Провадження № 2-во-86/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секреатря- Носачова А.К.

позивача- ОСОБА_2

представника відповідача- ОСОБА_5

прокурора- Горіної Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_2 про виправлення описок у рішенні суду, суд

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року був частково задоволений позов ОСОБА_2 до Державної установи « Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України», 3-я особа: ОСОБА_4 про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, среднього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, матеріальної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, річних, індексації, зобов»язання видати довідку про заробітну плату, зобов»язання внести записи в трудову книжку та відшкодування моральної шкоди.

Зобов»язано Державну установу « Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» внести зміни до трудової книжки ОСОБА_2 відповідно до п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: в розділі «Відомості про роботу» зазначити: «Запис за №30 є недійсним, поновлена на попередній роботі».

В графі 4 зазначити: наказ № 310/19 від 26.05.2011 року.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Позивачка звернулася до суду з заявою, посилаючись на те, що в судовому рішенні було допущено ряд описок, які просить виправити, а саме:

-в абз.9 стор.5 зазначено, що наказом № 310/28 від 11.10.2007 року позивачка прийнята на роботу на посаду головного планово-економічної служби Інституту європейських досліджень НАН України.

Однак, вона булу прийнята на роботу на посаду економіста наказом № 310/238 від 11 жовтня 2007 року.

-на стор.2 судового рішення вказано: … ордер про отримання …заробітної плати в розмірі 2 270,00гр.

Зазначає, що жоден ордер з сумою в розмірі 2270,00гр. в матеріалах справи не фігурував, а в судовому засіданні йшла мова про ордер з сумою в розмірі 2 227 гр. 75 коп.

-на стор.2 судового рішення зазначено, що вона звільнена з роботи наказом від 21 червня 2011 року за власним бажанням, а потрібно було зазначити, що її було звільнено з роботи наказом від 21.06.2011 року з 20.06.2011 року.

-на стор.4 судового рішення зазначено, що її трудова книжка 32 роки пролежала в сейфі Інституту, в той час, коли вона пролежала в Главречфлоті, де вона працювала і зазначала в позовній заяві та в судовому засіданні;

-в абз.18 на стор.5 зазначено: при видачі позивачці коштів у сумі 2272, 26 гр. з вини останньої виник конфлікт з касиром, в той час, коли вона розписалась за кошти в розмірі 2227 грн.75 коп., касир видала їй 2000,00грн., 156, 00 грн. їй було надіслано поштовим переказом, а борг у розмірі 71 грн. 75 коп. залишився.

Вважає це описками суду, а тому просить задовольнити заяву.

Позивачка в судовому засіданні заяву про виправлення описок підтримала.

Представник відповідача та прокурор проти задоволення заяви заперечували.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред'явлено до примусового виконання.

Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Так, з копії трудової книжки позивачки вбачається, що вона була зарахована на посаду головного економіста планово-економічної служби Інституту Європейських досліджень НАН України, а не економіста, як зазначається нею в заяві.

Це ж підтверджується і копією наказу № 310/238 від 11.10.2017 року, наданого до суду позивачкою.

Це ж підтверджується позовною заявою, поданою та підписаною позивакою, та ухваленими в справі судовими рішеннями.

Таким чином, назва посади, на яку позивачка була прийнята до Інституту, в рішенні суду зазначена вірно.

В той же час судом дійсно була допущена описка в номері наказу, а саме: замість № 310/238 від 11.10.2007 року, зазначено №310/28 від 11.10.2007 року.

Тобто, в цій частині судом була допущена описка, яка підлягає виправленню.

/ т.1, а.с.4; 25 - 45; 47; 127; 221 - 223; 245/

На стор. 2 вступної частини рішення суду зазначено, що ухвалою суду від 01.07.2015 року вимоги позивачки в частині позовних вимог, у тому числі вимога про зобов»язання відповідача надати їй ордер про отримання нею 2 270,00 гр. заробітної плати, виділено в окреме провадження.

Дана сума зазначена в ухвалі суду від 01.07.2015 року про роз»єднання позовних вимог та виділення їх частини в окреме провадження.

Дана ухвала грунтувалася на вимогах позивачки, викладених у заяві про збільшення розміру позовних вимог від 14.05.2015 року, дана сума нею була зазначена саме в заяві, при постановленні ухвали 01.07.2015 року судом не перевірялася і не мала перевірятися, і рішення з цього приводу, а саме про існування чи відсутність боргу в такій сумі судом не приймалося.

Тобто, дана сума зазначена лише як констатація факту виділення вимоги в цій частині в окреме провадження, а не як встановлений рішенням суду факт.

/ т.1, а.с. 46 - 61 /

Таким чином, це не є опискою суду в розумінні вимог ст.219 ЦПК України, яка має виправлятися.

На стор.2 рішення суду вказано, що позивачка звільнена з роботи наказом від 21.06.2011 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.215 ЦПК України вступна частина рішення складається з, у тому числі, предмета позовних вимог.

На стор.2 рішення суду при викладенні предмету позову, з яким позивачка звернулася до суду, зазначено, що вона звільнена з роботи наказом від 21.06.2011 року за власним бажанням.

Даний факт не оспорювався сторонами і підтверджується як наказом №310/238 від 21.06.2011 року, так і копією трудової книжки позивачки.

Тобто, в даній частині рішення суду було зазначено лише дату наказу про звільнення позивачки з роботи, а не дату, з якої вона була чи мала бути звільнена з роботи, і такої деталізації вступна частина рішенні суду не потребує.

Відповідно до п.9 вище приведеної постанови Пленуму у вступній частині рішення зазначаються: час та місце його ухвалення; повне найменування суду, що його ухвалив; прізвище та ініціали судді і секретаря судового засідання; імена (найменування) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмет позовних вимог.

Предмет позовних вимог (у тому числі первісного, зустрічного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами) зазначається виходячи з вимог закону, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, та підстав заявленої вимоги.

Таким чином, суд вважає, що це також не є опискою суду в розумінні вимог ст.219 ЦПК України, яка підлягає виправленню.

На стор.4 судового рішення при викладенні предмету позовних вимог зазначено, що позивачка просить стягнути 2000,00гр. в відшкодування моральної шкоди за зіпсовану трудову книжку, яка 32 роки пролежала в сейфі Інституту.

Дана вимога була пред»явлена позивачкою в заяві про збільшення позовних вимог від 20.01.2016 року, в якій було зазначено, що трудова книжка пролежала в сейфі 32 роки на підприємстві.

Виходячи зі змісту викладення даної позовної вимоги, як і змісту всіх вимог у цілому та стилю його викладення, виходячи з того, що в заяві не було зазначено назву цього підприємства, та враховуючи період роботи позивачки в Інституті, встановлений судом, посилання в рішенні суду на те, що трудова книжка пролежала в сейфі Інституту 32 роки є опискою суду, яка має бути виправлена судом.

/ т.2, а.с.51 /

З матеріалів справи, а саме видаткового касового ордера від 19.07.2011 року вбачається, що до виплати позивачці в ньому було зазначено 2227, 75 гр., про що було зазначено в абз.16, арк. 5 рішення суду.

В той же час, в абз.18 цього ж аркуша було зазначено, що ….. при видачі позивачці коштів у сумі 2272, 26 гр. з вини останньої виник конфлікт……

Це є опискою суду, яка має бути виправлена.

Керуючись ст.ст.219 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити частково.

Виправити описку, допущену в рішення Солом"янського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року, а саме: виключити посилання в абз.4 стор.4 рішення суду на те, що трудова книжка позивачки пролежала в сейфі Інституту 32 роки.

В абз.18 арк.5 рішення суду зазначити: Крім того, при видачі позивачці коштів у сумі 2 227, 75 гр. з вини останньої виник конфлікт……/ і далі по тексту/.

В задоволенні решти заяви про виправлення описок відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя