Справа № 566/390/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 року Млинівський районнний суд

Рівненської області

в складі:

одноособово - головуючого судді А.С.Лободзінського

за секретаря Драган Л.М.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить шлюб, зареєстрований між ним та ОСОБА_2 12 липня 1986 року виконавчим комітетом Пугачівської сільської ради Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 10 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне з відповідачем життя стало неможливим, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя. Під час шлюбу з відповідачем виростили дітей та мають онуків. Вже на протязі 16-ти років фактично подружнього життя не здійснюють, на даний час спільними та взаємними правами і обовязками не повязані. Позивач твердо переконаний, що за таких обставин шлюб фактично розпався і рахує за необхідне шлюб між ним та відповідачем розірвати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю. Додатково пояснив, що з 2000 року фактично сімейне життя з відповідачем припинилось, так -як він перебував довгий час на заробітках за кордоном. Відповідачка також деякий час перебувала за кордоном в іншій країні. Шлюбних стосунків не підтримували. Внаслідок цього, після повернення з-за кордону фактично почали проживати роздільно, взаємними правами і обов"язками не пов"язані. Останні роки повністю самостійно забезпечує себе побутовими потребами такими, як приготування їжі, прання та інше. Будь-які взаємини між ним і відповідачем відсутні взагалі. Крім цього вказав, що після отримання відповідачем позовної заяви, ніяких дій чи розмов з її сторони щодо можливого примирення і збереження сім"ї здійснено не було, примирення вважає неможливим, а тому наполягав на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилась, однак через канцелярію суду до початку розгляду справи подала заяву, в якій вказала, що позов не визнає, просила надати строк для примирення терміном 6 місяців посилаючись на те, що є інвалідом, потребує догляду, у зв"язку з чим позов ОСОБА_1 вважає намаганням позивача ухилитися від надання допомоги по її догляду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Обставини наведені позивачем щодо фактичного розпаду сім"ї та припинення з ОСОБА_2 шлюбних відносин впродовж 16-ти років, відповідачем не спростовані, а тому є встановленими. Отже, як встановлено судом, шлюбні відносини між сторонами не підтримуються тривалий час і фактично є припиненими. При цьому, заперечення відповідача проти позову, які полягяють у останньої зберегти шлюб не грунтуються на бажанні зберегти союз чоловіка і жінки, а вмотивовані необхідністю здійснення утримання одного із подружжя, а саме її, як відповідачки, яка є інвалідом 1-ї групи.

Таким чином, судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, шлюбні відносини сторони не підтримують впродовж багатьох років і спільними правами, обов"язками, а також побутом, як подружжя, на даний час взагалі не пов"язані. При цьому у наданні строку для примирення суд підстав не вбачає, оскільки з моменту отримання копії позовної заяви відповідач реальних дій для збереження сім'ї не вживала, будь-якого спілкування з цього приводу з позивачем не мала, а сам позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Покликання відповідача на необхідність її догляду у зв"язку з інвалідністю не є самостійною підставою для надання строку для примирення та юридичного збереження шлюбу, оскільки не грунтуються на фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 Крім цього, такі заперечення відповідача не стосуються безпосереднього предмету спору, яким є союз чоловіка і жінки, так-як виконання одним із подружжя свого обов"язку по утриманню іншого з подружжя регулюється нормами ст.ст. 75,76-83,90 Сімейного Кодексу України і не залежить від наявності реєстрації чи розірвання шлюбу. Зокрема, згідно ч.1 ст.76 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

З викладеного, суд робить висновок, що шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 тривалий час носить виключно формальний характер, суперечить інтересам позивача, у зв"язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати.

Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 15, 158-159, 208-210, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 12 липня 1986 року виконавчим комітетом Пугачівської сільської ради Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 10 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ: