Справа № 446/295/16 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/783/4056/16 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивачки ОСОБА_3 і її представника - адвоката Ільків Г.М.; відповідача ОСОБА_5 і його представника - адвоката Ференца Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачка з 20.03.2007 року по 28.05.2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу доньки проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні, відповідач їх не виховує, матеріально допомагає лише періодично. Після розірвання шлюбу з відповідачем вона зареєструвала новий шлюб, від якого у неї народився син ОСОБА_9. Зазначала, що влітку, під час відпусток, її нову сім'ю запрошують за кордон родичі її теперішнього чоловіка і у 2015 році таку нагоду використав її молодший син, а у цьому році така можливість є і у спільних з відповідачем дітей. Однак, для виготовлення проїзних документів для дітей необхідний був дозвіл відповідача, як батька дітей. Такого дозволу вона отримати добровільно не змогла і змушена була звертатись до суду. Також вказувала, що відповідач, як батько, покладених на нього законом обов'язків не виконує та не бере участі у вихованні дітей, що стало підставою для надання органом опіки та піклування висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 74-78).

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_3

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Вважає, що судом неправомірно не було враховано висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав; покази свідків, які в суді засвідчили про те, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей, а діти батьком називають її теперішнього чоловіка, а також те, що станом на час подачі даного позову до суду у відповідача існувала заборгованість по сплаті аліментів (а.с. 81-83).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і її представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідача і його представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьків (одного з батьків) батьківських прав, а у роз'ясненнях, які містяться у п.п. 15 і 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» (з наступними змінами і доповненнями), звернуто увагу судів на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було дано належну та вичерпну оцінку доводам позовної заяви щодо того, що відповідач не виконує без поважних причин своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки та навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а відтак доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не було дано належної оцінки цим доводам, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не можуть прийматися до уваги.

Крім цього, судом в оскаржуваному рішенні дано належну оцінку висновку органу опіки і піклування, в результаті чого суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що згаданий висновок не містить тих обставин, які б давали підстави для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення його батьківських прав.

Інших підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, які передбачені ч. 1 ст. 164 СК України, позивачкою в обгрунтування заявлених нею позовних вимог не наведено та належними і допустимими доказами не обгрунтовано.

Крім цього, як було встановлено судом в ході апеляційного розгляду справи, 07.05.2016 року нотаріусом було посвідчено заяву-згоду відповідача на тимчасовий виїзд дітей сторін даного спору разом з матір'ю (позивачкою) за межі України під час канікул - даний факт позивачкою не заперечується.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та залишити рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 травня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: