АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5729/16 Головуючий 1 інст. Салайчук С.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Кіся П.В., Шаповал Н.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 05 липня 2016 року

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2, про припинення договору поруки, -

в с т а н о в и в :

27 жовтня 2015 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення просив припинити правовідношення поруки ОСОБА_1 за договором поруки № П1/0 від 19.03.2008 року, укладеному між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), який було укладено для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед АКІБ «Укрсиббанк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.03.2008 року.

В обґрунтування позову зазначив, що між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк»), було укладено договір поруки № П1/0 від 19.03.2008 року в якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором від 19.03.2008 року № 0, укладеним між ним та АКІБ «УкрСиббанк».

Відповідно до довідки-розрахунку за кредитом станом на 27.08.2015 року, наданого банком, ОСОБА_2 останній раз сплачував кошти на погашення заборгованості за кредитом 24.06.2014 року, а за погашення заборгованості за процентами останній раз здійснював 19.12.2014 року. Вважає, що договір поруки є припиненим на підставі частини 4 статті 559 ЦК України, так як в ньому не зазначено строк його дії, а є лише посилання на його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника. Право банку вимагати повернення кредиту виникло 20.01.2015 року, однак протягом шести місяців після настання права вимоги відповідач не пред'явив вимоги до поручителя, а тому порука є припиненою з 20.07.2015 року.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 липня 2016 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2, про припинення договору поруки задоволено.

Припинено правовідношення за договором поруки №П1/0 від 19.03.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк», який було укладено для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 19.03.2008 року.

Стягнено з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 487,20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» подали апеляційні скарги.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просила змінити рішення в мотивувальній частині, добавивши інші підстави припинення правовідношення поруки, зазначені в позовній заяві, не змінюючи при цьому резолютивної частини рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на порушення норм процесуального права.

ПАТ «УкрСиббанк» в своїй апеляційній скарзі просило рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалось на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що скарга ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 відхиленню, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з положень статей 251, 252, 254, 526, 559 ЦК України, з урахуванням розяснень, які містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та тих обставин, що між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір поруки № П1/0 від 19.03.2008 року в якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором від 19.03.2008 року № 0, укладеним між ним та АКІБ «УкрСиббанк». Суд вважав, що прострочення кредитної заборгованості почалося з грудня 2014 року, проте Банк протягом шести місяців вимоги до боржників не направив, позову до суду не предявляв. Оскільки у Банка настає право вимоги від позичальника виконання основного зобовязання не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо припинення правовідношення за договором поруки №П1/0 від 19.03.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк», який було укладено для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 19.03.2008 року.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Розглядом справи встановлено, що 19 березня 2008 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 у сумі 87 000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 439350,00 гривень за курсом НБУ на день укладення Договору, зі сплатою 12,40% відсотків річних, з терміном повернення до18 березня 2033 року (а.с. 8-14).

19 березня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань позичальником між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки № П1/0, в якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором № 0 (а.с. 15).

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 18.03.2008 року, укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Пунктом 1.2 договору поруки визначено, що поручителю добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору.

Пунктом 1.2.1. договору поруки встановлено термін виконання основного зобовязання 18.03.2033 року.

Згідно з пунктом 3.1 договору поруки, сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами, а відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним обовязку.

Згідно з частиною 1 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобовязання. Підставою для поруки є договір , що встановлює зобовязальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобовязання боржника та кредитом боржника.

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобовязання. Вказаною статтею передбачено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до положень частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимог до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно з пунктом 24 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

У разі зміни кредитором на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання, передбачений частиною 4 статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

З матеріалів справи вбачається, що 08.09.2015 року до Харківського районного суду Харківської області ПАТ «УкрСиббанк» було направлено позовну заяву про дострокове солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя, що підтверджується копією позовної заяви та копією ухвали Харківського районного суду Харківської області від 07.10.2015р. у цивільній справі № 635/7158/15-ц, то шестимісячний строк підлягає обрахуванню від дати подання позовної заяви, а оскільки банк подав позов одночасно до боржника і поручителя про дострокове солідарне стягнення заборгованості, то відповідно, банк не пропустив встановлений 6-місячний строк.

На зазначені положення норм матеріального права, сукупність приведених обставин та наявні у справі докази суд першої інстанції належної уваги не звернув, неповно зясував обставини, що мають значення для справи, та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам статей 213, 214 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання договору поруки № П1/0 від 19 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», припиненим.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд, відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 307 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення по суті позовних вимог, яким відмовляє ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог з підстав передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 1, 3 ч.1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, ст.ст.526, 553, 559, 598, 629, ЦК України,-

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 05 липня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про припинення договору поруки відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_4