Справа № 185/5034/16-ц
Провадження № 2/185/2921/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянув у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про розірвання спадкового договору, суд

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальної справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про розірвання спадкового договору, в якій просила суд розірвати спадковий договір, укладений 17 березня 2014 року між нею та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за № 238.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 17 березня 2014 року між нею та відповідачем було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 Спадковий договір було укладено за умови здійснення нею догляду за відповідачем та в разі смерті здійснити комплекс заходів та обрядових дій з похованням відповідача на кладовищі на території України. В разі смерті відповідача вона набуває право власності на квартиру АДРЕСА_1, за умови дотримання спадкового договору. Однак, у 2014 році, у зв'язку з проведенням АТО у м. Донецьку та Донецькій області, вона виїхала до міста Києва на постійне місце проживання. З серпня 2014 року вона не має можливості виконувати умови спадкового договору з поважних причин. Повертатися до м. Донецька вона не збирається. Розірвати вищевказаний спадковий договір у нотаріуса вони не мають можливості, так як приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 не працює на окупованій території України, у зв'язку з чим вважає за можливе розірваний спадковий договір у судовому порядку.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові.

Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надала. Суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що 17 березня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за № 238 (а.с. 7-10).

Згідно до умов зазначеного договору, відповідач передала у власність позивачу належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1.

У свою чергу набувач зобов'язався здійснювати догляд за відчужувачем та в разі смерті відчужувача здійснити комплекс заходів та обрядових дій з похованням відчужувача на кладовищі на території України.

Водночас нотаріусом було вжито заходів по забороні відчуження об'єкту нерухомого майна.

За змістом статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно зі статтею 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Згідно зі статтею 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Згідно п. 6.3 спадкового договору від 17.03.2014 року у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на його вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку.

Згідно п. 6.4 спадкового договору від 17.03.2014 року у разі неможливості виконання набувачем розпоряджень відчужувача на вимогу набувача цей договір може бути розірваний у судовому порядку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач ОСОБА_1 у 2014 році, у зв'язку з проведенням АТО у м. Донецьку та Донецькій області, переїхала до міста Києва на постійне місце проживання. З серпня 2014 року позивач зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим немає можливості виконувати умови спадкового договору, укладеного 17.03.2014 року з відповідачем.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що позивач не має можливості належно виконувати свої обов'язки за спадковим договором, укладеним з ОСОБА_2, що є підставою, відповідно до ст. 1308 ЦК України, для його розірвання.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані та доведені в судовому засіданні.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 88, 212, 213, 215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про розірвання спадкового договору - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати спадковий договір, укладений 17 березня 2014 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за № 238.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційного порядку.

Суддя: В.М. Бондаренко