Справа № 183/3030/16
№ 2/183/1892/16
05 липня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
судді Юрєвої Т.І.,
секретаря Гончарової С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомосковську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Новомосковська товарна біржа, про визнання договору купівлі продажу будинку дійсним та визнання права власності, -
Позивач звернувся до суду із позовом, у якому вказує, що 19 жовтня 1998 року між ОСОБА_2, як продавцем, та ОСОБА_1, як покупцем, було укладено договір купівлі продажу нерухомості, а саме будинку за адресою м. Новомосковськ, вул. Поштова, 260, розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., землі держфонду. Вищезазначений житловий будинок належав продавцю на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Новомосковською держнотконторою, 24.09.1992 року за реєстровим № 2434, зареєстрованого в БТІ м. Новомосковська за № 64-1, що підтверджувалось довідкою характеристикою, виданою в БТІ за місцем розташування обєкта нерухомості за № 258 від 19.10.1998 року.
Відповідно до ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу», угода була зареєстрована на Новомосковської товарної біржі нерухомості.
19 жовтня 1998 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти у сумі 18 853 грн. за продаж вищевказаного житлового будинку.
Відповідно до ст. 15 Закону України «про товарну біржу», угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Однак згідно ст. 227 ЦК України ( в редакції 1963 року) договір купівлі продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.
Відповідно до вимог цивільного законодавства вказана угода повинна бути нотаріально посвідченою, чого зроблено при укладанні договору не було.
Однак сторони по даній справі при укладанні договору купівлі-продажу виконали всі умови, передбачені ч. 3 ст. 47 ЦК України (у старій редакції), і оскільки, вказана угода відповідає усім вимогам законодавства, вона повинна бути визнана дійсною. Фактично всі істотні умови договору купівлі продажу сторонами договору були виконані. За домовленістю між ними будинок був продавцем проданий. Продавцю були передані гроші в розмірі 18 853,00 грн., а покупець (ОСОБА_1Г.) прийняв будинок у свою власність.
Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, або державної реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення і державної реєстрації з моменту його державної реєстрації.
Отже, оскільки всі у мови договору купівлі продажу житлового будинку були належним чином виконані обома сторонами договору, позивач вважає за можливе визнати зазначений договір купівлі продажу будинку дійсним, та визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок.
Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.
В судове засідання позивач не зявився, про день слухання справи повідомлена належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином.
Представник 3-й особи Новомосковська товарна біржа в судове засідання не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином. .
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає розглянути справу у заочному порядку, та задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.
Встановлено, що 19 жовтня 1998 року між ОСОБА_2, як продавцем, та ОСОБА_1, як покупцем, було укладено договір купівлі продажу нерухомості, а саме: будинку за адресою м. Новомосковськ, вул. Поштова, 260, розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., землі держфонду, та в цілому складається з : житловий будинок А, ганок а, літня кухня Б, прибудова б, ганок б1, прибудова б2, сарай В., вбиральня Г, літній душ Д, погріб Е, сарай Ж, навіс З, гараж И, колодязь К, замощення I, яма вигрібна Я, огорожа № 1, ворота №2, хвіртка №3, цоколь Ц, огорожа №4, огорожа № 5, ворота №6, огорожа №7.
Вищезазначений житловий будинок належав продавцю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Новомосковською держнотконторою, 24.09.1992 року за реєстровим № 2434, зареєстрованого в БТІ м. Новомосковська за № 64-1, що підтверджувалось довідкою характеристикою, виданою в БТІ за місцем розташування обєкта нерухомості за № 258 від 19.10.1998 року.
Відповідно до ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу», угода була зареєстрована на Новомосковської товарної біржі нерухомості.
19 жовтня 1998 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти у сумі 18 853 грн. за продаж вищевказаного житлового будинку.
Зазначений в угоді купівлі - продажу нерухомості цілий житловий будинок №260 по вул. Поштова, у м. Новомосковську за реєстрований в Новомосковському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1, та записаний реєстрову книгу №1, за реєстром №64, від 19.10.1998 року.
07.02.2016 року Новомосковським бюро технічної інвентаризації позивачу виданий технічний паспорт на житловий будинок №260 вул. Поштова, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області.
Однак, відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 р.) договір купівлі-продажу будинку повинен бути нотаріально посвідченим.
У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» вказана угода купівлі-продажу будинку від 19 жовтня 1998 року повністю відповідає вимогам, які вказані у вищезгаданій статті, необхідності у нотаріальній реєстрації не вимагається.
Відповідно до вимог цивільного законодавства вказана угода повинна бути нотаріально посвідченою, чого зроблено при укладанні договору не було.
Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним суди повинні з'ясовувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилась від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.
Таким чином, однією з необхідних умов для визнання дійсним укладеного між особами правочину на підставі вказаної норми в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї зі сторін від нотаріального посвідчення правочину.
Суд враховує, що сторони по даній справі при укладанні договору купівлі-продажу виконали всі умови, передбачені ч. 3 ст. 47 ЦК України (у старій редакції), і оскільки, вказана угода відповідає усім вимогам законодавства, вона повинна бути визнана дійсною. Фактично всі істотні умови договору купівлі продажу сторонами були виконані. За домовленістю між ними будинок був продавцем проданий. Продавцю були передані гроші в розмірі 18 853,00 грн., а покупець (ОСОБА_1Г.) прийняв будинок у свою власність.
Суд вважає, що сторони при укладанні біржового договору купівлі-продажу житлового будинку за вищевказаною адресою виконали всі умови, передбачені для біржового контракту та угоди взагалі, виконали вказану угоду в повному обсязі, тому на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.) суд вважає визнати вказаний договір купівлі-продажу від 19 жовтня 1998 р. дійсним.
Судом також враховується, що є факт ухилення однієї зі сторін (з боку відповідача ОСОБА_2О.) від нотаріального посвідчення правочину.
Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, або державної реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення і державної реєстрації з моменту його державної реєстрації.
Отже, оскільки всі у мови договору купівлі продажу житлового будинку були належним чином виконані обома сторонами договору, позивач вважає за можливе визнати зазначений договір купівлі продажу будинку дійсним, та визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок.
Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.
Суд вважає визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходяться у м. Новомосковську , вул. Поштова, 260, розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., землі держфонду, та в цілому складається з : житловий будинок А, ганок а, літня кухня Б, прибудова б, ганок б1, прибудова б2, сарай В., вбиральня Г, літній душ Д, погріб Е, сарай Ж, навіс З, гараж И, колодязь К, замощення I, яма вигрібна Я, огорожа № 1, ворота №2, хвіртка №3, цоколь Ц, огорожа №4, огорожа № 5, ворота №6, огорожа №7.
Судовий збір сплачений позивачем в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 227, 46, 47 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» , ст.ст. 10,11,60, 213, 215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Новомосковська товарна біржа, про визнання договору купівлі продажу будинку дійсним та визнання права власності, - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 19 жовтня 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив житловий будинок, що знаходяться у м. Новомосковську, вул. Поштова, 260, розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., землі держфонду, та в цілому складається з : житловий будинок А, ганок а, літня кухня Б, прибудова б, ганок б1, прибудова б2, сарай В., вбиральня Г, літній душ Д, погріб Е, сарай Ж, навіс З, гараж И, колодязь К, замощення I, яма вигрібна Я, огорожа № 1, ворота №2, хвіртка №3, цоколь Ц, огорожа №4, огорожа № 5, ворота №6, огорожа №7.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою м. Новомосковську, вул. Поштова, 260, розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., землі держфонду, та в цілому складається з : житловий будинок А, загальною площею 71,3 кв.м, житловою площею - 45, 0 кв.м., допоміжною площею 26,3 кв.м., ганок а, літня кухня Б, прибудова б, ганок б1, прибудова б2, сарай В., вбиральня Г, літній душ Д, погріб Е, сарай Ж, навіс З, гараж И, колодязь К, замощення I, яма вигрібна Я, огорожа № 1, ворота №2, хвіртка №3, цоколь Ц, огорожа №4, огорожа № 5, ворота №6, огорожа №7.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення, а особами, які не брали участь у справі, або не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юрєва