Справа № 175/1522/16-ц
Провадження № 2/175/612/16
29 червня 2016 року смт. Ювілейне
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Новік Л.М.,
за участю секретаря Радиновського А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дніпропетровське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві «Облплемінпідприємство» про стягнення не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу,
Позивач звернувся до суду з позовом до про стягнення не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги.
До початку відкритого судового засідання представник позивача ОСОБА_2 надала суду заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просить суд розглянути справу в заочному порядку.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Зі згодою позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що позивач працював водієм 3-го класу на підставі наказу №22-пр від 17.05.1993 року в ДП «Дніпропетровське Облплемпідприємство» на підставі наказу №22-пр від 17.05.1993 року з 17.05.1993р. по 27.03.2014р.
Стаття 115 КЗпП визначає, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України).
Статтею 2 КЗпП України, закріплено право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці, стаття 21 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що працівник має право на оплату своєї праці.
Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, а власник, зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату.
Так, згідно довідки ДП «Дніпропетровське Облплемпідприємство» заборгованість по заробітній платі перед позивачем складає 16 239 грн. 25 коп.
Згідно довідки від 07.04.2014 року виданої Дніпропетровським обласним державним підприємством по племінній справі у тваринництві ДП Облплемпідприємство Міністерства аграрної політики та продовольства України середньоденний заробіток позивача складає 29,82 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, (ч. 3 ст. 23 ЦК України).
В судовому засіданні встановлено, що в результаті протиправних дій відповідача, позивачу спричинено сильні душевні страждання і переживання у звязку з невиплатою заробітної плати, так як заробітна плата єдиний дохід відповідно до якого він живе та утримує родину. Позивач оцінив моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.
Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заперечень на позовну заяву суду не надав, що дає суду право на підставі наявних доказів вирішити справу по суті.
У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
В матеріалах справи є квитанція від 11.04.2016 року до договору про надання правової допомоги №12-2016 від 04.04.2016 року, що документально підтверджують витрати позивача на правову допомогу у розмірі 1500 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог.
За таких обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 551,20 грн.
Керуючисьст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212, 215, 214, 224, 225, 226, 367ЦПКУкраїни, ст.ст. 21, 95, 47, 115, 117, 233 КЗпП України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дніпропетровське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві «Облплемінпідприємство» про стягнення не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Л.М. Новік