Справа № 457/142/16-ц
провадження №2/457/172/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

секретар судового засідання Гнатишак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про захист прав споживача та стягнення невиплаченого страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Трускавецького міського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про захист прав споживача та стягнення невиплаченого страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 квітня 2013 року між ним та Приватним акціонерним товариством «Європейський Страховий Союз» було укладено договір добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів №32-0065-13-ТЗ, яким застраховано його автомобіль марки «Toyota Сamry», реєстраційний номер НОМЕР_1. 22 вересня 2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вищевказаний транспортний засіб отримав пошкодження, що відповідно до п. 1.9.2 договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів №32-0065-13-ТЗ визнається страховим ризиком. Згідно з умовами договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ він вчасно повідомив відповідача про настання вищевказаного страхового випадку, а також про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження. Бориславський міський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/438/49/2014 про вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, встановив, що він винен у його вчиненні, однак існують умови та підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України. 04 липня 2014 року судом було постановлено ухвалу про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілими. Відповідно до висновку № 1077 експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту та розмір страхової виплати становить 306 898,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Пунктом 12.4.1 договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ визначено, що страховик здійснює виплату страхового відшкодування впродовж десяти днів з дня отримання всіх необхідних та оформлених належним чином документів. Всі необхідні документи були подані ним 30 листопада 2015 року разом з повторним повідомленням про факт настання події, що має ознаки страхового випадку згідно з даними з офіційного сайту страховика. Заява про виплату страхового відшкодування була надіслана ним 23 грудня 2015 року. 16 січня 2016 року він отримав письмову відповідь відповідача про те, що страховиком прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, аргументовану тим, що керуючись підпунктом 3.1.17 пункту 3.1 розділу 3 договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ, до страхових випадків не відноситься та страхове відшкодування не виплачується у разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу, які були спричинені з ризиками «КАСКО» внаслідок керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного спяніння. Відмову відповідача вважає безпідставною, оскільки під час розгляду кримінального провадження Бориславським міським судом Львівської області не було встановлено, що він перебував у стані алкогольного спяніння на момент вчинення правопорушення та ухвалив звільнити його від кримінальної відповідальності, що є неможливим при наявності обтяжуючих обставин, передбачених ст. 67 КК України, однією з яких є перебування у стані алкогольного спяніння. Таким чином відповідач порушив свої обовязки, передбачені п. 8.1.3 договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ, а також п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», згідно з яким страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на його користь 306 898,00 грн.

Від відповідача на адресу суду надійшло заперечення на позовну заяву, у якій зазначено, що в преамбулі договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ вказано, що цей договір укладено відповідно до Закону України «Про страхування», Правил страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 16 від 30.09.2009 року, що зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг № 0690620. Згідно з підпунктами 8.2.1, 8.2.3, 8.2.13 договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ страховик має право перевіряти інформацію, надану страхувальником, а також виконання ним вимог і умов договору страхування, перевіряти усі надані документи, перевіряти достовірність інформації, наданої йому страхувальником, проводити розслідування обставин події, що має ознаки страхового випадку. За результатами перевірки розслідування обставин події від 22 вересня 2013 року на підставі письмових доказів страховиком встановлено наступні факти. За письмовим повідомленням страхувальника ОСОБА_2 від 24 вересня 2013 року пошкодження застрахованого згідно з договором добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 відбулося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22 вересня 2013 року близько 04 год. 30 хв. в м. Борислав по вул. Трускавецькій. Відповідно до копії письмового пояснення позивача від 22 вересня 2013 року органу досудового слідства щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди позивач підїхав на автомобілі до нічного клубу в м. Трускавець близько 05:00 год. на зустріч зі знайомими, які попросили відвезти їх до м. Борислав, де і трапилася дорожньо-транспортна пригода. Як зазначено у довідці органу ВДАІ у м. Борислав ГУМВС України у Львівській області № 9270018, дорожньо-транспортна пригода трапилася за участю автомобіля «Toyota Camry» під керуванням ОСОБА_2, який керував транспортним засобом у нетверезому стані. Відповідно до копії акту медичного огляду № 250 від 22 вересня 2013 року, висновку № 250 від 22 вересня 2013 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підписаними лікарем закладу охорони здоровя, складеному 22 вересня 2013 року о 06:50 год., за результатами медичного огляду ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння. З висновком медичного огляду ОСОБА_2 ознайомлений. Копія висновку результатів медичного огляду із матеріалів кримінального провадження № 1-кп/438/49/2014 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, вчинене ОСОБА_2, надана страховику Бориславським міським судом Львівської області. У листі заступника начальника ГУ МВС України у Львівській області від 17 квітня 2015 року зазначено, що перевіркою встановлено, що 22 вересня 2013 року ОСОБА_2 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у стані алкогольного спяніння. Ухвалою Бориславського міського суду від 04 липня 2014 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у звязку з примирення обвинуваченого з потерпілим. Відповідно до ч. 2 ст. 991 ЦК України, ч. 2 ст. 26 Закону України « Про страхування» договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Підпунктом 3.1.17 пункту 3.1 розділу 3 договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ встановлено, що до страхових випадків не відносяться та страхове відшкодування не виплачується в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу та/або додаткового обладнання, які були спричинені за ризиками «КАСКО» внаслідок керування транспортним засобом водієм, що знаходиться в стані алкогольного спяніння. Підпунктом 6.1.7 пункту 6.1 розділу 6, підпунктом 18.2.2 пункту 18.2 розділу 18 Правил страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 16 від 30.09.2009 року передбачено, що до страхових випадків не відносяться та страхове відшкодування не виплачується в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу водієм, що знаходиться у стані алкогольного спяніння, умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, зокрема наявність обставин, передбачених розділом 6 Правил страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 16 від 30.09.2009 року. На підставі вищевикладеного Приватним акціонерним товариством «Європейський Страховий Союз» 11 січня 2016 року за заявою позивача прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ. Оскільки доводи позивача є безпідставними, просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також суду пояснив, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України було закрито відповідно до вимог ст. 46 КК України 04 липня 2014 року Бориславським міським судом Львівської області. У матеріалах кримінального провадження № 1-кп/438/49/2014 міститься довідка Дрогобицької міської лікарні № 1 від 25 вересня 2013 року, де вказано, що у взятих зразках крові етанол був відсутній. При предявленні підозри ОСОБА_2 було вказано, що він перебував у стані алкогольного спяніння, однак судом було взято до уваги довідку Дрогобицької міської лікарні № 1. Складений Бориславською міською центральною лікарнею акт медичного огляду № 250 від 22 вересня 2013 року та висновок № 250 від 22 вересня 2013 року з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,оскільки були неправильно зазначені дата народження ОСОБА_2 22 липня 2013 року, не вказано, на підставі чого встановлювалася особа, яка оглядалася. Зі змісту акту вбачається, що поведінка була замкнутою, точні рухи збережено, що не властиво для особи в стані алкогольного спяніння. У матеріалах кримінального провадження містяться протоколи допитів свідків дорожньо-транспортної пригоди з показів яких не вбачається, що водій ОСОБА_2 був у стані алкогольного спяніння. Крім того, було порушено п. 3.10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,відповідно до якого зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Порушено було і п. 31.17, адже зміст висновку повідомляється оглянутій особі при особі, яка її до доставила, про що робиться відповідна відмітка, чого зроблено не було. Стан алкогольного спяніння є обтяжуючою обставиною. Якби таке явище мало місце, то кримінальне провадження закритим б не було. Крім того, у витягу з кримінального провадження не зазначено, що ОСОБА_2 керував авто у стані алкогольного спяніння.

У судовому засіданні позивач пояснив, що перед дорожньо-транспортною пригоди спирного не вживав, після огляду на стан алкогольного спяніння ним було проставлено свій особистий підпис про те, що він ознайомлений з результатами огляду на стан алкогольного спяніння, однак у цей час він перебував у шоковому стані. Висновок № 250 від 22 вересня 2013 року Бориславської центральної міської лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, він не оскаржував. Він не пригадує, що саме його запитували при складенні висновку.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав свою позицію, викладену запереченні, пояснив, що правовідносини між відповідачем і позивачем регулюються спеціальними та загальними нормами права. Страховик має право перевіряти інформацію, надану застрахованим, як це передбачено договором. Після повідомлення про настання страхового випадку була здійснена експертна оцінка та огляд події. Було дано висновок, що є ознаки страхового випадку. Перебування позивача на час дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного спяніння підтверджується актом № 250 та висновком № 250 від 22 вересня 2013 року, складених Бориславською міською центральною лікарнею. У довідці ДАІ м. Борислава також зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем у нетверезому стані. Факт перебування під час ДТП ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння підтверджуються і документами, зібраними в ході страхового розслідування, і матеріалами кримінального провадження, тому підстав задовольняти позов немає. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Європейський Страховий Союз» було укладено договір добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів №32-0065-13-ТЗ, яким застраховано автомобіль позивача марки «Toyota Сamry», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 /а.с. 6-10/.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

22 вересня 2013 року близько 04 години у м. Борислав на вул. Трускавецькій трапилася дорожньо-транспортна пригода з участю застрахованого автомобіля, що, у розумінні ст. 8 Закону України «Про страхування», є страховим випадком. За вказаним фактом 22 вересня 2013 року було відкрито кримінальне провадження, яке зареєстроване в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 00687.

Відповідно до висновку № 250 від 22 вересня 2013 року Бориславської центральної міської лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного о 06:50 год. 22 вересня 2013 року ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння /а.с. 63/.

Підпунктом 2.2.6 договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ передбачено, що предметом договору страхування є, зокрема, і нещасний випадок подія, внаслідок якої заподіяно шкоду життю та/або здоровю третіх осіб, що перебували на момент дорожньо-транспортної пригоди у застрахованому транспортному засобі , а саме: тимчасова втрата працездатності, встановлення інвалідності І, ІІ, ІІІ групи, загибель або смерть, із настання яких виникає обовязок страховика здійснити виплату страхового відшкодування застрахованій особі або вигодонабувачу.

Відповідно до 3.1.17 договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ до страхових випадків не відносить та страхове відшкодування не виплачується у разі настання збитків від пошкодження або втрати транспортного засобу та або Д/О, які були спричинені «КАСКО» та «Цивільна відповідальність» внаслідок керування транспортного засобу водієм, що знаходиться в стані алкогольного, наркотичного, токсичного або іншого спяніння бо під впливом препаратів, застосування яких протипоказане при управлінні транспортним засобом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Зокрема, п. 14 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. У висновку № 250 від 22 вересня 2013 року Бориславської центральної міської лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного а 06:50 год. 22 вересня 2013 року у графі 11 міститься підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду. Висновок № 250 від 22 вересня 2013 року, складений Бориславською центральною міською лікарнею позивачем ОСОБА_2 оскаржений у встановленому законодавством порядку не був, а тому суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо його недійсності.

Відповідно до ухвали Бориславського міського суду від 04 липня 2014 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у звязку з примиренням винного з потерпілим.

За заявою ОСОБА_2 26 серпня 2015 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз було складено висновок № 1077 експертного товарознавчого дослідження, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Toyota Сamry 2.4і», ідентифікаційний номер JTNBE40K003040737, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді 22 вересня 2013 року, виходячи з результатів його обстеження 26 березня 2015 року, становить 306 898 грн. /а.с. 13-34/.

Позивач вчасно повідомив страхову компанію про вчинення дорожньо-транспортної пригоди, однак листом Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» від 12 січня 2016 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 991 ЦК України, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про страхування» договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Пунктом 3.1.17 договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів № 32-0065-13-ТЗ та підпунктом 6.1.7, підпунктом 18.2.2 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 16, зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 30 вересня 2009 року передбачено, що до страхових випадків не відносяться та страхове відшкодування не виплачується в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу внаслідок керування транспортним засобом водієм, що знаходиться в стані алкогольного спяніння.

Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що шкода, яка була завдана в наслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, не підлягає відшкодуванню страховою компанією ПрАТ «Європейський Страховий Союз», оскільки висновок медичного огляду, що підтверджує стан алкогольного сп'яніння, є належним доказом, складеним з дотриманням Інструкції. Висновок оскаржений у передбачений законом спосіб ОСОБА_2 не був. Суд вважає висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 250 від 22 вересня 2013 року, на який посилається представник відповідача, є належним доказом у даній справі, який виключає необхідність відшкодування ПрАТ «Європейський Страховий Союз» ОСОБА_2 страхових виплат.

Суд не приймає до уваги довідку Дрогобицької міської лікарні № 1 від 25 вересня 2013 року, оскільки з її змісту не зрозуміло, коли саме відбиралися зразки біологічного матеріалу на дослідження, оскільки ОСОБА_2 на дослідженні перебував з 22 по 25 вересня 2013 року. Крім того, позивач сам пояснив, що звернувся за медичною допомогою до Дрогобицької міської лікарні № 1 після обіду 22 вересня 2013 року. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви не було сплачено судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», оскільки у своїй позовній заяві він зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав, однак правовідносини які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про страхування», а тому у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з позивача необхідно стягнути судовий збір, який він не сплатив при подачі позову до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про захист прав споживача та стягнення невиплаченого страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з позивача ОСОБА_2 3 068,98 грн. (три тисячі шістдесят вісім гривень девяносто вісім копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча Т.В. Василюк