У х в а л а

іменем україни

11 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Ступак О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про стягнення недоплаченої моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі їх представника ОСОБА_5, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 звернулися до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що померлий ОСОБА_7 (чоловік ОСОБА_2 та батько ОСОБА_8) з 09 березня 1999 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 працював на підприємстві відповідача на різних посадах та у цей період йому неправильно нараховувалась та виплачувалась заробітна плата за час відпусток. Після смерті ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про виплату сум недоплаченої заробітної плати, проте отримала відмову. Оскільки вони є спадкоємцями ОСОБА_7, позивачі просили стягнути з відповідача недоплачену померлому ОСОБА_7 заробітну плату за час відпусток у розмірі по 7 109 грн 47 коп. кожному.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення на їх користь компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги залишені без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі їх представника ОСОБА_5, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_7 є чоловіком ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3

ОСОБА_7 у період з 09 березня 1999 року по 22 квітня 2011 року працював у ПАТ «Євраз Суха Балка» на різних професіях і посадах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що оскільки сума недоплат заробітної плати ОСОБА_7 за вказаний позивачами період не була нарахована на момент його смерті та в розумінні статті 1227 ЦК України спадкодавцю не належала, тому не може передаватися членам його сім'ї чи входити до складу спадщини.

Колегія суддів вважає, що вказаний висновок судів відповідає встановленим обставинам, є законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент смерті.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ст. 1219 ЦК України визначено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності -входять до складу спадщини.

При цьому, належними працівникові суми заробітної плати слід вважати ті, право на які випливає з документів обліку затрат праці (відрядних нарядів, табелів обліку робочого часу) та відповідних нормативних актів, у тому числі і локальних, зокрема, тих, що встановлюють право працівників на премії.

Стаття 1227 ЦК України регулює питання спадкування сум заробітної плати, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване.

За своєю правовою природою право на одержання або перерахунок заробітної плати, пенсій та інших подібних виплат має особистий характер, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті забезпечити наявність засобів існування конкретних осіб. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати припиняються.

Оскільки до складу спадщини входять тільки цивільні права та обов'язки, то не переходять у спадщину права і обов'язки спадкодавця в адміністративних, трудових, інших правовідносинах, якщо вони не набули цивільно-правового майнового змісту. Не переходять у спадщину також цивільні права і обов'язки, нерозривно пов'язані з особистістю спадкодавця, котрі він не міг би нікому передати і за життя. Право на отримання або перерахунок заробітної плати має особистий характер, оскільки покликане забезпечити наявність засобів існування для конкретних осіб.

Ураховуючи наведене рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі їх представника ОСОБА_5, відхилити, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

О.В. Ступак