Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2016 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя.

Позивач вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач вимоги позову визнала, просила про розгляд справи у її відсутності.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи встановлені судом.

04 березня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 124.

21 червня 2016 року на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період шлюбу, сторонами за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко І.В. за реєстровим №1305, придбано квартиру АДРЕСА_1.

Угоди про поділ спільного майна подружжя між сторонами не досягнуто.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 22. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (надалі Постанова), поділ майна подружжя здійснюється за правилами встановленими ст. 69 72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п. 23 Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або рішенням суду.

Враховуючи, що відповідач позов визнає, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 60, 208-209, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 по ? частці за кожним.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 294 -296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова