Справа № 534/987/16-ц Провадження № 2/534/548/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2/третя особа з боку позивача: ОСОБА_3/ про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на власну користь аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення дитиною навчання 30 червня 2016 року.

Заявлені вимоги мотивує відмовою відповідача надавати допомогу на утримання доньки, яка є студенткою 4 курсу денної форми навчання Національної ОСОБА_4 України ІV рівня акредитації, і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач спроможний надавати.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених в позові.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених в письмовому запереченні на позов (а.с 35-38).

Третя особа в судовому засіданні вимоги позивача підтримала повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені в матеріалах справи письмові докази, суд наголошує про відсутність правових підстав для задоволення позову з таких мотивів:

У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідності до положень ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Як вбачається із змісту представлених суду матеріалів /зокрема довідки навчального закладу /а.с. 14/ ОСОБА_3 є студенткою 4 курсу денної форми навчання Національної ОСОБА_4 України ІV рівня акредитації та проживає в м. Дніпропетровську в гуртожитку за адресою: Куйбишева, буд. 1-А, корп.3.

Термін навчання становить період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року.

В судовому засіданні з беззаперечністю є встановленим також факт стосовно того, що ОСОБА_3, яка має право на утримання у звязку із продовженням навчання та її мати позивач у справі, проживають за різними адресами, що відповідно до вимог ч.3 ст.199 СК України позбавляє останню права звернення до суду із вказаним позовом. Тимчасовість проживання ОСОБА_3 в гуртожитку самого факту окремого проживання із матірю ОСОБА_1 на час навчання не спростовує, і в даному випадку правового значення для вирішення спору не має.

Отже, за відсутності даних про те, що ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 на звернення до суду у власних інтересах /власну ініціативу позивач пояснила зайнятістю доньки в звязку із написанням дипломної роботи/, суд наголошує на тому, що позивач не має правових підстав для звернення до суду із вимогою про стягнення аліментів на власну користь, а відтак, заявлені нею вимоги є такими, що не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 199 СК України , ст.ст. 213, 224 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_5

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.В.Окунь