Справа № 686/2665/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору,

встановив:

В лютому 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати спадковий договір від 7 лютого 2013 року укладений між нею та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за номером № 734. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 7 лютого 2013 року між нею та ОСОБА_3 був укладений спадковий договір, відповідно до якого, вона передає після своєї смерті відповідачці належне їй на праві власності житлове приміщення №25 по провулку Курчатова,3 в м.Хмельницькому. Згідно п.3.3 цього договору відповідачка зобовязувалась забезпечувати її згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами; частково сплачувати комунальні послуги, в разі смерті відчужувача забезпечити своїми коштами її поховання. А також, виконувати її особисті немайнові розпорядження, в тому числі придбати продукти харчування, робити прибирання в житлових кімнатах хоча б раз на неділю та інше.

Після підписання цього договору відповідач спочатку частково виконувала її особисті розпорядження, але починаючи з кінця 2014 року по даний час січень 2016 року практично не виконує своїх обовязків, взагалі не забезпечує її ліками, не платить частину коштів за комунальні платежі, не возила її до лікарні та не провідувала її коли вона там лікувалась. Вона неодноразово зверталась до відповідачки за допомогою у прибиранні її житла, або з проханням принести її продукти харчування, однак вона відмовляла її, посилаючись на те, що вона дуже зайнята і не збирається використовувати свій вільний час для неї. У звязку з чим, вона була змушена звернутись в Хмельницький міський територіальний центр соціального обслуговування та заключити з ними договір про соціальне обслуговування громадян з 3 групою рухової активності від 13.08.2015 року. До цього часу її доглядали та надавали допомогу її знайомі, друзі та сторонні особи. А тому вважає, що відповідачка невиконанням своїх прямих обовязків, які передбачені в п.3.3 даного договору, та її немайнових розпоряджень порушила умови спадкового договору, що дає її право звернутись до суду з позовом про його розірвання.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що на даний час вона має 2 групу інвалідності, потребує операціє на очах, лікування та допомоги. Відповідач погодилась допомагати їй і вони уклали договір, проте, після укладення договору, вона до неї прийшла один раз в 2014 році і більше не приходила, не цікавилась її станом здоровя, не приносила ліків, на її прохання прийти знаходила різні причини, говорила, що в неї скрутне матеріальне становище. У звязку з чим, вона була змушена укласти договір про надання її платних послуг соціальним працівником, самостійно купувала собі ліки та сплачувала за комунальні послуги, а тому просить позов задоволити та розірвати спадковий договір.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, пояснивши, що навіть після звернення до суду відповідач не почала виконувати своїх обовязків згідно умов договору та не надає будь-якої допомоги позивачці, а тому він просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що вона згідна розірвати договір з позивачкою за умови якщо вона поверне їй 3000грн. В письмових поясненнях вказала, що позивачка сама запропонувала їй укласти договір, при цьому вона їй сказала, що вона не може, в неї немає здоровя і що вона часто їздить в Полтаву, де її більше підходить клімат. На що позивачка їй сказала, що вона сама і її нічого непотрібно, і щоб вона тільки приглядала за квартирою, тому що вона часто їздить в Крим до свекрухи. Вона її чесно і відкрито говорила, що не має здоровя і живе на пенсію по інвалідності, а позивачка наполягала на укладенні договору. Так як в неї не було грошей на оформлення договору, її дочка взяла кредит 3000грн. на його оформлення. Після оформлення договору позивачка зібралась і поїхала в Крим та сказала будеш дивитись за квартирою, платити комунальні платежі, що вона і робила. Позивачка категорично була проти щоб вона платила за комунальні послуги свої кошти, відмовлялась від будь-якої допомоги. Через 9 місяців позивачка приїхала, скаржилась на здоровя, тому вона запропонувала пройти її УЗІ, вона погодилась і пройшла УЗІ і лікар сказав, що немає нічого серйозного. Пройти загальне обстеження позивачка відмовилась, ніколи не показувала ні одного рецепта на ліки, все приховувала. Вона з чоловіком до неї приходили, приносили продукти, а вона говорила не несіть але вона все одно ходила. Потім вона знову поїхала в Крим і звідти подзвонила та сказала більше не ходити. Проте, вона пішла на квартиру ще один раз, там був безлад, вона там прибрала і подзвонила до позивачки, яка була незадоволена тим, що вона туди пішла і сказала віддати ключі сусідці. Коли позивачка приїхала, то вона до неї пішла і сказала, що вона себе нечесно поводить відносно неї, на що та відповіла, що квартира її і вона що хоче те і робить, і взагалі хоче продати квартиру. Після цього вона пропонувала позивачці розійтись мирно, щоб вона повернула 3000грн. і вони пішли до нотаріуса та розірвали договір. Але позивачка стала з нею грубо розмовляти і після цього вона до неї більше не ходила.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 7 лютого 2013 року між ОСОБА_1 «Відчужувачем» та ОСОБА_3 «Набувачем» був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за номером № 734. Згідно п.1.1 якого Набувач зобовязана виконувати розпорядження ОСОБА_6, зазначені в цьому договорі, і в разі смерті ОСОБА_6 набуває право власності на жиле приміщення №25, належне ОСОБА_6 на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, провулок Курчатова, будинок 3.

Відповідно до п. 3.3 спадкового договору від 7 лютого 2013 року на Набувача були покладені наступні обов'язки: забезпечувати ОСОБА_6 згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами; частково сплачувати комунальні платежі; в разі смерті ОСОБА_6 забезпечити своїми коштами її поховання.

Вказані обставини підтверджуються: спадковим договором 7 лютого 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за номером № 734.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що у разі невиконання Набувачем розпоряджень ОСОБА_6, цей договір може бути розірвано судом на вимогу ОСОБА_6, а також на вимогу Набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень ОСОБА_6.

Згідно ч. 1 ст. 1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Відповідно до вимог ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

ОСОБА_1 з 12.05.2015 року являлась інвалідом 3 групи за загальним захворюванням по зору. 24.03.2016 року була направлена на медико-соціально-експертну комісію і їй було встановлено другу групу інвалідності, що підтверджується: довідкою до акту огляду МСЕК серія АВ №0565780; направленням на МСЕК від 24.03.2016 року; пенсійним посвідченням № виданим 11.05.2016 року.

13.03.2015року між Хмельницьким міським територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) та ОСОБА_1 було укладено договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина з 3 групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома на платній основі. Згідно якого територіальний центр зобовязується надавати наступні послуги: прибирання житла (вологе) 1 раз на місяць, миття вікон, доставка та здача білизни в пральню. Вказані обставини підтверджуються договором від 13.03.2015 року; розрахунковими квитанціями про оплату соціальних послуг за період з серпня 2015 року по лютий 2016 року.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка в період з 2013 року по 2016 рік самостійно здійснювала оплату житлово-комунальних послуг, неодноразово зверталась за наданням медичної допомоги, перебувала на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни з 28.12.2015 року по 14.01.2016 року та купувала лікарські препарати, що підтверджується: квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг за період з 2013 року по 2016 рік; медичною карткою амбулаторного хворого ОСОБА_1; Епікризом від 14.01.2016 року; чеками на придбання лікарських препаратів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтями 1302, 1305 ЦК України і умовами укладеного сторонами спадкового договору передбачено, що обов"язки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов'язків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов'язань за договором.

Відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження: виконання нею обовязків, зазначених у п. 3.3 спадкового договору та своїх доводів, що позивач відмовлялась від отримання її допомоги та перешкоджала здійснювати свої обовязки.

Свідок ОСОБА_7 (дочка відповідачки) в судовому засіданні показала, що позивачка сама запропонувала її матері переоформити квартиру, при цьому мама попереджала її, що не зможе щодня до неї ходити. Мама до неї ходила по декілька разів на тиждень, носила продукти. Потім, позивачка в кінці 2013 року чи на початку 2014 році поїхала в Крим, де робила операцію і її довго не було, вона висилала гроші і мама платила за квартиру, ходила на квартиру, поливала квіти, провітрювала. Своїх особистих коштів мама за квартиру не платила. Потім позивачка приїхала і знову поїхала в Крим, а згодом сказала віддати ключі сусідці. Коли позивачка повернулась, то не брала трубки, мама хотіла до неї прийти, але вона весь час знаходила відмовки і говорила, що її не має. Після цього мама перестала до неї ходити.

Проте, вказані показання в частині того, що в кінці 2013 року чи на початку 2014 року позивачка їздила в Крим, де робила операцію, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються направленням позивачки на медико-соціально-експертну комісію від 24.03.2016 року, з якого вбачається, що позивачка проходила лікування в м.Сімферополь в 2010 році та оперативне лікування в м.Чернівці в 2012 році, а також медичною карткою амбулаторного хворого ОСОБА_1.

Вказані показання свідка, також підтверджують той факт, що відповідач здійснювала оплату комунальних послуг за рахунок позивачки, та не підтверджують того факту, що відповідач була позбавлена можливості частково сплачувати комунальні платежі за власні кошти, на виконання умов спадкового договору.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивачки в позовній заяві, як на підставу для розірвання договору, не виконання відповідачкою її особистих немайнових розпоряджень, в тому числі придбати продукти харчування, робити прибирання в житлових кімнатах хоча б раз на неділю та інше, оскільки вказані обовязки спадковим договором передбачені не були.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід розірвати спадковий договір, укладений 7 лютого 2013 року між сторонами.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, сплачений позивачкою судовий збір в сумі 551,20грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16,1304,1305,1308 ЦК України, ст.ст.8,10,57,59,60,88, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати спадковий договір від 07.02.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №734.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: