Справа № 464/4236/15-ц
пр.№ 2/464/91/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 Зор*яни Миколаївни, треті особи Шоста Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 42,7 кв.м, та земельну ділянку площею 0,0612 га, яка розташована на території Солонківської сільської ради, після смерті ОСОБА_6, який помер 6 липня 2011 р. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 6 липня 2011 р. помер чоловік позивача та відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно. Позивач є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини. До складу спадкового майна належить квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0612 га, яка розташована на території Солонківської сільської ради. Квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8, батькам померлого ОСОБА_6, а земельна ділянка тільки батькові ОСОБА_7 16 серпня 2000 р. помер ОСОБА_7, після якого успадкувала ОСОБА_8, яка фактично вступила в користування майном, однак документи не оформила. 19 січня 2007 р. померла ОСОБА_8, після якої належне їй майно квартиру та земельну ділянку успадкував як спадкоємець першої черги ОСОБА_6, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до Шостої Львівської державної нотаріальної контори. ОСОБА_6 прийняв спадщину, однак свідоцтва про право на спадщину не отримав та 6 липня 2011 р. він помер. Після смерті ОСОБА_6 позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до Шостої Львівської державної нотаріальної контори. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилися, подавши до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини. 13 березня 2015 р. позивач звернулася до Шостої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 28 квітня 2015 р. позивачем отримано лист про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю у позивача правовстановлюючих документів та розяснено процедуру вирішення даного питання в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. В судове засідання призначене на 24 березня 2016 року не зявилися, подали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. В судове засідання призначене на 24 березня 2016 року не зявився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, хоча відповідач належним чином в порядку ст.ст.75-76 ЦПК України була повідомлена про час та мсіце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні 04 листопада 2016 року позовні вимоги заперечили, однак в подальшому в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності.

Третя особа Шоста Львівська державна нотаріальна контора явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оглянувши інвентаризаційну справу, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається із ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб - спадкоємців. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

У ст.1261 ЦК України зазначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачатті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя хто його пережив, та батьки.

6 липня 2011 р. помер чоловік позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_6 (свідоцтво про одруження від 15 травня 1999 р. та свідоцтво про смерть від 7 липня 2011 р.).

Позивач як спадкоємець першої черги за законом у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом до третьої особи по справі - Шостої львівської державної нотаріальної контори (заява від 18 жовтня 2011р.). Відповідно до спадкової справи №420/2011 до майна померлого 6 липня 2011 р. ОСОБА_6 спадкоємцями першої черги за законом також є відповідачі по справі діти померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які згідно з поданими заявами від 18 та 25 жовтня 2011 р. відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача.

На заяву позивача від 28 квітня 2015 р. нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у неї, як спадкоємця, необхідних правовстановлюючих документів. Вказане зазначене у листі третьої особи від 28 квітня 2015р.

Розглядаючи вимоги позовної заяви, суд враховує постанову Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування», у п.23 якої передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що до складу спадщини входять - квартира АДРЕСА_1, загальною площею 42,7 кв.м, та земельна ділянка площею 0,0612 га, яка розташована на території Солонківської сільської ради.

Попри те, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 13 травня 1994 р. та інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за 2015-2016 роки.

Земельна ділянка площею 0,0612 га, яка розташована на території Солонківської сільської ради, згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 7 жовтня 1998 р. серії І-ЛВ №010221, належала на праві приватної власності ОСОБА_7.

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є батьками померлого ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про його народження від 30 грудня 1948 р.

16 серпня 2000 р. ОСОБА_7 помер. Водночас 25 липня 2000 р. ОСОБА_7 складено заповіт, згідно з яким заповів все належне йому майно синові ОСОБА_6, який не проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини. Таким чином в порядку ст.ст.1268, 1270 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщини. Натомість після смерті ОСОБА_7 прийняла спадщину ОСОБА_8 як спадкоємець першої черги, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла її. Однак ОСОБА_8 в порядку встановленому законом спадщину не оформила.

19 січня 2007 р. померла ОСОБА_8 У строки, передбачені ч.2 ст.1270 ЦК України ОСОБА_6звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги. Свідоцтво про право на спадщину не отримав.

Аналізуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позивач є належним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 щодо спірного майна.

У відповідності до ст.41 Конституції України та ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За умовами ч.ч.1, 2 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права (ст.16 ЦК України).

Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст.ст.3, 12-15, 20 ЦК України, ст.ст. 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України), слід дійти висновку про те, що право підлягає захисту судом шляхом визнання права власності в порядку спадкування за позивачем спірного нерухомого майна на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України. При цьому, неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку та розбіжності в анкетних даних (імені ОСОБА_8П.) є підставою для захисту прав позивача саме в судовому порядку. Таким чином, позов є підставним, обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.ст.15, 16, 328, 1216, 1218, 1261, 1268, 1270 1272 ЦК України, та керуючись ст.ст.3-5, 10, 11, 15, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, с у д, -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 42,7 кв.м, та земельну ділянку площею 0,0612 га, яка розташована на території Солонківської сільської ради, після смерті ОСОБА_6, який помер 6 липня 2011 р.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, у відсутності яких таке було прийняте, - в той же строк з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання такої рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Б.Р.Мичка