УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, який діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_10, Старокостянтинівське РС УДМС України в Хмельницькій області, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 5 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 21 червня 2007 року між ним та ОСОБА_10 було укладено кредитний договір № НМSWGA00007518, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 55 625 доларів США зі сплатою 11,04 % річних строком до 20 червня 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору між ним та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, за яким банку передано в заставу житловий будинок АДРЕСА_1

Оскільки ОСОБА_10 належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував, за вказаним договором утворилася заборгованість, яка станом на 17 травня 2012 року становила 68 097,17 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту - 46 790,31 доларів США; заборгованість зі сплати процентів - 18 806,86 доларів США; комісія - 2 500 доларів США; пеня - 101 255 грн 19 коп., штраф (фіксована частина) - 250 грн, штраф (процентна складова) - 27 204 грн 81 коп.

Враховуючи викладені обставини, банк із урахуванням уточнень просив звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку в рахунок заборгованості за кредитним договором станом на 24 вересня 2013 року у сумі 83 641,96 доларів США та 302 621 грн 86 коп., із яких: заборгованість по кредиту - 47 491,71 доларів США; заборгованість по відсотках - 31 950,25 доларів США; комісія - 4 200 доларів США; пеня - 268 956 грн 90 коп., штраф (фіксована частина) - 250 грн, штраф (процентна складова) - 33 414 грн 96 коп.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HMSWGA00007518, укладеним 21 червня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_10, в сумі 78258,78 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 227,5 кв.м, житловою площею 50,6 кв.м, та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_4 на підставі свідоцтв про право власності.

Визначено, що предмет іпотеки підлягає реалізації із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-ІV, шляхом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем, з отриманням банком витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Визначено початкову ціну предмета іпотеки для реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено, що з вартості предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» повиннна бути сплачена заборгованість ОСОБА_10 за кредитним договором № HMSWGA00007518 від 21 червня 2007 року в сумі 78 258,78 доларів США, що згідно з довідкою розрахунку заборгованості складає 625 522 грн 42 коп., та 143 219 грн 43 коп.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 з житлового будинку по АДРЕСА_1.

Вирішено, що рішення не підлягає примусовому виконанню на період чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиту в іноземній валюті».

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 5 квітня 2016 року рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року змінено в частині визначення початкової ціни предмету іпотеки та скасовано в частині виселення відповідачів та ухвалено в цій частині нове рішення.

Абзац третій резолютивної частини рішення викладено у новій редакції:

«Визначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 315 625 грн.».

Відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову в частині виселення відповідачів зі спірного приміщення.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині виселення та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 109 ЖК Української РСР, ст. ст. 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для виселення відповідачів зі спірного жилого приміщення без надання їм іншого житла, оскільки в іпотеку було передано житловий будинок, придбаний не за рахунок кредитних коштів.

Колегія погоджується з таким висновком апеляційного суду, оскільки він узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року № 6-39 цс 15, яка відповідно до ст. 360‑7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, про те, що за змістом ст. ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР).

Крім того, за правилами ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Таким чином, апеляційний суд правильно змінив рішення районного суду та визначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 315 625 грн.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, порядку збирання та надання суду.

За таких обставин оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову у виселенні відповідачів та визначення початкової ціни предмета іпотеки.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 5 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик