АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Малинников О.Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року в справі за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчука Костянтина Петровича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2015 року старший державний виконавець звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4.

У мотивування вимог посилався на те, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області №1-72 від 25.09.2000 року про конфіскацію всього особистого майна, що належить ОСОБА_4, на користь держави.

Даний виконавчий лист надійшов на виконання 15.03.2004 року.

Згідно відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за ОСОБА_4 зареєстровано 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Державним виконавцем з метою опису майна боржника неодноразово здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2, проте потрапити до квартири не виявилося можливим, про що складено відповідні акти.

Станом на 10.12.2015 року виконавчий лист не виконано та виконати його не виявляється можливим, у зв'язку з неможливістю входження до квартири.

З урахуванням наведеного просив суд постановити ухвалу щодо примусового проникнення до житла ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3, для проведення виконавчих дій.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року подання старшого державного виконавця К.П. Савчук, погоджене з начальником Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві О.О. Хорішко про примусове проникнення до житла, боржник ОСОБА_4, стягувач держава, задоволено.

Надано дозвіл старшому державному виконавцю Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчук К.П. на примусове проникнення до житла ОСОБА_4 - квартиру АДРЕСА_1 для виконання виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця.

Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив чи дійсно державний виконавець намагався потрапити до квартири, чому саме йому не вдалося потрапити до неї, чи отримав боржник постанову про відкриття виконавчого провадження чи був наданий йому строк на добровільне виконання рішення суду.

Крім того, боржник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2000 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №1-72, згідно якого вирішено конфіскувати у ОСОБА_4 все належне йому майно. (а.с. 4)

05.09.2014 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчуком К.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 5)

За ОСОБА_4 на праві власності зареєстровано 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується відповіддю Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 27.11.2014 року №44604 (И-2014). (а.с. 9-10)

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців на підставі постанови АА №855606 від 26.05.2006 року Державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Києві на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, належну ОСОБА_4, накладено арешт. (а.с. 7-8)

У квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_2 (співвласник, власник особового рахунку), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_5 (племінник співвласника). (а.с. 11)

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Отже, закон вимагає вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Мотивуючи необхідність проникнення в квартиру АДРЕСА_5 старший державний виконавець у своєму поданні зазначив, що державним виконавцем з метою опису майна боржника неодноразово здійснено вихід за даною адресою, проте потрапити до квартири не виявилося можливим, про що складено відповідні акти. Станом на 10.12.2015 року виконавчий лист не виконано та виконати його не виявляється можливим, у зв'язку з неможливістю входження до квартири.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З наданих державним виконавцем матеріалів вбачається, що він обмежився наданням суду копій виконавчого листа, постанови про відкриття виконавчого провадження, листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (без зазначення особи, якої він стосується), Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, довідки форма №3, викопіювання плану квартири. (а.с. 4-12)

Однак, надані матеріали не містять даних про направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження та отримання її боржником, повідомлення боржника про призначення часу і дати проведення виконавчих дій та необхідності забезпечення доступу до квартири в зазначений час.

Не містить подання і доказів на підтвердження того, що державному виконавцю чинилися перешкоди щодо проведення виконавчих дій за зазначеною державним виконавцем у поданні адресою.

Матеріалами справи підтверджено, що копія виконавчого провадження до подання не додана, а відтак суд не пересвідчився про обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій і строків його добровільного виконання.

Апелянт ОСОБА_2 надав суду копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4, згідно якого боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Із наданого апеляційному суду свідоцтва про народження боржника вбачається, що апелянт ОСОБА_2 є рідним батьком боржника та співвласником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Суд першої інстанції не встановив зазначені обставини, не навів в ухвалі обґрунтувань необхідності примусового проникнення до житла, як того вимагає закон.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва