Справа № 603/176/16-ц
Провадження №2/603/82/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Смолінчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської областіпро визнання права на спадкове майно, в якому просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в господарстві селянської спілки «Світанок» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0099717 зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №251, в порядку спадкування за законом після смерті метері ОСОБА_3, яка померла 10.12.1997 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що він прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки існують розбіжності у написанні імені матері, зокрема у свідоцтві про народження позивача та у свідоцтві про смерть матір вказано як «Грижак Олена Дмитрівна», а у сертифікаті на право на земельну частку (пай) «Грижак Ольга Дмитрівна».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Судом встановлено наступні обставини.

Батьками позивача ОСОБА_1 були: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується касерокопією свідоцтва про народження серії І-ИД №386724 від 30.12.1975 року.

Згідно ксерокопії сертифікату на право на земельну (частку) пай серії ТР №0099717, виданого Монастириською районною державною адміністрацією Тернопільської області 23.10.1996 року «Грижак Ользі Дмитрівні» належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Світанок» розміром 1,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Даний сертифікат на право на земельну частку (пай) зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за №251, що убачається зі змісту інформації про грошову оцінку земельної ділянки (паю) №29-1912-99.61-275/2-16, виданої Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області 15.03.2016 року.

Належність земельної ділянки розміром 1,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) «Грижак Олені Дмитрівні» підтверджується довідкою №484/1007, виданою 26.02.2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області.

Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть серії 1-ИД №020146 від 11.12.1997 року ОСОБА_3 померла 10.12.1997 року, актовий запис № 71.

Судом встановлено, що вірне ім»я спадкодавця «Олена», що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження позивача серії І-ИД №386724 від 30.12.1975 року, свідоцтва про смерть спадкодавця серії І-ИД №020146 від 11.12.1997 року, але при видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) було допущено помилку і сертифікат видано на ОСОБА_3 «Ольгу» Дмитрівну.

Наведені вище розбіжності у документах унеможливлюють належним чином реалізувати позивачу належні йому права на спадкове майно.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) в господарстві селянської спілки «Світанок» згідно сертифікату ТР №0099717, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №251.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки №484/1007, виданої 26.02.2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, разом із ОСОБА_3 проживав її син позивач ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у зв»язку з розбіжністю у написанні імені матері у документах (лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу №27 від 11.03.2015 року).

Як вбачається зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу №58/01-16 від 14.04.2016 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не була заведена.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Як встановлено у судовому засіданні, сертифікат на право на земельну (частку) пай серії ТР №0099717 виданий Монастириською районною державною адміністрацією Тернопільської області 23.10.1996 року з невірним іменем спадкодавця, що унеможливлює належним чином реалізувати позивачу належні йому права на спадкове майно.

Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що право на земельну частку (пай) в господарстві селянської спілки «Світанок» є спадковим майном, позивач відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, іншого порядку визнати за позивачем право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за законом після померлої 10.12.1997 року ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.549 ЦКУРСР (1963р.), ст.ст. 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) в господарстві селянській спілці «Світанок» згідно сертифікату ТР №0099717, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №251, в порядку спадкування за законом після померлої 10.12.1997 року ОСОБА_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючийсуддя: ОСОБА_5