РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22.06.2016 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, в обґрунтування якої зазначила, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 та у її власності знаходиться 3/5 частки даної квартири. Крім неї співвласником даної квартири є її доньки ОСОБА_3, якій належить 1/5 частки квартири та неповнолітня ОСОБА_4, якій належить 1/5 частки квартири. Крім вказаних осіб у зазначеній квартирі, відповідно до довідки про склад сімї, виданої ЛКП «Сокільницьке» зареєстровані: малолітні діти її старшої доньки ОСОБА_3, а саме ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, 2011р.н. та відповідач її син ОСОБА_2. Позивач зазначає, що відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично в зазначеній квартирі не проживає та не зявлявся упродовж більше двох років. Відповідач раніше неодноразово судимий, він не проживаючи за місцем реєстрації, не сплачував комунальні послуги, неодноразово покидав місце проживання на тривалий період часу, понад два роки, що вже змушувало позивача раніше звертатись з аналогічним позовом до суду. Крім цього, позивач зазначає, що відповідач проживав за місцем його реєстрації три місяці, після чого вчинив крадіжку її особистого майна та зник. Позивач змушена була звернутись із заявою до правоохоронних органів. 16.11.2015р. Франківським РВ ГУНУ у Львівській області завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003001, внесеному до ЄРДР 15.10.2015р. відносно відповідача за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Таким чином, позивач зазначає, що оскільки відповідач за адресою м.Львів, вул. Пулюя, 32/17, не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, крім цього позивач має право на отримання субсидій, проте не може скористатись такими, оскільки відповідач зареєстрований за даною адресою, чим обєктивно порушуються її права. Просить позов задоволити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №17 в будинку №32 по вул. Пулюя у м.Львові та примусово зняти його з реєстраційного обліку в даній квартирі.

Позивач подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити, проти заочного рішення не заперечує.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечують, просять такий задоволити.

Відповідач у судове засідання не з'явися, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши надані суду документи та матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами виник спір щодо житлових правовідносин.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має всі підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушення.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності з ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути у примусовому порядку позбавлений житла не інакше як згідно законодавства за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру від 12.10.2000р., квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (7 а.с.)

Згідно договору дарування 1/5 частини квартири від 21.10.2013р., ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 належну йому 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 (8 а.с.) Право власності ОСОБА_1 на право власності на 1/5 частку зазначеної квартири також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.01.2009р. №21714315 (5 а.с.) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2013р. №11270224 (6 а.с.) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11273671 від 21.10.2013р. (9 а.с.).

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї і прoписки від 15.10.2015р. №1206, за адресою м.Львів, вул. Пулюя, 32/17 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 (10 а.с.).

Згідно характеристики з місця проживання на ОСОБА_2 складеної ЛКП «Сокільницьке» від 22.10.2015р., останній зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, але за даною адресою не проживає (15 а.с.).

Крім цього, відносно ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження №0003001 внесене в ЄРДР 15.10.2015 року за ознакою вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України (17 а.с.) та в подальшому 15.03.2016р. Залізничним районним судом м.Львова ОСОБА_2 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та обрано покарання у виді 4 роки позбавлення волі.

Аналізуючи вищенаведене, та надані докази у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 32/17, підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215,224-226,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №17 в будинку №32 по вул. Пулюя у місті Львові.

Заяву про перегляд цього заочного рішення може бути подано відповідачами протягом 10 днів з дня отримання його копії до Франківського районного суду м.Львова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Масендич В.В.