УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2016 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В., за участю учасників процесу

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця, -

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 28 жовтня 2015 року звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вказавши, що під час виконання рішення суду державним виконавцем Кузьменко О.С. винесено постанову 30 липня 2015 року у виконавчому провадженні №24670207 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та скасування постанови цього ж державного виконавця від 30 липня 2015 року про стягнення виконавчого збору посилаючись на те, що зазначені постанови не відповідають чинному законодавству України та порушують законні права та інтереси заявника.

Представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження за скаргою в частині вимог, що стосуються скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору посилаючись на те, що скарга в цій частині в порядку ст.181 КАС України підвідомча окружному адміністративному суду.

Представники ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання про закриття провадження по справі посилаючись на практику Верховного Суду України, зокрема постанову від 13 січня 2016 року.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив щодо заявленого клопотання про закриття провадження в частині, що стосується стягнення виконавчого збору.

Дослідивши матеріали справи, документи долучені до матеріалів клопотання суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04 листопада 2009 року по справі №2-5899/09 на підставі якого було видано виконавчий лист стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВТБ Банк» в солідарному порядку заборгованість за генеральною угодою №05/2007 від 17 липня 2007 року та кредитним договором №25.13-05/07-СК від 17 липня 2007 року яка виникла станом на 01 жовтня 2009 року також, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВТБ Банк» в солідарному порядку заборгованість за генеральною угодою №05/2007 від 17 липня 2007 року та кредитним договором №25.46-05/07-СК від 12 грудня 2007 року яка виникла станом на 01 жовтня 2009 року.

Зазначеним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ВАТ «ВТБ Банк» в солідарному порядку заборгованість за генеральною угодою №05/2007 від 17 липня 2007 року з додатковою угодою до неї №05/2007-ДУ-1 від 22 липня 2008 року та кредитним договором №25.74-05/08-СК від 22 липня 2008 року яка виникла станом на 01 жовтня 2009 року.

В рахунок погашення заборгованості за генеральною угодою та кредитними договорами звернуто стягнення на користь ВАТ «ВТБ Банк» на предмети іпотеки.

Відповідно до частини 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Крім цього, Верховний Суд України у постанові від 13 січня 2016 року по справі № 6-2850цс15 дійшов висновку про те, що у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України, прийнятого 18 березня 2004 року, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Зважаючи на викладене, заслухавши думку учасників процесу, беручи до уваги, що у зазначеній справі ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця, а виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 25 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ВАТ «ВТБ Банк» в солідарному порядку заборгованості, то така справа має розглядатися судом за правилами цивільного судочинства тому в задоволенні клопотання про закриття провадження в частині, що стосується скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 383, 384, 385, 388 ЦПК України, ст. ст. 20, 50, 55 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 про закриття провадження за скаргою в частині вимог, що стосуються скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору - відмовити.

Ухвала оскарженю, не підлягає.

Суддя С. Стефанишин