Справа № 367/4643/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленка Д.С.

при секретарі Токач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду Київської області при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав добросусідства, відновлення стяновища, яке існувало до порушення права вільно користуватися власною земельною ділянкою та усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ВК Ірпінської міської ради Київської області, Відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради Київської області, Відділу земельних ресурсів в м. Ірпені Київської області, ТОВ "Бучанське земельно-кадастрове бюро", 3-ті особи: КП "Бучанське земельно-кадастрове бюро", Прокуратура м. Ірпеня про усунення порушень права власності, зобовязання дотримуватись правил добросусідства, стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди., -

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов вищевказаний позов, який позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради народних депутатів від 25.04.1995р. № 96/1 було виділено ділянку площею 70,0 кв.м. із земель Держземфонду під будівництво гаража-сараю за адресою:АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради народних депутатів від 28.10.1997 № 365/7 затверджено Акт приймальної комісії від 24.10.1997р. по прийняттю в експлуатацію сарая-гаража загальною площею 75,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1. На підставі цього рішенням Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради народних депутатів видано Свідоцтво на право особистої власності на сарай-гараж від 12.11.1997 року яким посвідчене право щодо належності ОСОБА_1 на праві особистої власності сарая-гаражу по АДРЕСА_1), зазначений сарай-гараж зареєстрований Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації на право особистої власності за ОСОБА_1 та записаний в реєстрову книгу № 25-190 за реєстровим № 36 12.11.1997р.

Виконавчого комітету Ірпінської міської ради народних депутатів від 23.12.1997 № 443 ОСОБА_1 безкоштовно передано в приватну власність для будівництва гаража земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0,0070 га, при цьому з послідуючим уточненням площі при видачі Державного акта на право власності на землю.

Відповідно до рішення Виконкому Ірпінської міської Ради народних депутатів від 24.03.1998 № 105/14 затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадянам, вирішено видати державні акти у відповідності з додатком до цього рішення та зареєструвати їх у книзі записів. Землевпорядній службі внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію.

Відповідно до державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_2, на підставі рішення Виконкому Ірпінської міської Ради народних депутатів від 24.03.1998 № 105/14, ОСОБА_1, передано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0074 га., що розташована за адресою АДРЕСА_1. Додатком до рішення виконкому Ірпінської міської ради від 24.03.1998 р. № 105/14 зазначено, що за місцем знаходження земельної ділянки - АДРЕСА_1 ОСОБА_1 передано у власність: для ведення особистого підсобного господарства 0,0004 га.. будівництва індивідуального гаража 0,0070 га., всього 0,0074 га.

У 2005 році відповідач ОСОБА_2 на своїй земельній ділянці розпочала будівництво гаражу і у 2006 році завершила будівництво двоповерхового гаражу, при цьому незаконно зайнявши частину моєї земельної ділянки, свідомо обмежуючи моє право власника, позбавивши мене доступу до обслуговування та експлуатації гаража, навмисно створивши перешкоди у користуванні мною земельної ділянки та обслуговуванні гаражу.

Порушення при будівництві відповідачем ОСОБА_2 свого гаражу є порушенням приватних прав власника цією земельною ділянкою, що завдає значних перешкод у користуванні земельною ділянкою та обслуговуванні гаражу.

Вищезазначене підтверджується Абрисом земельної ділянки складеного на підставі Акту про передачу на зберігання встановлених межових знаків власнику (користувачу) земельної ділянки ОСОБА_1 в межах Ірпінської міської ради, АДРЕСА_1, Київської області від 27.07.2011 р., в якому зазначено: «А-Б» - межа земельної ділянки гр. ОСОБА_1, згідно Державного акту. Доступ до якої відсутній в зв'язку з будівництвом цегляного паркану.

На звернення ОСОБА_1 прохання до відповідача стосовно усунення перешкод у здійсненні права власності моєї земельної ділянки і повернення цієї частини належної мені на праві власності земельної ділянки для користування згідно закону, тобто усунути перешкоди в землекористуванні та обслуговуванні гаражу - мені.відмовлено. Виконати мої законні вимоги добровільно відповідач відмовляється. Тобто, на неодноразові звернення та прохання до ОСОБА_2 з пропозицією вирішити спір у позасудовому порядку, відповідач відмовилась, тому, іншого шляху вирішення спору ніж у судовому порядку не вбачає.

Відповідачем по справі було подано зустрічний позов, в якому зазначено, що видані ОСОБА_1 державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_3, від 26.05.1998 p., без кадастрового номеру на земельну ділянку площею 0,0074 га, що розташована в АДРЕСА_1, який виданий на підставі Рішення виконкому Ірпінської міської ради від 24.03.1998 р №105/14 для будівництва індивідуального гаража та державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_4, від 23.10.2009 p., кадастровий номер НОМЕР_5 на земельну ділянку площею 0,0030 га, яка розташована в АДРЕСА_1, що виданий на підставі Рішення виконкому Ірпінської міської ради 76 сесії 5 скликання 23.10.2009р. №3664 для будівництва індивідуального гаража, є не законними і такими, що підлягають до визнання їх недійсними, та виключенню їх з реєстру державних актів, як такі, що видані з порушенням законів, суперечать прийнятим рішенням ВК IMP та порушують права суміжних землевласників, зокрема, ОСОБА_3 При цьому, є незрозумілими і підстави посилання в державному акту серії НОМЕР_3 на рішення.

ОСОБА_1 самочинно збудував на лінії меж між земельними ділянками гараж, порушив права ОСОБА_3 щодо користування належними їй спорудами. Стіна гаража встановлена впритул з межею. При цьому не враховано вимоги Державних будівельних норм України 360-9288 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджений Наказом Держкомміетрбудування від 17.04.1992 р. № 44 . Крім того,внаслідок нахилу даху постійно здійснюється злив атмосферних опадів на ділянку позивача.

Згідно із Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 № 15-92, при прийнятті рішення про безоплатну передачу громадянину земельної ділянки із цільовим призначенням, зокрема, «для ведення особистого підсобного господарства» таке право власності для гр..ОСОБА_1 уже виникло в 1998 році, проте ір. ОСОБА_1 не виготовив державний акт та не проводив його державну реєстрацію за цим цільовим призначенням землі. Із-за відсутності заяви про зміну цільового призначення землі; питання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо права власності на цю земельну ділянку на сесіях ради не обговорювались і депутатами відповідні рішення на сесіях ради не приймались

Цільове призначення земельної ділянки уточнюється відповідно до чинних нормативно-правових актів (далі НПА) вбачається умисел з боку ОСОБА_1 Проігнорувавши НПЛ про зміну цільового призначення землі, оманом, гр. ОСОБА_1; виготовив тільки один державний акт на загальну площу 0,0074га.

Стверджується самим державним актом від 26.05.1998 p.,серії НОМЕР_3, в акті зазначено, що підставою для його видачі є рішення Ірпінської міської ради Київської області від 24.03.1998 р №105/14, що за фактом не відповідає тексту самого рішення ВК IMP.

Відповідно до Рішення ВК IMP від 24.03.1998 р №105/14 слідує, що ОСОБА_1 передано у власність дві земельні ділянки із різним цільовим призначенням а саме 70,0 м2 (0,7 сотки = 7 х 10 метрів = 70 м2 -0,0070 га) загальної площі земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража розміром 6,0x8,0м, а не 75,3 м2, як наполягає ОСОБА_1.у своєму позові, саме 4 (0,04 сотки=4м2 =0,0004га) загальної площі земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства.

В судове засідання з'явився представник позивача, підтвердив обставини викладені у позовній заяві, заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог.

Представники відповідача ОСОБА_3 в судове засідання з'явилися, заперечували щодо позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному, просили задоволенні зустрічний позов.

Представники ВК Ірпінської міської ради Київської області, Відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради Київської області, Відділу земельних ресурсів в м. Ірпені Київської області, ТОВ "Бучанське земельно-кадастрове бюро" в судове засідання не з'явились, належним чином були повідомлені.

Представники третіх осіб не з'явились, КП "Бучанське земельно-кадастрове бюро", Прокуратура м. Ірпеня, в судове засідання не зявились, належним чином були повідомлені.

Заслухавши доводи представника позивача, заслухавши доводи представників відповідача, , дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав.

24.10.1997р сарай-гараж ОСОБА_1 був прийнятий в експлуатацію, що стверджується копією акта. Рішенням виконкому Ірпінської міської ради від 28.10.1997р даний акт приймальної комісії був затверджений.

Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради №443 від 23.12.1997р ОСОБА_1 було передано безкоштовно : у приватну власність для будівництва гараж, земельну ділянку площею і.0, 0070га по АДРЕСА_1

Рішенням виконкому Ірпінської міської ради №105/14 від 24.03.1998р було затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право власності на землю та позивачу бчло видано Державний акт на право власності на землю площею 0,0074 га 'по АДРЕСА_1,що стверджується копією рішення виконкому списком громадян,яким було видано державні акти, актом встановлення меж, планом встановлення меж,копією Державного акту. Державний акт на право власності на землю позивач отримав 26.05.1998р.

Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 52/10 від 11.02.1998р відповідачці ОСОБА_2 було передано у приватну власність безкоштовно земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0500 га АДРЕСА_2,що стверджується копією рішення.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 в частині усунення перешкод у здійсненні ним права власності на земельну ділянку та обслуговування гаражу,який розміщений на даній земельній ділянці, поскільки ОСОБА_1 не було надано суду доказів того,що частина стіни гаража,який збудований відповідачкою по справі ОСОБА_2 виступає на земельну ділянку,що належить позивачу на праві власності.Не надано доказів того,що перегородка на відмісці біля гаража встановлена з порушенням прав позивача.Не надано доказів того,що фронтон гаража,який збудований відповідачкою ОСОБА_2, виступає на земельну ділянку позивача.А також,не надано доказів того,що вода з даху гаража ОСОБА_2 потрапляє на земельну ділянку позивача,в зв'язку з чим порушуються його права.

Рішення виконкому Ірпінської міської ради (IMP) від 30.10.2007 №227/5, якими було ОСОБА_1 зобов'язано знести самочинно побудовану частину гаражу на самочинно зайнятій земельній ділянці в місячний термін. Дане рішення ВК IMP не оскаржувалося ОСОБА_1, не скасовано в судовому порядку.

В судовому засіданні оглядалась цивільна справа № 2-227/2010р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, у матеріалах цивільної справи міститься висновок експертизи № 5366 від 30.11.2009р., якою встановлено лише факт подвійного врахування частини земельної ділянки ОСОБА_1 в технічній документації та технічній документації на земельну ділянку відповідачки ОСОБА_2 Інші обставини справи,на які посилається ОСОБА_1 у своїх позовних вимогах в частині усунення перешкод у здійсненні ним права власності на земельну ділянку площею 0,0074 га експертизою не встановлювалось.

В судовому засіданні було встановлено, що листом від 30.12.2014р. №01-01/2309 Управління Держгеокадастру в м.Ірпінь, яке є за адресою: вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 18-А, м. Ірпінь, заперечується виготовлення таких документів гр. ОСОБА_1 Кадастрового плану на площу 0,0099 га з кадастровим номером НОМЕР_5, Листом від 11.11.2014р. КП «ІРПІНСЬКЕ ЗЕМЕЛЬНО-КАДАСТРОВЕ БЮРО», яким інформується, що на земельну ділянку, на яку начебто виготовлено Кадастровий план на площу 0,0099 га за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не оформлялося документації, рішень не приймалося, другий примірник не передавався до державного територіального органу земельних ресурсів, не має оригіналів документів.

Наданий ОСОБА_1 абрис земельної ділянки не знайшов свого підтвердження щодо його офіційної видачі в документы не зазначені номер житлового будинку, назва вулиці, найменування власника, підстава права власності, дата зйомки, контролю та підписи виконавців, що вимагається розділом 5 Наказу ДК будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 р. N 127.

Судом надсилались запити до архівного відділу Ірпінської міської ради, якою надано відповідь, що із представлених Архівним відділом Ірпінської міської ради копій документів запитуваних судом, що містяться у матеріалах справи №367/4643/14-ц, ,що не затверджувався акт комісії від 24.10.1997 по прийняттю в експлуатацію сарая-гаража, за адресою АДРЕСА_1 Рішенням виконкому Ірпінської міської ради від 28.10.1997 Р №365/2.

Представником ОСОБА_3 надано клопотання про проведення судової експертизи документів а саме на підтвердження достовірності витягу від 28.10.1997р. відсутній оригінал виконавця, що унеможливлює проведення судової експертизи, відтак в подальшому затвердження іншого документа а саме акт прийняття в експлатацію гаража ОСОБА_1

Відповідно до статті 7 ЗКУ 1992 р. у постійне користування земля надавалась Радами народних депутатів місцевих рад.

Відповідно до ст.22 ЗК 1992 року право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності на земельну ділянку посвідчусться державними актами, які видаються і реєструються, зокрема, міськими Радами народних депутатів ст.23 ЗК 1992 року, та виникає з моменту державноїреєстрації цього права.

Ст. 20 ЗК України, надання земельної ділянки громадянам та юридичним особам відбувається згідно з їх цільовим призначенням. Надання цих потреб земель іншого призначення без зміни у встановленому законом порядку їх цільового призначення с підставою для визнання таких актів недійсними.

Ст. 28 ЗК України право приватної власності на земельну ділянку, її частину припиняється у разі: 6) використання землі не за цільовим призначенням.

Відповідно до змісту ст. 20 ЗК України, надання земельної ділянки громадянам та юридичним особам відбувається згідно з їх цільовим призначенням. Надання цих потреб земель іншого призначення без зміни у встановленому законом порядку їх цільового призначення с підставою для визнання таких актів недійсними.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовільнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівлі гаража будівлі на територію суміжної ділянки.

Зобов'язати ОСОБА_1 дотримуватись правил добросусідства, не пошкоджувати зовнішні стіни будівлі гаража ОСОБА_3

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення.

Суддя: Д. С. Кухленко