Ухвала

іменем україни

23 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Іваненко Ю.Г.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на неправомірні рішення та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яжука С.С. та начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Гайдар А.В., за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на неправомірні рішення органів державної виконавчої служби (далі - ДВС), посилаючись на те, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси виданий на підставі судового рішення ухваленого у справі про вселення її та ОСОБА_6 та зобов'язання ОСОБА_7 не чинити їм перешкоди у користуванні частиною будинку. Разом з цим, 19 жовтня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління територіального управління юстиції у Черкаській області Яжуком С.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

ОСОБА_3 вважає вказану постанову незаконною, оскільки їй до теперішнього часу не усунуто перешкоди у користуванні частиною будинку, тобто судове рішення виконано лише частково, у зв'язку з чим просила суд визнати рішення та бездіяльність державного виконавця Яжука С.С. та начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Гайдар А.В. неправомірними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та відновити виконавчі дії.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2016 року задоволено скаргу ОСОБА_3 Визнано неправомірними рішення та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління територіального управління юстиції у Черкаській області Яжук С.С. та начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ГайдарА.В. при примусовому виконанні виконавчого листа 2-86/10, виданого 17 квітня 2012 року у частині зобов'язання ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні Ѕ частиною будинку по АДРЕСА_1. Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління територіального управління юстиції у Черкаській області Яжука С.С. від 19 жовтня 2015 року про закінчення виконавчого провадження та відновлення провадження.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19 травня 2016 року скасовано ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2016 року та постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем не у повній мірі були дотримані положення Закону України «Про виконавче провадження».

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення у справі, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої скарги, оскільки скаржником не доведено, що державними виконавцями відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не виконувались процесуальні дії, передбачені нормами Закону України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання судового рішення, що було б підставою для задоволення поданої скарги.

Відповідно до вимог статей 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області перебував виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2012 року у справі про вселення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в частину будинку, яка складається з приміщень 1-7, 1-6, 1-5, 1-4, 1-3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в користуванні Ѕ частини будинку, яка складається з приміщень 1-7, 1-6, 1-5, 1-4, 1-3 та знаходиться за вказаною вище адресою.

Постановою від 19 жовтня 2015 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яжук С.С. закінчено виконавче провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим, як вбачається із матеріалів справи на виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2012 року відділом примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області здійснювались наступні дії.

21 серпня 2012 року відкрито виконавче провадження.

07 вересня 2012 року направлено вимогу сторонам виконавчого провадження, якою зобов'язано ОСОБА_7 виконати рішення суду до 20 вересня 2012 та повідомлено, що вразі невиконання вказаної вимога державним виконавцем 20 вересня 2012 буде проведено примусове вселення стягувачів.

07 вересня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для підтримки громадського порядку під час виконання виконавчого листа № 2-86 від 12 квітня 2012 Придніпровського районного суду м. Черкаси про вселення, яке відбудеться 20 вересня 2012 о 09.00 год.

20 вересня 2012 року головним державним виконавцем Кризовою О.М., та заступником начальника відділу державної виконавчої служби Павленко В.А., з метою виконання рішення суду здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, яка визначена місцем виконання рішення суду та складено акт про те, що ОСОБА_3 з'явилася на вселення без речей. Вселення не відбулося.

24 вересня 2012 року направлено вимоги сторонам виконавчого провадження, про те, що 03 жовтня 2012 відбудеться примусове вселення ОСОБА_3 та ОСОБА_6

24 вересня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників внутрішніх справ для проведення виконавчих дій, які відбудуться 03 жовтня 2012 року.

03 жовтня 212 року головним державним виконавцем Нечипоренко Ю.І. з метою виконання рішення суду здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, яка визначена місцем виконання рішення суду та складено акт про те, що ОСОБА_3 не з'явилася на вселення. Вселення не відбулося.

10 грудня 212 року до відділу надійшла заява ОСОБА_3, про передачу виконавчих проваджень до іншого відділу ДВС або по місцю її проживання до Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ для повного виконання виконавчих документів по вселенню та усуненню перешкод в користуванні спадковим майном.

12 грудня 2012 року виконуючий обов'язки начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Павленко В.А. до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області направлено лист яким заявлено самовідвід всьому відділу. На підставі постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області від 20 грудня 2012 року Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції 26 грудня 2012 року передано оригінали восьми виконавчих проваджень з виконання виконавчих листів № 2-86 від 12 квітня 2012 року Придніпровського районного суду м. Черкаси про вселення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ для подальшого виконання.

26 грудня 2012 року державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ винесено постанову про прийняття до виконання виконавчих проваджень, копії постанов направлено сторонам.

26 грудня 2012 року створено виконавчу групу для проведення виконавчих дій по восьми виконавчих проваджень з виконання виконавчих листів № 2-86 від 12 квітня 2012 року Придніпровського районного суду м. Черкаси про вселення ОСОБА_3, ОСОБА_6 та по зобов'язанню ОСОБА_7 не чинити останнім перешкод у користуванні частиною будинку.

31 травня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників внутрішніх справ для проведення виконавчих дій, які відбудуться 06 червня 2013 року.

31 травня 2013 року направлено вимоги сторонам виконавчого провадження, про те, що 06 червня 2013 року відбудеться примусове вселення.

06 червня 2013 року державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, яка визначена місцем виконання рішення. В ході виконання встановлено, що боржник надав безперешкодний доступ стягувачу до будинку, після чого ОСОБА_3 відмовилась вселятися так як у подвір'ї перебуває собака, яка на момент виконавчих дій була зачинена, але в подальшому може бути перешкодою в процесі користування житлом, про що складено відповідні акти державного виконавця.

06 червня 2013 року державним виконавцем складено акт про те, що рішення суду боржником не виконано. У зв'язку з невиконанням рішення суду та ігноруванням законних вимог державного виконавця на ОСОБА_7 накладено штраф в розмірі 340 грн та попереджено про кримінальну відповідальність.

19 червня 2013 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надіслано подання державного виконавця про зміну способу виконання судового рішення шляхом вивезення собаки з території домоволодіння без можливості повернення на адресу, яка вказана місцем виконання рішення. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 серпня 2013 відмовлено у задоволенні подання державного виконавця про зміну способу виконання рішення.

24 січня 2014 року заявлено самовідвід всьому відділу Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ. На підставі постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження передано оригінали восьми виконавчих проваджень з виконання виконавчих листів № 2-86 від 12 квітня 2012 року Придніпровського районного суду м. Черкаси про вселення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області для подальшого виконання.

07 лютого 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про прийняття до виконання виконавчих проваджень, копії постанов направлено сторонам.

10 квітня 2014 року на адресу Придніпровського РВ УМВС України у Черкаській області направлено подання про притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за невиконання рішення суду. Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, якою зобов'язано УПФУ в м. Черкаси утримувати штраф, згідно постанови державного виконавця про накладення штрафу. Копії постанови направлено до УПФУ в м. Черкаси для виконання та сторонам виконавчого провадження до відома.

19 травня 2014 року державними виконавцями за участі представників Черкаської міської ради, прокуратури м. Черкаси, та представника міліції здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, і в ході проведення виконавчих дій було забезпечено вселення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в Ѕ частину домоволодіння, що знаходиться за цією адресою. 26 вересня 2014 року в ході проведення виконавчих дій було забезпечено вселення стягувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на частину домоволодіння та усунуто перешкоди у користуванні горищем та підвальним приміщенням.

02 жовтня 2015 року державним виконавцем направлено подання до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області про притягнення ОСОБА_7 до відповідальності.

19 жовтня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, з підстав передбачених п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню зокрема у разі:

визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача; скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність недотримання з боку відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області положень Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем не було здійснено всі необхідні дії, щодо примусового виконання виконавчого документу в частині зобов'язання ОСОБА_7 не чинити перешкоди у користуванні Ѕ частиною будинку по АДРЕСА_1, відповідно до порядку та умов здійснення виконавчого провадження у відповідності до вказаного Закону, зокрема ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що суд апеляційної інстанції неправомірно відмовив у задоволенні поданої скарги, оскільки скаржником доведено, що державними виконавцями відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не виконувались всі процесуальні дії, передбачені нормами Закону України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання судового рішення у повному обсязі.

У відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 75 «Про виконавче провадження», у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, державний виконавець своєчасно і в повному обсязі не вжив передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення суду, при цьому накладення штрафу на боржника було здійснено без дотримання вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», а відібрані пояснення у ОСОБА_7, які зафіксовані у актах від 14 та 30 вересня 2015 року, за фактом невиконання рішення суду та створення перешкод ОСОБА_3 у користуванні майном, які виражені у складені на подвір'ї домоволодіння шлакоблоків, шиферу, скла, будівельного сміття, зняття огорожі, тощо, не узгоджується із положеннями п. 16 ч. 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», так як не містять пояснень і відповідей щодо створених перешкод у користуванні майном. Окрім цього, виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2012 року у справі № 2-86/10 про вселення ОСОБА_3, ОСОБА_6 до Ѕ частини будинку за адресою АДРЕСА_1, та зобов'язання ОСОБА_7 не чинити перешкоди у користуванні вказаною Ѕ частиною будинку відбувається з 2012 року, проте до теперішнього часу рішення суду не виконано, при цьому неодноразово виносились необґрунтовані постанови державного виконавця про закінчення цього виконавчого провадження, які скасовувались судами та відновлювалось виконавче провадження у зв'язку з неповним виконанням судового рішення, а саме у частині усунення перешкод стягувачу у користуванні майном.

Таким чином, вирішуючи питання про закінчення виконавчого провадження, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління територіального управління юстиції у Черкаській області в черговий раз не забезпечив належного виконання рішення суду в частині усунення перешкод стягувачу у користуванні майном, що свідчить про формальне відношення до вчинення виконавчих дій та виконання службових обов'язків, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» вичерпно визначено випадки закінчення виконавчого провадження і часткове виконання судового рішення не є таким.

Отже, суд першої інстанції виконав вимоги ст. 212 ЦПК України щодо оцінки доказів і ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та ретельно перевірив та врахував надані докази.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що судом першої інстанцій дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, тому, відповідно до вимог ст. 339 ЦПК України, оскільки апеляційним судом скасоване судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 339, 343, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 травня 2016 року скасувати, ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

Ю.Г.Іваненко

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська