Справа № 461/3080/16 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/4563/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 27 травня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 27 травня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність ухвали, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи. Вказує, що 08.12.2015 року Залізничним районним судом м.Львова було визнано неправомірною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження та зобовязано старшого державного виконавця Пазиняк Г.Я. поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №461/11014/13-ц від 09.12.2014 року. 17.02.206 року дана ухвала набрала законної сили, та лише 28.03.2016 року старшим державним виконавцем Пазиняк Г.Я. було відновлено виконавче провадження. Зазначає, що у вказаній постанові про відновлення виконавчого провадження відсутня вказівка боржнику на ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», дане положення було проігноровано й судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали. Крім того, судом порушено строки розгляду його скарги, передбачені ч.ч.1,2 ст. 386 ЦПК України та процедуру її розгляду. Просить ухвалу скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції новим складом.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час судового засідання (а.с. 67-39), тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи, який відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, виконавчим листом Галицького районного суду м. Львова від 05.02.2014 року № 461/11014/13-ц зобовязано ТОВ «Домофон.Інженерінг.Охорона» усунути перешкоду у доступі до житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 шляхом демонтажу домофону, стягувач ОСОБА_2

Після проведення всіх необхідних виконавчих дій, постановою державного виконавця Залізничного відділу ДВС ОСОБА_3 від 09.02.2015 року виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим листом закінчене у зв'язку з виконанням рішення суду, а саме у звязку із демонтажем домофону за вказаною адресою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.12.2016 року задоволено скаргу ОСОБА_2, постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження скасовано та зобовязано поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 461/11014/13-ц від 09.12.2014 року.

21.03.2016 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого документу про зобов'язання державного виконавця залізничного відділу ДВС поновити виконавче провадження за виконавчим листом № 461/11014/13-ц.

28.03.2016 року головний державний виконавець Залізничного відділу ДВС ОСОБА_3 своєю постановою поновила виконавче провадження за виконавчим листом № 461/11014/13-ц.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ( 3477-15 );

10) рішення (постанови) субєктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу

11) рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Аналізуючи вищевказані норми ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» суд прийшов до вірного висновку, що виконанню підлягає тільки оригінал виконавчого документа, в тому числі виконавчого листа, однак, оригінал виконавчого листа № 461/11014/13-ц після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на виконання вимог ч. 2 ст. 49 Закону був направлений державним виконавцем до Галицького районного суду м. Львова.

Крім того, судом встановлено, що начальник Залізничного відділу ДВС неодноразово, а саме 28.03.2016 року, 19.04.2016 року та 12.05.2016 року звертався до Галицького районного суду м. Львова з листами про надання оригіналу виконавчого листа № 461/11014/13-ц, який перебуває в матеріалах справи. Однак, оригінал вказаного листа до відділу не надійшов.

Відтак, з врахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні, в якому відсутній оригінал виконавчого листа, виходили б за межі повноважень державного виконавця, передбачених Законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено строки розгляду його скарги, передбачені ч.ч.1,2 ст. 386 ЦПК України та процедуру її розгляду не знайшли свого підтвердження в ході перевірки законності оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Зважаючи на вищенаведене, характер спірних правовідносин сторін, суть заявлених вимог, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, прийшов до правильного висновку, що відсутні підстави вважати, що державний виконавець Пазиняк Г.Я. допустила неправомірну бездіяльність щодо виконання виконавчого листа № 461/11014/13-ц та постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 27 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_4