Справа № 466/5085/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 серпня 2016 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді П.С.Невойта

при секретарі с/з ОСОБА_1

участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином -

у с т а н о в и в:

02.06.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь матеріальних збитків в розмірі 76 486, 96 грн., моральної шкоди в розмірі 15 000, 00 грн. та 5 864 грн. судових витрат, а всього 97 350, 96 грн.

В позовній заяві зазначив про те, що 16.09.2015 р. приблизно о 06.30 год. на автодорозі Східниця - Пісочне, рухаючись в напрямку м. Трускавця, ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1, всупереч з вимогами п.п. 1.5, 2.5 «б», 2.9 «а», 12.1, 13.1 ПДР України, виявивши попереду на своїй смузі руху автомобіль, що рухався в попутному напрямку та зменшував швидкість, застосувала гальмування, не справилася з керуванням, з"їхала в кювет та перекинулась.

Внаслідок ДТП, пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження. Автомобіль ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 отримав технічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Кримінальна справа розглядалася Дрогобицьким міскрайсудом Львівської області. Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнала, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину.

У відповідності до ххвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2015 р. ОСОБА_4 звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002071 від 16.09.2015 р. закрите.

Злочинними діями ОСОБА_4 позивачу спричинена матеріальна шкода, вчинена пошкодженням автомобіля ВАЗ-21093 д.н.з. ВЄ6803АВ, який йому належить. Розмір заподіяної йому матеріальної шкоди у відповідності до висновку №306 від 25.12.2015 р. складає 76 485, 96 грн.

Ушкодження автомобіля в результаті ДТП, крім матеріальної шкоди, завдали йому і моральної шкоди, яка полягає у пережитих ним моральних стражданнях які випливали із незручностей у повсякденному житті за відсутності даного автомобіля, які спричинили йому істотні проблеми, щодо реалізації його планів та намірів. Розмір душевних страждань він оцінює в 15 000, 00 грн.

Оскільки в добровільному порядку відповідач не погоджується сплатити йому суму матеріальної та моральної шкоди позивач змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги №1916 від 04.05.2016 р. підтримали позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві мотиви та просять позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач та його представник не заперечували проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

ОСОБА_5 особа ОСОБА_5 у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому з врахуванням ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності третьої особи за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 16.09.2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_3 під керуванням відповідача ОСОБА_4, який належить на праві власності третій особі ОСОБА_5 котрий в свою чергу на підставі довіреностей від 20.07.2013 р. та 22.07.2016 р. передав даний транспортний засіб у розпорядження, володіння та користування ОСОБА_3

Внаслідок ДТП, пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження. Автомобіль ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 отримав технічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Кримінальна справа розглядалася Дрогобицьким міскрайсудом Львівської області. Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнала, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину.

У відповідності до Ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2015 р. ОСОБА_4 звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002071 від 16.09.2015 р. закрите.

Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Керуючись нормою вказаної статті, суд вважає достовірно встановлений та доведений той факт, що саме з вини відповідача позивачу заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В результаті даного ДТП автомобіль НОМЕР_3 отримав технічні пошкодження. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 306 від 25.12.2015 року по заяві ОСОБА_3, вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ -21093, реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4, після його пошкодження в ДТП 16.09.2015 р., з врахуванням пошкоджень, які виявлені на момент огляду 17.12.2015 року, в цінах станом на час проведення дослідження, становить рівним ринковій вартості КТЗ на ДТП: 76 486, 96 грн.

При визначенні розміру збитків, заподіяних транспортному засобу позивача, суд керується вказаним вище висновком № 306 від 25.12.2015 р. і вважає, що позивачу підлягає до відшкодування вартість матеріального збитку в розмірі 76 486, 96 грн. та вартість проведення експертного дослідження в розмірі 1000, 00 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст.1187 ЦК України шкода, особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Як передбачено ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, оскільки ситуація пошкодження автомобіля в результаті ДТП та їх наслідки стали для ОСОБА_3 психотравмуючими, завдали тривалих та інтенсивних негативних переживань, тобто спричинили психологічні страждання (моральну шкоду).

Однак, суд не може погодитись з розміром відшкодування моральної шкоди, яка була визначена позивачем, оскільки останнім не було надано достатніх належних та допустимих доказів в рахунок підтвердження розміру моральної шкоди в тому розмірі, що був заявлений позивачем у своєму позові, більш того суд вважає такий розмір суттєво завищеним та не чим не підтверджений, а отже підлягає зменшенню з врахуванням розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, виходячи з положення ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається лише судом, розмір грошового відшкодування моральної шкоди на думку суду найбільш обєктивним та таким, що може компенсувати заподіяну позивачу моральну шкоду та яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становить 8 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи та згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи відносяться витрати на правову допомогу.

Відповідно до Договору № 1916 про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_3 (клієнтом) та адвокатом ОСОБА_2, адвокат зобовязується надавати правову допомогу ОСОБА_3 зазначену в цьому договору, а клієнт відповідно зобовязується виплатити адвокату гонорар за домовленістю.

Згідно акту виконаних робі (надання правової допомоги та понесених витрат, повязаних з виконанням Договору №1916. Від 09.05.2016 року позивачем ОСОБА_3 було понесено витрати на надання адвокатом ОСОБА_2 правової допомоги на загальну суму 3480, 00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру №7 від 09.05.2016 р. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду: судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальних збитків у розмірі 76 486, 96 грн., моральної шкоди в розмірі 8 000, 00 грн. та 5 864 грн. судових витрат, а всього 90 350 (девяносто тисяч триста пятдесят) гривень 96 коп.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7