У х в а л а

іменем україни

08 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Український страховий дім», про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 19 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 жовтня 2013 року між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 95, за яким відповідачу надані грошові кошти в сумі 47 тис. грн на споживчі цілі під 20 % річних до 23 жовтня 2023 року.

Додатково на забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки від 24 жовтня 2013 року № 180, за яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу квартири від 27 квітня 2013 року.

Починаючи з 05 січня 2015 року відповідач став порушувати умови договору, не погашаючи нараховані проценти, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 44 911 грн 21 коп.

Збільшивши свої позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача 47 843 грн 06 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18 листопада 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 19 січня 2016 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 47 843 грн 06 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений термін.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог банку апеляційний суд указував на те, що за кредитним договором, який укладений між сторонами, в результаті неналежного виконання відповідачем його умов утворилася заборгованість, яка станом на момент ухвалення рішення не погашена.

Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення апеляційного суду Київської області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

І.К. Парінова