Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/3637/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Беспалько Т.Д.
Провадження № 22-ц/778/3284/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 червня 2016 року про відмову у прийнятті заяви

ОСОБА_3, заінтересована особа: приватний нотаріус ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування вимог зазначила, що 25 квітня 2007 року її дідусем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, складено заповіт, відповідно до якого він заповів їй все належне йому майно.

24 липня 2015 року ОСОБА_5 помер.

Для оформлення спадщини вона звернулась до приватного нотаріуса м.Вільнянська ОСОБА_4, яким заведено спадкову справу.

Іншим спадкоємцем є її дядько - ОСОБА_6, який від спадщини відмовився та його відмова є в матеріалах спадкової справи, що свідчить про відсутність спору.

Оскільки відповідно до свідоцтва про народження від 06.04.1979 року серії II-ЖС № 349662 ім'я її дідуся - ОСОБА_5, а згідно з її свідоцтвом про народження від 30.07.2002 року серії I-ЖС № 069002 її батьком записаний ОСОБА_7, вона має труднощі із оформленням спадщини.

Оскільки її батько ОСОБА_7 загинув у 1999 році, його паспорт громадянина України та свідоцтво про народження не збереглися.

Просила встановити, що померлий 24 липня 2015 року ОСОБА_5 є її дідом.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 червня 2016 року відмовлено у прийнятті заяви.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі, посилаючись на відсутність спору про право, просить скасувати ухвалу судді та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя суду першої інстанції керувався тим, що існує спір про право, до заяви має застосовуватись положення ч. 4 ст. 256 ЦПК України, а ОСОБА_3 вправі захистити своє право в порядку позовного провадження.

З такими висновками повністю погодитися не можна, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати цей факт можливим.

Між тим, суддя не зазначив між ким існує спір щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5

Так, з матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та померлим 24 липня 2015 року ОСОБА_5, який доводиться їй дідом. В заяві ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_5 залишив заповіт, яким заповів майно «онуці ОСОБА_3В.». Однак через розходження у документах вона не може підтвердити спорідненість з ОСОБА_5 та не може отримати свідоцтво про право на спадщину. За твердженням заявника, спадкоємець за законом ОСОБА_6 на спадщину не претендує та подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, інших спадкоємці не має.

Зазначене свідчить, що суддя передчасно зробив висновок про наявність спору про право та відмову у відкритті провадження у справі.

З огляду на викладене та у відповідності до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України,ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції

Вимоги апеляційної скарги про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду є безпідставними, оскільки провадження у цій справі судом першої інстанції не було відкрито.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 червня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: