АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/1487/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1325/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пироговецька сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, про визнання самозахвату земельної ділянки незаконним.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

21 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пироговецька сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, про визнання самозахвату земельної ділянки незаконним.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на початку 2010 року він звернувся до сільської ради з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,03 га, яка була надана дирекцією місцевого господарства його сім'ї при вселенні у квартиру, і якою вони безперервно користувалися з грудня 1980 року. Після обмірів сільською радою земельних ділянок, які знаходяться в користуванні мешканців будинку № 11, позивач отримав дозвіл і землевпорядною організацією була виготовлена відповідна технічна документація, але сільська рада її не затвердила.

17 березня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,

Головуючий у першій інстанції - Демінська А.А. Провадження № 22-ц/792/1325/16

Доповідач - Власенко О.В. Категорія № 47

Пироговецької сільської ради про визнання безпідставною відмову у погодженні меж суміжної земельної ділянки та зобов'язання до вчинення дій. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2012 року позов задоволено.

Визнано безпідставною відмову ОСОБА_2 у погодженні меж суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 та зобов'язано сільську раду розглянути питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою ОСОБА_1

За час розгляду позову, що тривав близько двох років, сусідка із суміжної квартири ОСОБА_2 почала захоплювати цю земельну ділянку, після чого повернути її назад у користування не вдається.

За таких обставин позивач просив визнати незаконним самозахват земельної ділянки площею 0,03 га ОСОБА_2

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд виходив з того, що позивач не надав суду жодного належного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, а надані ним, в судовому засіданні, пояснення не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки вони також не підтвердили обставин, наведених позивачем у позовній заяві про те, що відповідачка самовільно зайняла частину земельної ділянки, яка правомірно знаходиться у користуванні позивача. Крім цього, такий спосіб захисту, як визнання самозахвату земельної ділянки незаконним, земельним законодавством не передбачений.

Судом правильно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є сусідами, які проживають в будинку по АДРЕСА_1 в квартирах, відповідно № 2 і № 1. Площа присадибних земельних ділянок, згідно із записами в земельно-обліковій документації Пироговецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області становить: 0,03 га за ОСОБА_5 - дружиною позивача, та 0,08 га за ОСОБА_2

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Пироговецької сільської ради за № 32 від 07.06.2008 сільська рада не має земельно-облікової документації, яка визначає розмір земельної ділянки, що закріплена за квартирою позивача ОСОБА_1 (а.с. 87).

Встановлено також, що сторонами розпочато процедуру приватизації земельних ділянок по АДРЕСА_1 в м. Хмельницькому, однак між ними наявний спір щодо меж земельних ділянок, який перебував на розгляді комісії, створеної Пироговецькою сільською радою, в 2012-2014 роках. Спір вирішено не було через: відсутність документів, які б свідчили про початковий розмір земельних ділянок належних усім жителям будинку, що підтверджується актом від 02.04.2012 (а.с. 52); неможливість добровільного вирішення спору, що підтверджується актом від 25.02.2013 (а.с. 53); розбіжність записів в земельно-обліковій документації по сільській раді з фактичною кількістю наявних земельних ділянок, які знаходяться в користуванні сторін та накладання суміжних земельних ділянок одна на одну, що підтверджується актом від 26.05.2014 (а.с. 54).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

г) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом способів.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного, та оцінивши в сукупності досліджені судом першої інстанції докази, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 не надав суду жодного належного доказу на підтвердження його позовних вимог, не були вони здобуті і в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ О.В. Власенко

Судді: /підпис/ О.М. Юзюк

/підпис/ О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко