Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби за касаційною скаргою ОСОБА_6 ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду зі скаргою, в якій з урахуванням уточнень просили визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Управління державної виконавчої служби начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Наконечного І.М., начальника Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Касянюка Р.М., державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Вепрука М.М. щодо невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року; зобов'язати державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Вепрука М.М. виконати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року.

На обґрунтування скарги зазначено, що державним виконавцем 06 серпня 2015 року було прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування. Разом з тим, дії щодо виконання рішення суду державним виконавцем не проводилися, незважаючи на неодноразове звернення до керівництва державної виконавчої служби зі скаргами на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2015 року скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено частково. Визнано бездіяльність заступника начальника Управління державної виконавчої служби начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Наконечного І.М., начальника Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції КасянюкаР.М., державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Вепрука М.М. щодо невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року, відповідно до якого усунуто ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11 перешкоди в користуванні приміщенням підвалу площею 86,1 кв. м в будинку АДРЕСА_1 шляхом його звільнення від майна ОСОБА_12 В іншій частині вимог скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині визнання бездіяльності заступника начальника Управління державної виконавчої служби начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області НаконечногоІ.М. та начальника Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Касянюка Р.М., провадження у справі в цій частині закрито. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду в частині закриття провадження у справі та залишити в цій частині в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Закриваючи провадження у справі у частині вимог скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 на бездіяльність заступника начальника Управління державної виконавчої служби начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Наконечного І.М. та начальника Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Касянюка Р.М., апеляційний суд виходив із того, що вказані особи не приймали безпосередньої участі у вчиненні виконавчих дій, прийнятті відповідних рішень у виконавчому провадженні, а здійснювали функції контролю за законністю виконавчого провадження відповідно до ст. ст. 83, 84 Закону України «Про виконавче провадження». З цих підстав суд дійшов висновку про те, що з урахуванням вимог ст. 15 ЦПК України, ст. 17 КАС України справа в частині визнання бездіяльності заступника начальника управління державної виконавчої служби начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області та начальника Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції відноситься до юрисдикції адміністративного суду та підлягає вирішенню в порядку, передбаченому КАС України.

Із такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі Закон України «Про виконавче провадження», який діяв станом на дату звернення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до суду зі скаргою) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, якізалучаються до проведення виконавчих дій,- до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно положень ч. ч. 1-5 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Постанови, зазначені в частинах другій-четвертій цієї статті, можуть бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Таким чином, у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (у тому числі й начальника

відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець,

та керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби)щодо виконання рішення суду, ухваленого за правиламиЦПК України, прийнятого 18 березня 2004 року, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

У разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України 1963 року, а також у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця особами, які не є учасниками виконавчого провадження, така скарга підлягає розгляду відповідно до ст. 181 КАС України.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-2850цс15 від 13 січня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Оскільки у даній справі заявники оскаржують бездіяльність державного виконавця, начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, та заступника керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби щодо вчинення належних дій для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, яке ухвалено у порядку ЦПК України, така справа має розглядатися судом за правилами цивільного судочинства.

Апеляційний суд закрив провадження у справі у частині вимог скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 на бездіяльність заступника начальника Управління державної виконавчої служби начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області НаконечногоІ.М. та начальника Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Касянюка Р.М. внаслідок порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права; справу в цій частині за апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції по суті не переглянув, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню у частині закриття провадження у справі із передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції згідно ст. 338 ЦПК України.

В іншій частині ухвала апеляційного суду не оскаржується та в силу ст. 335 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року скасувати у частині закриття провадження у справі, у цій частині справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик