У х в а л а

іменем україни

13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_6, відділ державної виконавчої служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області про відстрочку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про виселення і вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 з вищевказаним позовом.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року та ухвалою Витого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 вересня 2015 року, позов задоволено. Виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 із жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_6 до вказаного будинку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року, обґрунтовуючи її тим, що зареєстровані та мешкають у спірному будинку, іншого житла не мають та не мають можливості його придбати, для добровільного виселення та підготовки іншого місця проживання потрібний час. Крім того, зазначили, що у листопаді 1990 року між ними та ОСОБА_6 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірного будинку, на підставі якого ними було своєчасно та у повному обсязі сплачено останньому кошти за будинок. Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22 грудня 1998 року вказаний вище договір було визнано недійсним. Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2002 року у справі № 2-400/02 їх зобов'язано передати ОСОБА_6 жилий будинок із надвірними будівлями вартістю 25 805 грн 70 коп., а ОСОБА_6 зобов'язано на момент передачі йому будинку виплатити одноразово ОСОБА_4 та ОСОБА_5 25 805 грн 70 коп. або суму за вищевказане майно станом на момент виконання рішення суду. Посилаючись на те, що у даний час позивачі, віддавши ОСОБА_6 усі гроші за будинок, не мають ані іншого житла ані грошей, щоб придбати його, оскільки ОСОБА_6 не виконує рішення суду за яким повинен повернути їм гроші, позивачі просили відстрочити виконання рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року на строк до сплати ОСОБА_6 суми грошових коштів за спірний жилий будинок.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2015 року заяву задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року в частині виселення ОСОБА_5, ОСОБА_4 із жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 строком на три роки до 19 листопада 2018 року. В іншій частині вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2015 року змінено. Відстрочено виконання рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року у справі № 318/140/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про вселення, виселення в частині виселення ОСОБА_5, ОСОБА_4 із жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 строком на один рік до 19 листопада 2016 року. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду й направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положення ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Судами встановлено, що 10 листопада 1990 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_1, згідно з умовами якого останній купив зазначений будинок.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 1997 року за заявою ОСОБА_7 ОСОБА_6 було визнано недієздатним з лютого 1990 року.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22 грудня 1998 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним вказаний договір купівлі-продажу від 10 листопада 1990 року.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2002 року, яке набрало законної сили, зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_4 передати житловий будинок ОСОБА_7, а ОСОБА_7 зобов'язано в момент передачі йому будинку виплатити одноразово подружжю ОСОБА_4 25 805 грн 70 коп. або суму за це майно станом на момент виконання цього рішення.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 червня 2004 року поновлено дієздатність ОСОБА_6.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 29 грудня 2008 року у справі № 6-53/2008 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні № 9638196 із ОСОБА_7 на ОСОБА_6

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області від 27 травня 2009 року повернуто стягувачу виконавчий лист від 04 жовтня 2002 року № 2-400-002, виданий 05 листопада 2002 року Кам'янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року, яке набрало законної сили, виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 із жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_6 до вказаного будинку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково скаргу заявника, з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви, виходячи із наявності обставин, які мають характер особливих обставин, які утруднюють виконання рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, отже колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

А.В.Маляренко

О.В.Ступак