Справа № 523/7652/16-ц
Провадження №2/523/3333/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2016 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності на 1/2 частини квартири №142 в будинку №29 по вулиці академіка Заболотного у м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті матері.

В обґрунтування позову він посилався на те, що 03 вересня 2015 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини двохкімнатної квартири №142 в будинку №29 по вулиці академіка Заболотного у місті ОСОБА_2, яка належала матері на підставі Свідоцтва про право власності на житло №174978 від 28 лютого 2003 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу ОСОБА_2 міської ради. Інша 1/2 частини, вказаної квартири, на праві власності на підставі зазначеного свідоцтва, належать йому, де вони спільно проживали до дня смерті матері і де він проживає по теперішній час.

Поховав матір, він в строки, встановлені законом звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна. Однак, у здійснені нотаріальних дій йому було відмовлено з посиланням на те, що його матір при житті не зареєструвала своє право власності на спадкову частину квартири в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою для визнання права на спадщину. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування майна матері, окрім нього, немає.

Оскільки, він фактично прийняв спадкове майно матері, проживаючи з нею на день її смерті в спадковій квартирі, співвласниками якої вони були, але в нотаріальному порядку не може оформити своє право на спадщину, просив його позовні вимоги задовольнити в судовому порядку.

У своїй письмовій заяві, поданій до загальної канцелярії суду, позивач підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі на підставі наданих ним доказів.

Представник відповідача, ОСОБА_4, в судове засідання не прибув, подавши до загальної канцелярії суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. При цьому будь-які заперечення проти позову не надали.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі встановлених фактів та досліджених в судовому засіданні доказів, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, на праві власності в рівних частинах належала позивачу та його матері ОСОБА_5, на підставі Свідоцтва про право власності на житло за №174978, виданого 28 лютого 2003 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу ОСОБА_2 міської ради, де вони постійно проживали однією сімєю, що підтверджується вказаним Свідоцтвом, технічним паспортом на квартиру та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером №492884429 (л.с.№ №10-11-13, 14).

03 вересня 2015 року, мати позивача помер, що підтверджується Свідоцтвом про її смерть, виданого 04 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_2 міського управління юстиції серії І-ЖД №425520 (л.с. №8).

Поховав матір, позивач ОСОБА_1, згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України фактично прийняв спадкове майно матері у своє володіння, проживаючи з нею разом на день її смерті, не відмовившись від свого права на спадщину, подавши до нотаріальної контори в строки, встановлені законом заявку про прийняття спадщини, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України позивача про його реєстраційне місце проживання в зазначеній вище квартирі, листом №119/02-14 від 04 квітня 2016 року приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_6 (л.с.№ №5, 15)

Звернувшись з заявою 23 листопада 2015 року, до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_6про прийняття спадщини, позивач отримала лист розяснення за №119/02-14 від 04 квітня 2015 року про неможливість здійснити нотаріальні дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 із-за відсутності реєстрації Свідоцтва про право власності на житло в реєстраційній службі ОСОБА_2 міського управління юстиції, яка повинна бути обовязково при здійснені нотаріальних дій (л.с. №15).

Частиною ч.1 ст. 328 ЦК України визначеного, що право власності набувається на підставах що не заборонені законом зокрема з правочинів.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що мати позивача, ОСОБА_3, відповідно до законодавства України, при своєму житті набула право власності на зазначену вище 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яку після її смерті у свою власність фактично прийняв позивач, як спадкоємець першої черги, постійно проживаючи із спадкодавцем в зазначеній квартирі і який не відмовився від свого права на спадщину на частину квартири.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за ними права власності на 1/2 частину вказаної вище квартири в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Інші спадкоємці, щодо майна ОСОБА_3, в судовому засіданні не встановлені, що також підтверджується листом №2064/01-16 від 14 червня 2016 року, Четвертої одеської державної нотаріальної контори, приєднаного до справи.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 222 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, жилою площею 29,3 кв./м., загальною площею 48,5 кв./м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка помер 03 вересня 2015 року.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: