Справа № 229/1739/16-ц
Провадження №2/229/865/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства " Акціонерний банк "Експрес Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 19.12.2013р. було укладено кредитний договір №148241/31.

Відповідно пунктів 1.1., 1.2., 1.З., 1.5. кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 33 000,00 грн., строком на 36 місяців, з 19.12.2013р. по 19.12.2016р.

Згідно п.1.4 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксована. З моменту укладання договору до моменту припинення здійснення нарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, становить 24,7 % річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, до закінчення строку дії договору становить 38% річних. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцю позичальника на момент укладання цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших виплат на поточний (картковий) рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у кредитодавця.

Пунктом 2.4. кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику шляхом перерахування кредиту на поточний (картковий) рахунок позичальника №0109, МФО 335838, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця.

Отримання Відповідачем кредитних коштів підтверджується довідкою по рахунку Відповідача №0109, в якій зазначено, що кошти в сумі 30 525,00 грн. згідно кредитного договору були перераховані Відповідачу 19.12.2013р. (з урахуванням сплаченої з суми кредиту комісії згідно п.1.6 кредитного договору). Згідно довідки по рахунку № 4101 всього відповідачем було погашено 13 750,05грн основного зобов"язання.

Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником щомісячно шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих ппроцентів на рахунок відкритий у кредитодавця, та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця для зарахування на рахунок. Повне погашення процентів за користування кредитом сплачується кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту (п.4.2. кредитного договору).

Згідно виписки по рахунку, всього відповідачем було погашено 9360,47грн нарахованих процентів.

Відповідно п.п.5.2.1. кредитного договору, Відповідач зобовязується використати кредит на зазначені в кредитному договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором.

На сьогодняшній день відповідачем не виконуються умови кредитного договору щодо погашення кредитної заборгованості, нарахованих процентів у терміни, встановлені кредитним договором, а саме: у додатку №1 до кредитного договору, внаслідок чого у відповідача виникла прострочена заборгованість.

Відповідно до довідок по рахункам відповідача, останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено 06.05.2015р в сумі 916,67грн, остання сплата нараховнаих процентів - 22.12.2015р в сумі 0,63грн.

П.5.3.10. договору передбачено право кредитодавця достроково витребувати в позичальника кредит з нарахованими процентами за період фактичного користування ним та інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов договору, і визначити строки (терміни) дострокового повернення кредиту, процентів та інших платежів договором, з наступного робочого дня після настання хоча б одного із наведених нижче випадків:

-будь-яке невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов"язань за договором.

Таким чином позивач набув право дострокового витребування у відповідача кредиту з нарахованими процентами за період фактичного користування, та інших платежів, які підлягають сплаті згідно умов кредитного договору.

Станом на 22.03.2016року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором складає 25 820,33грн, в тому числі:

сума простроченої заборгованості по кредиту - 19 249,95грн;

сума прострочених процентів по кредиту - 5419,39грн;

інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту - 1 150,99грн., згідно ч.2 ст. 625 ЦК України .

Просять стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 25 820,33грн. , судові витрати.

В судове засідання позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника банку. На позові наполягають, не заперечують щодо заочного розгляду справи. (а.с.57)

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий курєр» №118 від 24 червня 2016року. (а.с. 56).

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядок, встановлені договором.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Крім цього, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом, це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (постанова від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс15).

Суд встановив, що між ПАТ «Акціонерний банк Експрес Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 148241/31/к від 19 грудня 2013р., відповідно до якого, Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 33 000грн. на строк 36 місяців, з 19.12.2013р по 19.12.2016р, зі сплатою процентів в розмірі 24,7%річних.

З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства , яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору сплата процентів складає у розмірі 38%річних.

Погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок №4101,0 , та /або шляхом внесення готівки в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених в додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до п.5.2 договору відповідач зобовязаний сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредитні кошти в порядку та на умовах , визначених договором.

Відповідно до п.5.3.10 договору кредитор має право вимагати достроково повернення кредиту, нарахованих процентів у разі будь-якого невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором (а.с.4-6, 9-30,34).

Суд встановив, що відповідач отримав кредитні кошти, але не виконував належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним у звязку з чим, станом на 22 березня 2016 року виникла заборгованість за кредитом 19249,95грн, по процентам 5419,39грн.

Позивачем також нарахована відповідачу інфляційні витрати за кредитом в сумі 1150,99грн (а.с. 7-8)

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, відповідно у позивача виникло право вимагати достроково сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом в розмірі 19249,95грн, заборгованості по процентам 5419,39грн , інфляційні витрати в сумі 1150,99грн підлягають задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378грн і витрати на публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання в сумі 420грн. Загальна сума складає 1798грн (а.с.1,60)

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223-226 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк «Експрес Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк «Експрес-банк» , , заборгованість за кредитним договором № 148241/31/к від 19 грудня 2013р. станом на 22 березня 2016року у загальній сумі 25 820 (двадцять п"ять тисяч вісімсот двадцять)грн. 33 коп, в тому числі заборгованість за кредитом - 19 249,95грн., по відсоткам 5 419,39грн, інфляційні витрати 1 150,99грн., також стягнути судові витрати в сумі 1798грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили: через 10 днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга; у разі подання апеляційної скарги, після розгляду її апеляційним судом.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: Т. Л. Панова