Справа № 369/3179/15-ц
Провадження № 6/369/12/16
УХВАЛА

Іменем України

12.07.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської областів складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) щодо відстрочення (розстрочення) та зміну способу виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 територіального центру соціального обслуговування в особі директора ОСОБА_3, ОСОБА_1 РДА Київської області про визнання незаконним звільнення з роботи, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення відшкодування за невикористану відпустку, неправомірно відрахованої заробітної плати, оплати листа непрацездатності, премії, надбавки за складність та напруженість в роботі та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) звернулось до суду з даною заявою мотивуючи її тим що, відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.08.2015 р. по справі №369/3179/15-ц ОСОБА_1 територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) зобовязано зокрема поновити ОСОБА_2 на роботі в ОСОБА_1 територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на посаді заступника директора з правових та кадрових питань та стягнути з ОСОБА_1 територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) (Код ) на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з21.02.2015 р. по 11.08.2015 р. в розмірі 10 891,53 грн. (десять тисяч вісімсот девяносто одна гривня та пятдесят три копійки).

Постановою старшого державного виконавця Чижика А.П. відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції17.11.2015 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень.

На даний момент виконання рішення суду ускладнюється в зв'язку з тим, що з 01.09.2015 року згідно затвердженого штатного розпису Заявника місячний фонд заробітної плати становив 170 868,14 грн., а з 16.12.2015 року було затверджено новий штатний розпис із місячним фондом заробітної плати в сумі 192 037,43 грн.

Затверджений план асигнувань загального фонду бюджету Заявника встановлено в сумі 3 014 000,00 гривень на 2015 рік, із них 2 175 130,00 грн. на оплату праці працівників. В звязку з недостатністю фонду для розрахунку по оплаті праці в грудні 2015 року територіальний центр було дофінансовано на суму 84 000,00 грн., що тільки покривало потреби на оплату праці працівникам Установи в звязку зі збільшенням посадових окладів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 9.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів».

Відповідно до п. 1,13 Положення про ОСОБА_1 територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) ОСОБА_1 територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) є бюджетною установою, рішення щодо утворення, ліквідації або реорганізації якої приймає ОСОБА_1 районна державна адміністрація; гранична чисельність і фонд оплати праці працівників територіального центру затверджуються ОСОБА_1 районною державною адміністрацією, умови оплати праці працівників територіального центру та штатна чисельність визначаються відповідно до законодавства з питань оплати праці, норм часу, чисельності та типового штатного нормативу працівників територіального центру і затверджується ОСОБА_1 районною державною адміністрацією.

Заявник фінансується з бюджету, а виплати на виконання рішення суду будуть проводитися із коштів, що призначені на оплату праці працівників, тому Заявник не має змоги водночас виконати рішення суду щодо стягнення на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з21.02.2015 р. по 11.08.2015 р. в розмірі 10 891,53 грн. (десять тисяч вісімсот девяносто одна гривня та пятдесят три копійки).

На виконання постанов Державного виконавця, Заявник звернувся до ОСОБА_1 районної державної адміністрації з листом щодо можливості виконання рішення суду.

Листом від 15.12.2015 року ОСОБА_1 районною державною адміністрацією було надано відповідь Заявнику. В тексті вищезазначеного листа ОСОБА_1 районна державна адміністрація посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 року № 65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» та доводить Заявнику до відома, що не вбачається жодних законних шляхів для виконання рішення суду у звязку з відсутністю вказаної посади в штатному розписі, а також фактичною неможливістю введення цієї посади в силу положень п. 9 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України. Також розпорядженням ОСОБА_1 райдержадміністрації від 30.03.2015 року №152 затверджений «План заходів щодо наповнення місцевих бюджетів Києво-Святошинського району, вишукання додаткових джерел надходжень до бюджетів, дотримання жорсткого режиму економії бюджетних коштів та посилення фінансово-бюджетної дисципліни у 2015 році». Крім того, типовими штатними нормативами чисельності працівників територіального центру, затвердженими наказом Мінсоцполітики N9342 від 30.03.2015 року, не передбачено посади заступника директора з правових та кадрових питань.

Тому заявник просив Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.08.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) (Код ) на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.02.2015 року по 11.08.2015 року в розмірі 10891,53 грн. (десять тисяч вісімсот девяносто одна гривня та пятдесят три копійки) розстрочити рівними частинами на один рік. Змінити спосіб виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.08.2015 року щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі в ОСОБА_1 територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на іншій вакантній посаді.

В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Позивач ОСОБА_2 проти вимог заяви заперечувала.

Інші сторони в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.08.2015 року, частково задоволено позов ОСОБА_2 та визнано незаконним та скасовано Наказ ОСОБА_1 територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) від 20.02.2015 р. № 3-к «Про припинення трудового договору». Поновлено ОСОБА_2 на роботі в ОСОБА_1 територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на посаді заступника директора з правових та кадрових питань. Стягнуто з ОСОБА_1 територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) (Код ) на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.02.2015 р. по 11.08.2015 р. в розмірі 10 891,53 грн. (десять тисяч вісімсот девяносто одна гривня та пятдесят три копійки). Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Дане рішення суду залишено без змін відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 27.10.2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.01.2016 року.

На виконання зазначеного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчі листи щодо поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

17 листопада 2015 року постановами державного виконавця ВДВС ОСОБА_1 РЮУ були відкриті виконавчі провадження № 49372323 та № 49372608 для виконання вищезазначеного рішення суду.

Частиною 1 ст. 217 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну способу чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічні положення містить стаття 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 при вирішенні заяви сторони про розстрочку виконання рішення, її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що зміна способу виконання рішення та відстрочка виконання рішення суду може мати місце лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять неможливим його виконання.

Перелік обставин, що можуть викликати зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Категорія «обставин, що ускладнюють виконання рішення» має оціночний характер віднесення тих чи інших обставин залежить від судового розсуду, а також від надання доказів, що доводять наявність подібних обставин.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), з підстав відсутності особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, оскільки посилання заявника на відсутність відповідної посади в штатному розписі та недостатність коштів на здійснення виплати заробітної плати, не є обставинами що в силу ст. 373 ЦПК що утруднюють виконання рішення суду яке повязане із захистом прав працівника якого було незаконно звільнено.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.ст. 60, 208-210, 373 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) щодо відстрочення (розстрочення) та зміну способу виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 територіального центру соціального обслуговування в особі директора ОСОБА_3, ОСОБА_1 РДА Київської області про визнання незаконним звільнення з роботи, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення відшкодування за невикористану відпустку, неправомірно відрахованої заробітної плати, оплати листа непрацездатності, премії, надбавки за складність та напруженість в роботі та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Т.В. Дубас