н/п 2/490/1815/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Мамаєвій О.В.,

із секретарем Баришніковою І.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, витребування майна зчужого незаконного володіння, треті особи приватний нотаріус Миколаївського міського округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Миколаївського міського округу ОСОБА_8, ОСОБА_9 -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2016р. позивач звернулась до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_10

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_10, яка померла 20.09.2012 року, спадкове майно складається із однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що вона 27.09.2012 року звернулась до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області для відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_10, тобто прийняла спадщину у встановлений законом строк. При пошуку інформації у спадковому реєстрі 27.09.2012 року державним нотаріусом було виявлено спадкову справу після смерті ОСОБА_10, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8, та було рекомендовано звернутись із питанням подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Але ці рекомендації були їй дані після спливу 6-місячного строку, встановленого для прийняття спадщини.

Після звернення позивача до приватного нотаріуса ОСОБА_8, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку із пропуском 6-місячного строку на прийняття спадщини. При цьому нотаріус не взяв до уваги, що позивач своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області.

Приватним нотаріусом ОСОБА_8 була відкрита спадкова справа на підставі заяви ОСОБА_5, та останній було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2. Вказане свідоцтво було видано на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18.11.2013 року, яким було встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_10 є двоюрідною сестрою ОСОБА_5 Однак, вказане рішення було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.02.2016 року, та в подальшому, ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 05.05.2015 року, заява ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин, залишена без розгляду. Тобто, свідоцтво про право на спадщину, видане на ім'я ОСОБА_5 підлягає скасуванню, оскільки правова підстава, на якій воно було видане, відпала.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_5 продала спірну квартиру ОСОБА_6 Однак, оскільки у ОСОБА_5 не було повноважень на продаж спірної квартири, просить визнати договір купівлі-продажу від 29.12.2015 року недійсним.

Оскільки позивач своєчасно подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_10, просить визнати за нею право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за заповітом.

В подальшому позивач доповнювала позовні вимоги 15.06.2016 року, просить витребувати спірну квартиру з незаконного володіння ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.388 ЦК України.

Протокольною ухвалою суду від 07.11.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_9

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Представники відповідачі вказали. що заперечують проти позову, оскільки ОСОБА_4 своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 та у неї е виникло право на спадкове майно. Відповідач ОСОБА_11 є добросовісним набувачем спірного майна, крім того, правом на витребування майна надано лише власнику, а позивач не є власником спірної квартири.

Від третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського міського округу ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Треті особи приватний нотаріус Миколаївського міського округу ОСОБА_7, ОСОБА_9 про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, вислухавши представника позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши спадкову справу №25/2012 до майна померлої 20.09.2012р. ОСОБА_10, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20 вересня 2012р. померла ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 58/.

На випадок своєї смерті ОСОБА_10 залишила заповіт від 05.09.2012 року, яким зробила наступне розпорядження: все майно, що на день смерті належатиме їй, вона заповіла ОСОБА_4 /а.с. 9/.

На день смерті ОСОБА_10 належала квартира АДРЕСА_3, згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.02.1994 року /а.с. 11/.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_8, звернулась ОСОБА_5, 21 вересня 2012 року, вказавши, що померла була її двоюрідною сестрою /а.с. 58/.

ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_8 21.03.2013 року. Постановою нотаріуса від 22.03.2013 року ОСОБА_4 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку із пропуском встановленого законодавством 6-місячного строку прийняття спадщини /а.с. 73/.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18.11.2012 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_10, яка померла 20.09.2012 року, є двоюрідною сестрою ОСОБА_5 /а.с. 81/. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 12.05.2014 року, вказане рішення залишено без змін /а.с. 82/.

На підставі вказаних рішень, ОСОБА_5 20.05.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом як двоюрідна сестра померлої ОСОБА_10, на квартиру АДРЕСА_3 /а.с. 121/.

А 21.05.2014 року ОСОБА_5 продала вказану квартиру ОСОБА_12, яка 29.12.2014 року продала квартиру ОСОБА_6 /а.с. 171/.

В подальшому ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2015 року, рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18.11.2013 року та ухвала апеляційного суду Миколаївської області від 12.05.2014 року були скасовані, а справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд /а.с. 19/. Та ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 05.05.2015 року заява ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин залишена без розгляду /а.с.20/.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 21.03.2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини /а.с. 84/.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 28.04.2014 року вказане рішення залишено без змін /а.с. 85/.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним,

неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що позивач у передбачені ст. 1270 ЦК України строки не прийняла спадщину, її позовна заява про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини залишена без задоволення. Тобто, позивач вважається такою, що не прийняла спадщину та відповідно не набула права власності на спадкове майно.

Згідно ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, захисту в судовому порядку підлягають невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи.

Зважаючи на викладене, оскільки позивач не прийняла спадщину, її вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню. Так як, позивач не набула права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_10, позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, є безпідставними та необґрунтованими.

Так, згідно ст. 388 ЦК України, право на витребування майна має лише його власник.

Також не підлягають задоволенню і вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не доведено порушення її прав відповідачем ОСОБА_5

Доводи позивача про те, що вона своєчасно 27.09.2012 року подала заяву про прийняття спадщини до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, належними та допустимими доказами не підтверджені та спростовуються повідомленням Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 28.03.2014 року, згідно якого ОСОБА_4 зверталась для відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_10, померлої 20.09.2012 року. Перед відкриттям спадкової справи було зроблено витяг із Спадкового реєстру, та виявлено спадкову справу, заведену приватним нотаріусом ОСОБА_8, та для подальшого вирішення питання щодо подачі заяви про прийняття спадщини, рекомендовано звернутись до приватного нотаріуса ОСОБА_8 /а.с. 24/.

Відповідно до відповіді Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 02.12.2016 року на запит суду, ОСОБА_4 27.09.2012 року до державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з питання відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_10, однак, заяви про прийняття спадщини нею подано не було.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.16, 388, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння, - відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, мають право подати апеляційну скаргу в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя : О.В. Мамаєва