Провадження № 2/521/1354/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В провадденні Малиновсьткого районного суду м.Одеси зназодиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя а саме -автомобіля марки INFINITI, модель FX35, 2008 року випуску, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) №JN8AS05Y28X018794, коричневого кольору, реєстраційний номер № НОМЕР_1. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що з 09.08.2003р. він зназодиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Під час шлюбу вони придбали автомобіль марки INFINITI модель FX5, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) №JN8AS05Y28X018794, коричневого кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1, який оформили на відповідачку. Незважаючи на вказане, вони з відповідачкою не дійшли взаємної згоди відносно поділу вказаного автомобіля. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив в порядку поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля марки INFINITI модель FX5, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) №JN8AS05Y28X018794, коричневого кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1. Також просив визнати за відповідачкою право власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля марки INFINITI модель FX5, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) №JN8AS05Y28X018794, коричневого кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи просила в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки при розподілі неподільної речі суд може визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без реального поділу і залишити майно у спільній частковій власності а не визнавати право власності на частку спільного майна.

Відповідачка в судове засідання не з»явилася, їй неодноразово направлялися судові повісткі за адресою її реєстрації, їй залишалися повідомлення про те, що їй необхідно з»явитися на пошту за отриманням кореспонденції, однак вона на поштове відділення не з»являлася і судові повістки поверталися до суду з відміткою у зв»язку із закінченням строку зберігання, що свідчить про небажання відповідачки з»являтися в судові засідання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд прийшов лдо висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 серпня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Сизова) ОСОБА_4 було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження, виданого 09 серпня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №736.

У період шлюбу 31.08.2010р. сторони придбали автомобіль марки INFINITI модель FX5, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) №JN8AS05Y28X018794, коричневого кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1, що був зареєстрований на ім»я відповідачки РЕВ №1, про що свідчить повідомлення територіального сервісного центру №5150 регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України від 07.10.2016р. №31/15/5150-263.

Відповідно ст.ст. 60,61 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

14.03.2014р. між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Порто-Франко» було укладено кредитний договір №166/1-14, згідно якому ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 720 000грн. з виплатою 28% річних на строк до 11.03.2016р. В забезпечення виконання позивачем зобов»язань за кредитним договором відповідачкою 14.03.2014р. було передано в заставу ПАТ АБ «Порто-Франко» автомобіль марки INFINITI, модель FX35, 2008 року випуску, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) №JN8AS05Y28X018794, коричневого кольору, реєстраційний номер № НОМЕР_1.

17.11.2015р. між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами та договорами застави в тому числі і по договору застави транспортного засобу від 14.03.2014р., заставодавець ОСОБА_2

25.11.2015р. між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Альянс Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами та договорами застави в тому числі і по договору застави транспортного засобу від 14.03.2014р., заставодавець ОСОБА_2

26.01.2016р. між ТОВ «Фінансова компанія «Альянс Фінанс» та ОСОБА_3 укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами та договорами застави в тому числі і по договору застави транспортного засобу від 14.03.2014р., заставодавець ОСОБА_2

Згідно положень ст.ст. 69-71 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ст.ст. 355, 368-370, 372 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Пунтами 23,25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оскільки жодних дій, передбачених Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя сторонами вчинено не було, вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля марки INFINITI модель FX5, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) №JN8AS05Y28X018794, коричневого кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що статтею 27 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави,переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Що стосується вимог позивача про визнання за відповідачкою права власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля марки INFINITI модель FX5, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) №JN8AS05Y28X018794, коричневого кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки придбаний у шлюбі спірний автомобіль вже зареєстрований за відповідачкою, право власності на який не оскаржується, а також діючим законодавством не передбачено задоволення вимог позивача про визнання права власності за відповідачем, тому у цій частині суд відмовляє за безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 60-61, 65, 69-71, 74 Сімейного Кодексу України, ст.ст.355, 368-370, 372 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р., ст.ст.10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної вдасності подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля марки INFINITI модель FX5, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) №JN8AS05Y28X018794, коричневого кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк зі дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН