Cправа № 127/6381/13-ц
Провадження № 4-с/127/94/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Гуменюка К.П.,

секретаря Сєрих В.В.,

за участю представника скаржника ОСОБА_1,

державного виконавця Ксендзова А.С.,

представника стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа,

в с т а н о в и в :

Боржник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, у якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 від 04 березня 2016 року по виконавчому провадженню № 50399268, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3

Вимоги скарги мотивовано тим, що оскаржувана постанова була винесена 04 березня 2016 року одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження. При цьому, у постанові від 04 березня 2016 року про відкриття виконавчого провадження встановлено строк для добровільного виконання вимог виконавчого листа № 127/6381/13-ц, виданого 12 вересня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена скаржнику рекомендованим листом лише 10 березня 2016 року та отримана ним 14 березня 2016 року. Отже, як зазначає скаржник, він фактично не мав можливості виконати до 11 березня 2016 року вимоги даної постанови, оскільки отримав лише 14 березня 2016 року.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_1 вимоги скарги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, і дала пояснення аналогічні доводам викладеним у скарзі.

Представник Староміського ВДВС ВМУЮ ОСОБА_5 та представник стягувача ПАТ КБ «Надра» - ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення вимог скарги заперечували, просили суд у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представника скаржника, представника державної виконавчої служби та представника стягувача, дослідивши матеріали скарги, оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 серпня 2014 року по цивільній справі № 127/6381/13-ц з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі Вінницького регіонального управління стягнуто солідарно заборгованість по договору № 18/04/2008/840-АП/205 від 18 квітня 2008 року у розмірі 24 279,98 доларів США, що еквівалентно 194 069 грн. 88 коп., а також 1 940 грн. 69 коп. судового збору.

З метою звернення вказаного рішення суду до примусового виконання, стягувачем ПАТ КБ «Надра» було отримано виконавчий лист про стягнення боргу з боржника ОСОБА_3 В подальшу, зазначений виконавчий лист за заявою ПАТ КБ «Надра» віл 19 лютого 2016 року було предявлено до виконання до Староміського ВДВС ВМУЮ, у якій стягувач просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, а також накласти арешт на майно та кошти, що належать боржнику.

Постановою державного виконавця Староміського ВДВС ВМУЮ від 04 березня 2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/6381/13-ц, виданого 12 вересня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по договору у розмірі 196 010 грн. 57 коп. та судового збору.

Цього ж числа, 04 березня 2016 року, державним виконавцем було винесено постанову, яка затверджена начальником Староміського ВДВС ВМУЮ, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у відповідності до якої було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3, а також заборонено відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Відповідно до ч. 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 вказаної норми встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд може визнати оскаржувані рішення, дію чи бездіяльність неправомірними і зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи обставини справи, суд вважає необхідним визнати доводи скарги необґрунтованими та відмовити у її задоволенні, оскільки судом не встановлена неправомірність постанови державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 від 04 березня 2016 року по виконавчому провадженню № 50399268, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 209-210, 386-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 березня 2016 року при примусовому виконанні виконавчого листа, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7