Справа №2/489/465/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Головного Управління Міністерства доходів і зборів, третя особа - Миколаївська міська рада, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просила встановити факт прийняття спадщини після смерті - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 і визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що її батьку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належала на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_2 по ? частині кожному. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини зазначеної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини зазначеної квартири.. З заявою про прийняття спадщини після їх смерті до нотаріальної контори у встановлений законом строк позивачка не зверталась, а коли звернулась, то отримала відмову в зв'язку з пропуском строку та відсутністю доказу вступу до володіння спадковим майном. Її мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2., а баба - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, тому єдиним спадкоємцем є позивачка, оскільки перебувала на утриманні ОСОБА_3 по день його смерті, що встановлено рішенням суду.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Третя особа - ОСОБА_2 в судовому засідання вважала позов таким, що підлягає задоволенню.

Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу у її відсутність.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що знає сім'ю позивачки. Дід, ОСОБА_8 помер в 2000 році, після його смерті залишилась в спадок квартира в будинку № АДРЕСА_1. Позивачка проживала і проживає в даній квартирі, оскільки була на утриманні діда в зв'язку з інвалідністю. В даній квартирі також проживають і троє її дітей. Батько позивачки помер в 1999 році, він також був співвласником даної квартири. Позивачка приймала участь в похоронах.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що знає сім'ю позивачки з 1996 року, оскільки навчалась разом з її донькою. Власником квартири, де проживає позивачка був ОСОБА_8, її дід. Сама ж позивачка в квартирі не прописана, має інвалідність. Однак по теперішній час проживає в квартирі і позивачка, і її діти, чи прописалась вони в квартирі - свідку не відомо. Позивачка мала інвалідність з 1999 року, вона непрацездатна і знаходилась на утриманні ОСОБА_8. Позивачка займалась похоронами ОСОБА_8.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі та свідків, дослідивши матеріали справи даної справи, а також справи № 2/489/95/15, походить до переконання про необхідність задоволення позову в наступних підстав.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 листопада 1998р. виданого ЖКВ ВО "Зоря" та зареєстрованого в ММБТІ за № 18274 від 05 листопада 1998, квартира АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності належала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по ? частині кожному (а. с. 18).

ОСОБА_4 знаходився в шлюбі з ОСОБА_5, а позивачка є їх донькою, що у відповідності до копій свідоцтв про шлюб та про народження позивачки, а також копій свідоцтв про розірвання шлюбу та про зміну імені позивачки (а.с.19,22,26.27).

ОСОБА_3 знаходився в шлюбі з ОСОБА_6 (а.с.22).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_6 - 01 серпня 1998 року (а.с. 23,24).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 - 02 листопада 2000 р., згідно копій свідоцтва про їх смерть (а. с. 20,21).

Спадкові справи ні після смерті ОСОБА_3, ні після смерті ОСОБА_4 не заводились, заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався (справа № 2/489/95/16, а.с. 40,41,42,43,46,50).

Постановами державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 від 24.06.2014 відмовлено позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 і ОСОБА_3, в зв'язку з тим, що позивач до нотаріальної контори на протязі шести місяців з дня смерті ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не зверталась, данні про її реєстрацію разом з померлими на день смерті відсутні, як і відсутні відомості про те, що вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном (справа № 2/489/95/16, а.с. 25, 26).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі № 2/489/95/15 від 03 березня 2015р., позовні вимоги ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Головного Управління Міністерства доходів і зборів, третя особа - Миколаївська міська рада про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 34).

Зазначену ? частку квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_1 за договором дарування подарувала ОСОБА_2 (а.с. 36).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 р. встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 з січня 1999 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4. З даного рішення вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 і ОСОБА_5, яка є донькою ОСОБА_6 та відповідно бабою ОСОБА_1. ОСОБА_6 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. ОСОБА_1 з 1998 року фактично проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3. Починаючи з січня 1999 року ОСОБА_1 неодноразово проходила стаціонарне лікування та постійні обстеження у лікарні, в зв'язку з чим їй встановлена друга група інвалідності і вона визнана непрацездатною. У зв'язку зі станом свого здоров'я ОСОБА_1 з січня 1999 року перебувала на утриманні у ОСОБА_3 та постійним та основним засобом для її існування була допомога ОСОБА_3, який отримував пенсію (а.с. 61).

Після його смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963, що діяв на час відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР (1963, що діяв на час відкриття спадщини) визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.. 531 ЦК УРСР (1963, що діяв на час відкриття спадщини) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утримання померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців, вона успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємців.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 є непрацездатною особою, яка перебувала на утриманні ОСОБА_3, інших спадкоємців за законом після смерті спадкодавця немає, а тому позивачка є спадкоємицею ОСОБА_3, у розумінні ст.. 531 ЦК УРСР (1963, що діяв на час відкриття спадщини).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього.

Окрім того, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14 червня 1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців (п. 113 вищевказаної Інструкції).

На підтвердження того, що позивач вступила в управління та володіння спадковим майном вона надала документи про право власності на квартиру (а. с. 19), технічну документацію (а. с. 28, 31-33), що потрапили до її володіння після смерті ОСОБА_3

Також факт як проживання так і вступу у володіння квартирою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_9

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 10, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилась

після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький