Справа № 2-128/09
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2016 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участі: представника боржника ОСОБА_1,

представника ДВС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про зобовязання відділу ДВС Бердянського МРУЮ зняти арешт з майна, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність відділу ДВС Бердянського МРУЮ, яку підтримала у судовому засіданні її представник ОСОБА_1 В обґрунтування скарги вказує на те, що 09 червня 2016 року вона отримала відповідь відділу ДВС про те, що їй відмовлено у скасуванні арешту, який був накладений на все її майно на підставі постанови державного виконавця АМ191965 від 14.09.2010 року за виконавчим листом №2-128/09 про стягнення з неї на користь ПАТ КБ Приватбанк суми боргу у розмірі 14580,00 грн. Постановою ВДВС від 27.06.2013 року виконавчий лист був повернутий стягувачу, і станом на сьогоднішній день виконавчий лист не предявлено до виконання. Стягувач до 27.06.2014 року не скористався своїм правом на примусове виконання рішення суду, що свідчить про втрату його інтересу до виконання. Державний виконавець у відповідності до п.7 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», п.3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень повинен був зняти арешт, накладений на її майно, але зробити це відмовляється. Посилаючись на вказані обставини, просить суд зобовязати ВДВС Бердянського МРУЮ зняти арешт, накладений на все її майно постановою державного виконавця АМ191965 від 14.09.2010 року у виконавчому провадженні №35104155 за виконавчим листом № 2-128/09 від 30 липня 2009 року.

Представник відділу ДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечує. В обґрунтування заперечень вказує на те, що вимоги боржника є безпідставними. Дійсно 27.06.2013р. державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого листа № 2-128/09 від 30 липня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 14580,00 грн. на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Начальником відділу ДВС була здійснена перевірка виконавчого провадження і постановою від 13.07.2016 року р. було визнано дії державного виконавця такими, що не відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження і зобовязано державного виконавця вжити заходів щодо усунення порушень законодавства, що виявлені під час перевірки. Постановою державного виконавця від 13.07.2016р. постанова від 27.06.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачу була скасована. Крім цього, 13.07.2016 року державний виконавець, на підставі заяви ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до Бердянського міськрайонного суду з поданням про видачу дублікату вказаного вище виконавчого листа, оскільки виконавчий лист при пересиланні стягувачу був втрачений. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надану державним виконавцем копію виконавчого провадження, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду від 14.07.2009р. з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 14 580 грн.

На виконання рішення суду 30.07.2009 року виданий виконавчий лист №2-128/2009, який був предявлений до примусового виконання до відділу ДВС Бердянського МРУЮ. 14.09.2010р. постановою державного виконавця було накладено арешт на майна боржника.

28.09.2012р. постановою державного виконавця виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

07.11.2012 року стягувач повторно предявив вказаний виконавчий лист до примусового виконання.

09.11.2012р. відкрито виконавче провадження

27.06.2013р. державним виконавцем на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Постановою начальника відділу ДВС від 13.07.2016 року було визнано дії державного виконавця під час здійснення примусового виконання такими, що не відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження і зобовязано державного виконавця вжити заходів щодо усунення порушень законодавства, що виявлені під час перевірки.

Постановою державного виконавця від 13.07.2016р. постанова від 27.06.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачу була скасована.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Арешт, накладений на майно боржника, відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», знімається державним виконавцем тільки у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, про що державний виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Судом встановлено, що на час розгляду цієї скарги, у відділі ДВС наявне відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про заборгованості в сумі 14580 грн.

Відтак, за вимогами ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» вказані обставини виключать можливість зняття арешту з майна боржника.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.386, 387 ЦПК України, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_4