УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Перша ужгородська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 30 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи, та остаточно просила встановити факт проживання однією сім'єю, як чоловіка та дружини, ОСОБА_4 з ОСОБА_7 у період з 17 жовтня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що з 28 жовтня 1999 року по 17 жовтня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7

Вказувала, що після розірвання шлюбу вона примирилася з ОСОБА_7 і вони продовжували проживати разом, вести спільне господарство та спільну підприємницьку діяльність.

Позивачка зазначала, що ОСОБА_7 був зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, однак фактично проживав із нею в будинку по АДРЕСА_1, де вони спільно провели ремонт, купили нові меблі та електроприлади.

Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, а на її звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було роз'яснено про необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю, позивачка просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року позов задоволено.

Встановлено юридичний факт проживання однією сім'єю без державної реєстрації ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 30 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ОСОБА_5 на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, врахував покази свідків, довідку ЖРЕР № 2 «Підзамок» від 24 вересня 2015 року № 2167 щодо проживання ОСОБА_7 по день смерті по АДРЕСА_1 (за адресою реєстрації позивачки), а також договори оренди торгових місць від 01 листопада 2011 року та від 02 січня 2013 року, у яких вони обоє зазначені співорендарями, дійшовши висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та займалися спільною підприємницькою діяльністю.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, та оцінивши у сукупності з усіма доказами висновок Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області від 10 грудня 2015 року, яким встановлено проживання ОСОБА_7 близько двох останніх років перед смертю за адресою: АДРЕСА_2, а також факт виклику швидкої допомоги у день смерті ОСОБА_7 саме за вказаною вище адресою, та видачу свідоцтва від 10 березня 2015 року № 89 його сестрі ОСОБА_5, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачкою факту її проживання однією сім'єю з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу за адресою її проживання. Також апеляційним судом вмотивовано свої висновки тим, що договори оренди торгових місць, на які посилається позивачка у підтвердження своїх вимог, не підписані ОСОБА_7 (а. с. 11-13), а навіть у разі здійснення спільної підприємницької діяльності, ця обставина не є доказом факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу і ознакою сім'ї; до того ж апеляційним судом правильно зазначено, що на порушення вимог ст. ст. 215, 259 ЦПК України в рішенні суду першої інстанції не зазначено конкретний період проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_7, а також мету встановлення такого факту.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Закропивний

Т.О. Писана