Справа № 509/874/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Іванченко В.А.,

за участю: представника позивача Лисиці А.В.,

прокурора Новікової А.І.,

відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

Органу опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

до

ОСОБА_2

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, в якому зазначив, що відповідач являється батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, про що в книзі реєстрації народжень 11 січня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 4). Мати малолітньої, ОСОБА_6, мешканка АДРЕСА_1.

Вищевказана дитина перебувала в службі у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах в категорії дітей за скоєння фізичного, психологічного, сексуального, економічного насильства над дитиною, жорстоке поводження з нею або загроза його вчинення, та наказом служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації від 20.03.2014 року № 60 малолітню було знято з обліку у зв'язку із зміною місця проживання, родина (мати та ще троє дітей) виїхали проживати до АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 09 липня 2011 року.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 лютого 2013 року, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було розірвано та малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на виховання матері.

З 10.11.2014 р. малолітніх дітей ОСОБА_8, включаючи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, було відібрано у неї та передано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації.

А з 08.12.2015 р. і по сьогоднішній день, малолітні діти ОСОБА_8, включаючи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають у притулку для дітей «Світанок» служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації.

24.04.2015 року відповідач звернувся до Овідіопольської районної державної адміністрації із зверненням щодо повернення йому на виховання його спільних із ОСОБА_8 малолітніх дітей, включаючи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Службою у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації під час ознайомлення із зверненням ОСОБА_7, було з'ясовано, що ОСОБА_7 не надано необхідні документи у відповідності до п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, який затверджений постановою КМУ від 24.09.2009 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», а саме:

-довідку з місця реєстрації (проживання);

-характеристику з місця роботи;

-характеристику з місця проживання;

-довідку про середню заробітну плату за 6 (шість) місяців;

-дозвіл власника житла на проживання в будинку малолітніх дітей.

На засіданні комісії з питань захисту дитини при Овідіопольській районній державній адміністрації 28.01.2016 р. ОСОБА_7 був відсутній, хоча був повідомлений належним чином. Ці обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач у своїй позовній заяві просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_7 по відношенню до малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь піклувальника чи закладу, де буде утримуватись дитина у розмірі 1/4 частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити в повному обсязі..

Представник прокуратури в судовому засіданні просила суд ухвалити рішення на розсуд суду.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він є дідусем малолітньої ОСОБА_5 Відповідач є колишнім чоловіком його дочки. Також зазначив, що ОСОБА_10 вживає наркотичні засоби, не приділяв уваги дітям, мордував при них його дочку. Вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню відповідно до ч.ч.1, 2 ст.61 ЦПК України.

Як передбачено ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Згідно з п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, про що в книзі реєстрації народжень 11 січня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 4). Мати малолітньої, ОСОБА_6.

Дитина перебувала в службі у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах в категорії дітей за скоєння фізичного, психологічного, сексуального, економічного насильства над дитиною, жорстоке поводження з нею або загроза його вчинення, та наказом служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації від 20.03.2014 року № 60 малолітню було знято з обліку у зв'язку із зміною місця проживання, родина (мати та ще троє дітей) виїхали проживати до АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 09 липня 2011 року.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 лютого 2013 року, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було розірвано та малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на виховання матері.

З 10.11.2014 р. малолітніх дітей ОСОБА_8, включаючи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, було відібрано у неї та передано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації.

А з 08.12.2015 р. і по сьогоднішній день, малолітні діти ОСОБА_8, включаючи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають у притулку для дітей «Світанок» служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації.

24.04.2015 року відповідач звернувся до Овідіопольської районної державної адміністрації із зверненням щодо повернення йому на виховання його спільних із ОСОБА_8 малолітніх дітей, включаючи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Службою у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації під час ознайомлення із зверненням ОСОБА_7, було з'ясовано, що ОСОБА_7 не надано необхідні документи у відповідності до п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, який затверджений постановою КМУ від 24.09.2009 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», а саме:

-довідку з місця реєстрації (проживання);

-характеристику з місця роботи;

-характеристику з місця проживання;

-довідку про середню заробітну плату за 6 (шість) місяців;

-дозвіл власника житла на проживання в будинку малолітніх дітей.

На засіданні комісії з питань захисту дитини при Овідіопольській районній державній адміністрації 28.01.2016 р. ОСОБА_7 був відсутній, хоча був повідомлений належним чином. Ці обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації.

Відповідачем у судовому засіданні було надані та долучені до матеріалів справи наступні документи.

Договір про здачу приміщення в найм від 14.06.2016 р., згідно якого відповідачу надано у користування житловий будинок, який складається з 3-х кімнат площею 70 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4, тобто відповідач забезпечений житлом.

Акт обстеження житлово-побутових умов від 16.06.2016 р., яким визначено, що у будинку, в якому проживає відповідач, побутові у мови нормальні, три кімнати, є газ, вода, каналізація.

Характеристика з місця проживання, якою встановлено за час проживання за адресою: АДРЕСА_3, скарг та нарікань з боку сусідів до Овідіопольської селищної ради не надходило.

Трудовий контракт від 25.05.2016 р., наказ № 1 від 25.05.2016 р. та довідка ТОВ «Закрім ЛТД», якими підтверджується той факт, що відповідач офіційно працевлаштований.

Характеристика з місця роботи від 30.06.2016 р., якою встановлено що відповідач, за час, який він працює в ТОВ «Закрім ЛТД», зарекомендував себе лише з позитивної сторони.

Довідка Міністерства Внутрішніх Справ України № 76-24062016/65210, якою встановлено, що відповідач ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 на території України станом на 01.07.2016 р. до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Довідка Овідіопольської ЦРЛ № 168 від 01.07.2016 р., якою встановлено, що відповідач на обліку в Овідіопольському наркологічному кабінеті не знаходиться.

Довідка Овідіопольської ЦРЛ № 391 від 01.07.2016 р., якою встановлено, що відповідач не знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-психіатра Овідіопольської рай поліклініки.

Згідно пояснень самого, відповідача, він бажає забрати до себе і виховувати малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Крім того, матеріалами справи підтверджується та не заперечується стороною позивача, що відповідач постійно відвідує дитину.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про відсутність будь-якої з передбачених ст.164 СК України підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, в зв'язку з чим відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

При цьому суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_9, оскільки вони не підтвердженні ніякими належними доказами.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.164 СК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Овідіопольського районного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: А. І. Бочаров