УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про виселення за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 11 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що вони є наймачами квартири АДРЕСА_1, в яку у 2005 році за згодою попереднього наймача ОСОБА_9 тимчасово вселився ОСОБА_8 для здійснення догляду за нею.

Місцем реєстрації постійного проживання відповідача є квартира АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла.

Враховуючи викладені обставини та те, що відповідач продовжує проживати у спірній квартирі, не набувши права постійного користування нею, просили виселити його без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 квітня 2016 року, позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено.

Виселено ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, вірно застосувавши положення ст. ст. 98, 99 ЖК Української РСР, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що зі смертю ОСОБА_9 відповідач втратив право тимчасового проживання у спірній квартирі, тому він підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Висновки судів про наявність підстав для виселення ОСОБА_8 є правильними з урахуванням того, що він самостійного права користування житлом не набув, його статус тимчасового жильця встановлено рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2013 року, яким відмовлено в задоволенні його позову про визнання права користування спірною квартирою (а.с. 15).

Не заслуговують на увагу і доводи касаційної скарги про порушення судом норм процесуального права, зокрема про розгляд справи у відсутність ОСОБА_8, оскільки матеріали справи свідчать про те, що в судових засіданнях 13 квітня 2014 року, 25 листопада 2014 року та 22 січня 2015 року відповідач був присутній особисто та надавав пояснення по суті спору.

За таких обставин оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, порядку збирання та надання суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта