У х в а л а

іменем україни

11 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кадєтової О.В.,

Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Автогаражного кооперативу «За кермом» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Автогаражний кооператив «За кермом» (далі - АК «За кермом») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування вимог АК «За кермом» посилався на те, що ОСОБА_2 є членом кооперативу та має у користуванні гараж № 567.

Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів АК «За кермом» від 02 грудня 2007 року передбачено, що боржники повинні сплачувати членські внески за попередні роки у розмірі членських внесків, встановлених на дату оплати, у зв'язку із знеціненням коштів та ростом інфляції. Розмір членських внесків на 2014 рік становить 340 грн, що передбачено протоколом № 1 засідання правління АК «За кермом» від 25 січня 2014 року та кошторисом АК «За кермом» на 2014 рік.

Згідно із протоколом № 1 засідання правління АК «За кермом» від 25 січня 2014 року, затвердженим протоколом № 1 зборів уповноважених АК «За кермом» від 27 січня 2014 року, прийнято рішення про примусове виключення із членів кооперативу ОСОБА_2

На підставі розрахунку заборгованість ОСОБА_2 перед АК «За кермом» складає 1 700 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22 липня 2015 року, позов АК «За кермом» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АК «За кермом» заборгованість у розмірі 1 700 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про відмову у позові, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що АК «За кермом» зареєстрований у Виконавчому комітеті Рівненської міської ради 13 листопада 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 814071 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АА № 844840.

ОСОБА_2 на праві власності належить гараж № 567, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03 липня 2008 року № 19395123 та копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 липня 2008 року у АК «За кермом».

Відповідно до п. 4.2 статуту АК «За кермом», члени кооперативу, яким був відповідач, зобов'язані: додержуватися статуту кооперативу; виконувати рішення органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконувати свої зобов'язання перед кооперативом; сплачувати визначені статутом кооперативу внески; регулярно сплачувати (на протязі 6 місяців після нарахування) членські та цільові внески та інші платежі, паї згідно із рішеннями керівних органів кооперативу.

На підставі п. 3.3 статуту кооперативу, членство в кооперативі припиняється у разі добровільного виходу, несплати внесків у порядку, визначених статутом, смерті члена кооперативу фізичної особи, припинення діяльності кооперативу. Рішення про примусове виключення з членів кооперативу приймає правління за порушення статуту, несплати членських та цільових внесків у порядку, визначених статутом кооперативу з обов'язковим затвердженням на загальних зборах кооперативу.

Відповідно до п. 5.1 статуту зазначеного кооперативу розмір внесків встановлює правління кооперативу і затверджується загальними зборами кооперативу. Члени кооперативу повинні сплачувати внески на протязі 6 місяців після нарахування.

На підставі протоколу № 1 загальних зборів АК «За кермом» від 02 грудня 2007 року передбачено, що боржники повинні сплачувати членські внески за попередні роки у розмірі членських внесків, встановлених на дату оплати, у зв'язку із знеціненням коштів та ростом інфляції. Розмір членських внесків на 2014 рік становить 340 грн, що передбачено протоколом № 1 засідання правління АК «За кермом» від 25 січня 2014 року та кошторисом АК «За кермом» на 2014 рік.

Відповідно до протоколу № 1 засідання правління АК «За кермом» від 25 січня 2014 року, затвердженим протоколом № 1 зборів уповноважених АК «За кермом» від 27 січня 2014 року, прийнято рішення про примусове виключення із членів кооперативу ОСОБА_2

Згідно із розрахунком, наведеним у позовній заяві, заборгованість ОСОБА_2 перед АК «За кермом» складає 1 700 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що ОСОБА_2 належним чином не сплачував платежі щорічних членських внесків, які передбачені положеннями статуту кооперативу та встановлені рішеннями зборів кооперативу, відповідно до наведених норм матеріального права, обґрунтовано дійшли висновку про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1 700 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що до 2010 року він сплачував пайові внески, після здійснення крадіжки майна з його гаража, уклав усну угоду із головою кооперативу ОСОБА_3 про те, що в рахунок покриття збитків, завданих у результаті крадіжки, він не буде сплачувати членські внески терміном до погашення завданих збитків.

Проте такі доводи колегією суддів не приймаються, тому що не підтверджені відповідними доказами.

Отже доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.В. Кадєтова

М.І. Наумчук