Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/285/16-ц
Провадження № 2/670/170/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Потапова О.О.,

з участю секретаря Навроцької Ю.С,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом Віньковецької центральної районної лікарні до ОСОБА_3, третя особа Віньковецька районна рада, про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Віньковецька центральна районна лікарня (далі Віньковецька ЦРЛ) звернулась з позовом до суду до ОСОБА_3. Повідомляє про те, що як юридична особа вона має право на недоторканість її ділової репутації, право на інформацію, інші немайнові права. ЇЇ право на ділову репутацію порушене ОСОБА_3, який 11 березня 2016 року на черговій сесії Віньковецької районної ради допустив неправдиві, образливі висловлення відносно лікарів ЦРЛ.

Діючи як депутат Ради, відповідач в залі районної ради публічно висловив неправдиву інформацію про те, що лікарі Віньковецької ЦРЛ являються корупціонерами та своїми непрофесійними діями калічать пацієнтів. Він у виступі повідомив, що головний лікар та одночасно лікар-хірург Віньковецької ЦРЛ ОСОБА_1 начебто встановив помилковий діагноз мешканці с. Ломачинці, що призвело до важких наслідків, а тому лікар-хірург завіз пацієнта в обласну лікарню до професора Суходолі, щоб у такий спосіб приховати свої непрофесійні дії та «замести сліди». З трибуни районної ради відповідач публічно звернувся до лікарів зі словами: «Якщо ви не тямите, то не беріться за роботу».

Він вимагав щоб лікар-офтальмолог ОСОБА_5 віддала своє, нібито, незаконно придбане особисте житло для сімей учасників АТО, а її чоловік - ОСОБА_6 (лікар - гінеколог) віддав учасникам АТО свій, нібито, незаконно придбаний автомобіль.

Доказом вчинення неправомірних дій відповідача є файли аудіозапису сесії районної ради та показання свідків.

Позивач наголошує, що публічний виступ ОСОБА_3 протирічить п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат не повинен використовувати в публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб.

Відповідач виступав публічно на сесії районної ради перед великою кількістю людей у залі, а тому його потрібно зобов'язати у такий самий публічний спосіб спростувати поширену ним неперевірену і неправдиву інформацію, якою принижено честь, гідність, та ділову репутацію Віньковецької ЦРЛ і окремих її працівників, цим заподіяно моральну шкоду, яку адміністрація лікарні оцінює у вісім тисяч гривень. Позивач просить визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати його на наступній сесії Віньковецької районної ради публічно спростувати поширену ним неперевірену неправдиву інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію лікарні та її працівників.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх вимоги задовольнити. Вони зазначили, що ОСОБА_3 діяв як депутат від імені політичної партії «Укроп», тобто як політик і порушив права лікарні та її працівників своїми непідтвердженими образливими висловлюваннями з яких слідувало, що головний лікар ОСОБА_1 непрофесійно проводить хірургічні операції, а лікар ОСОБА_5 вимагає гроші. Послались на показання свідків - працівників лікарні, які повідомляли, що перенесли емоційні потрясіння після виступу відповідача. Звернули увагу суду на те, що перестала працювати з лікарнею благодійна організація «Джерело надії», по тій причині, що поширилась неправдива інформація про корупцію у лікарні.

Відповідач вимоги не визнав, погодився, що дійсно 11 березня 2016 року він як депутат виступав на сесії районної ради і говорив про недоліки у Віньковецькій ЦРЛ, оскільки до нього та до його дружини звертались родичі пацієнтів і самі пацієнти ЦРЛ зі скаргами на непрофесійність окремих лікарів районної лікарні. В підтвердження цього послався на повідомлення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Вказував, що зі слів головного лікаря йому стало відомо про те, що в ЦРЛ деякі лікарі недобросовісно виконують свої обовязки, тому головний лікар обіцяв їх позбутися, за умови якщо ОСОБА_3 підтримає його кандидатуру на керівну посаду в цій лікарні. Він не заперечував, щодо того, що в залі Віньковецької районної ради 11.03.2016 року його виступ записувався на носій інформації. Під словосполученням «навести порядок» він мав на увазі дотримання конкурсу при прийнятті осіб на роботу в лікарню та дотримання процедури звільнення, в тому числі і головного лікаря.

Представник відповідача звернув увагу суду на недоведеність позивачем заявлених вимог, на відсутність доказів заподіяння шкоди діловій репутації Віньковецькій ЦРЛ. Навпаки, останнім часом лікарня отримала вищу категорію, серед інших.

Представник третьої особи Віньковецької районної ради повідомив, що не займає позицію будь-якої з сторін.

Заслухавши позицію сторін, їх представників, представника третьої особи, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу та вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009р. №1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Встановлено, що 11 березня 2016 року на черговій сесії Віньковецької районної ради депутат цієї ради ОСОБА_3, виступаючи перед аудиторією, серед іншої інформації, озвучив звернення до лікарів Віньковецької ЦРЛ: «Якщо ви не тямити, то не беріться, лучше зразу відправте цих людей, нашо мають люди викидати гроші».

Із повного тексту його виступу і його смислового значення слідує, що цей депутат намагається побороти корупцію у Віньковецькій лікарні і пропонує опублікувати в засобах масової інформації телефони окремих депутатів, до яких могли б звертались пацієнти ЦРЛ на непрофесійні чи протиправні дії лікарів Віньковецької лікарні. З цих та інших питань він звертався у Міністерство охорони здоровя України. ОСОБА_3 оповістив депутатів та присутніх в залі засідань ради про непрофесійні дії головного лікаря районної лікарні щодо конкретного пацієнта та про дії двох інших лікарів, одна з яких взяла гроші, пропонував цим двом особам частину особистого майна передати сімям учасників та учасникам АТО. Повідомив про майнову нерівність серед самих лікарів, хоча рівень зарплати у деяких вищий, ніж у названої ним конкретної особи. Також зазначив, що йому стидно за підтримку особи при призначені на посаду головного лікаря ЦРЛ, який обіцяв звільнити окремих лікарів, після зайняття цієї посади.

Із аналізу його виступу слідує, що частина висловленої ним інформації, а саме: «В мене є таке звернення до лікарів. Якщо ви не тямити, то не беріться, лучше зразу відправте цих людей» скерована проти лікарів всієї лікарні, а інша її частина - направлена проти трьох конкретних осіб лікарів Віньковецької ЦРЛ.

Публічний виступ депутата ОСОБА_3 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, один з яких обмежив регламентом виступ відповідача на сесії, а інший обурився, проте пропонував йому звертатись в правоохоронні органи.

Тобто факт розповсюдження інформації відповідачем 11.03.2016 року стороною позивача доведений в судовому засіданні.

Пунктом 6 ч.2 ст.47 Закону України «Про інформацію» передбачено, що за поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи, винна особа, яка поширювала таку інформацію несе цивільно-правову відповідальність.

Своїм публічним виступом 11.03.2016 року на сесії Віньковецької районної ради ОСОБА_3 поширено інформацію як про Віньковецьку районну лікарню так і про окремих її лікарів ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_12

Фраза: «Якщо ви не тямити, то не беріться , лучше зразу відправте цих людей, нашо мають люди викидати гроші», висловлена депутатом Віньковецької районної ради ОСОБА_3 у виді звернення до всіх лікарів ЦРЛ. Вона несе текстове значення, яке піддає сумніву професійні якості великої кількості осіб лікарів ЦРЛ, як молодих спеціалістів так і професійних медиків, адже смислове значення слова «тямити» несе відтінок слів розуміти, усвідомлювати, виявляти кмітливість у чомусь.

Згідно ст. 8 ч.1 п.5 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради, здійснюючи свої депутатські повноваження повинен не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні, або неперевірені відомості стосовно підприємств, установ, організацій, їх керівників, обєднань громадян.

У складі Віньковецької ЦРЛ працює значна кількість лікарів-професіоналів із сталою професійною практикою і ця публічна заява депутата викликала хвилю протесту серед них, про що повідомили всі свідки-медики, допитані в судовому засіданні. У звязку з виступом цього депутата проводились збори медичних працівників лікарні, які одноголосно вирішили звернутись за захистом до суду.

Суд констатує, що виступаючи на сесії ради, ОСОБА_3 діяв як публічний політик місцевого рівня, звертався безпосередньо до лікарів районної лікарні, тому його слова негативно вплинули на колектив районної лікарні.

Проте висловлення: «Якщо ви не тямити, то не беріться ...» не несе в собі образу, неправдиву інформацію чи недостовірну інформацію. Це речення політика місцевого рівня говорить про недосконалість, невиваженість, малолюдяність лікарів. Воно не є твердженням, клеймом, образою. Цей вислів є докором (упрьоком) медичним працівникам особою, яка вболіває за долю своїх виборців. Тому його слід віднести до оціночних суджень, як критику, як оцінку дій окремих медичних працівників, про двох з яких депутат висловився конкретно.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень (ч. 1); оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009, № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

З огляду на положення ст. 60 ЦПК України, позивач у вказаній конкретній справі мав би належним чином довести, що поширена про нього недостовірна інформація є саме фактичним твердженням. Він це не довів. Його представники повідомляють прізвища конкретних фізичних осіб щодо яких неналежно висказався депутат, але не наводять доказів про його висловлення на адресу юридичної особи Віньковецької ЦРЛ. В своїх позовних вимогах вони ці два поняття не розмежовують, прохаючи захистити честь і гідність юридичної особи, хоча такими категоріями як честь та гідність ст. 94 ЦК України юридичну особу не наділяє.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відомості, які позивач просив суд визнати неправдивими і образливими, є оціночними твердженнями, а тому не підлягають спростуванню. Тому в цій частині позовні вимоги Віньковецької ЦРЛ не підлягають задоволенню.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5).

Ділова репутація складається із якостей та оцінок, з якими їх носій асоціюється в очах своїх контрагентів, клієнтів, державних установ, банків. Ділова репутація - це асоціації, які викликає діяльність установи в інших контрагентів, пацієнтів, медиків, пересічних громадян. Тобто, діяльність Віньковецької ЦРЛ як професійного, високоінтелектуального, людинодоступного, соціальноспрямованого лікувального закладу оцінюється з точки зору вказаних якостей.

Наявні у справі матеріали в межах, поданих стороною позивача, підтверджують та обґрунтовують його позицію щодо здійснення лікарнею чесної, законної та добросовісної діяльності. Але як саме постраждала репутація лікарні після 11.03.2013 року (виступу ОСОБА_3І.) сторона позивачів не повідомляє. Вона лише посилається на відповідь № 519 головного лікаря першому заступнику головного управління ДФС у Вінницькій області, в якій перераховується отримана кількість лікарнею речей як гуманітарної допомоги, але жодних доказів, про те, що ділова репутація лікарні постраждала не надає. Більше того, запит, відповідно до якого направлено зазначений лист датований ДФС за місяць до виступу ОСОБА_3І, а саме 11.02.2016 року.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як зазначалось, відповідач поширив інформацію, яка стосується всіх лікарів в цілому так і відносно трьох конкретних осіб-лікарів. Окрім вище вказаної загальної фрази, позивач повідомив відомості про двох окремих осіб - лікарів цієї лікарні і дав оцінку професійній трудовій діяльності головного лікаря ЦРЛ. В силу статті 297 ЦК України зазначені особи не обділені правом себе захищати.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Враховуючи, що в судовому процесі не знайшло підтвердження порушення прав Віньковецької ЦРЛ, підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди не існує, рівно як і підстав для повернення судових витрат, відшкодування заподіяної моральної шкоди та, відповідно, задоволення позову.

Керуючись ст. 91, 94 Цивільного кодексу України, Законом України «Про інформацію» статтями 30, 57-60, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218,223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Віньковецькій центральній районній лікарні відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Потапов