ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7392/16-ц
провадження № 2/753/4544/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю ОСОБА_3

сторін:

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ- ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_6 про захист прав споживача, суд

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_6 про захист прав споживача та просила розірвати договір від 18.08. 2015 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_6 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого у АДРЕСА_1., стягнути матеріальну шкоду в розмірі 16 000 ( шістнадцять тисяч) гривень та моральну шкоду у розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень, а також витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, який діє за довіреністю НВС 166395 від 05.02. 2016 року ( а.с. 17) позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах.

Відповідач ФОП ОСОБА_6 , належним чином повідомлений, у судове засідання не прибув, будь-яких заяв через загальну канцелярію від останнього не надходило, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, враховуючи згоду позивача, , ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, аналізуючи викладені обставини та дослідивши матеріали справи у їх сукупності , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Ст. 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як слідує із матеріалів справи 18.08. 2015 року між позивачкою ОСОБА_5 та відповідачем ФОП ОСОБА_6 укладено договір ( а.с.8-9). За цим Договором ФОП ОСОБА_6 зобов'язується виготовити та доставити метало пластикові конструкції (Виріб), ОСОБА_5 зобов'язується сплатити кошти за Виріб.

Загальна вартість виробу складає 19 700,00 грн., завдаток складає 16 000,00 грн.

Позивачка сплатила завдаток в розмірі 16000,00 грн.

Згідно п. 3.8. Договору - договір діє з дня підписання до повного виконання сторонами усіх зобов'язань.

Згідно п.3.10 Договору, зобов'язання виконавця по дійсному договору вважаються виконаними в повному обсязі після підписання Замовником акту Прийняття передачі виробу.

З пояснень представника позивача встановлено, що до підписання договору, на місце встановлення Виробу прибув працівник ФОП ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_7, провів заміри майбутнього місця встановлення Виробу, через деякий час він передзвонив Позивачу та назвав ціну Виробу, з якою Замовник погодився та в подальшому підписав Договір.

08 жовтня 2015р. прибули робітники для монтажу Виробу, але виявилось наявним те, що монтаж Виробу є неможливим. Працівники зазначили, що конструкція не відповідає навіть приблизним потрібним розмірам, розміри істотно відрізняються від потрібних, встановити конструкцію неможливо.

В ході телефонної розмови Позивачка намагалася вирішити конфлікт позасудовим шляхом, Відповідач відмовився повертати кошти переробляти вироб в належні розміри, або повернути гроші в розмірі 16 000,00 грн.

12.10. 2015 року Позивачка надіслала листа до ФОП ОСОБА_6, з вимогою Повернути гроші, але відповіді не отримала, (підтверджується рекомендованим повідомленням)

12.10. 2015 року Позивачка звернулася до Чернігівського обласного управління Інспекції з питань захисту споживачів за захистом своїх прав як споживача.

За її зверненням було проведено позапланову перевірку ФОП ОСОБА_6, згідно якої було встановлено, що ФОП ОСОБА_6 дійсно виробив ПВХ- конструкції, та що на момент перевірки Виріб Позивачка не отримала.

Інспекцією з питань захисту споживачів Позивачці було відмовлено, тому що на момент перевірки від Позивача не надходило письмового дозволу на Проведення експертизи і без експертного висновку виготовлених металоконструкцій неможливо визначити ступінь недоліків, а проведення експертизи можливо лише за згодою споживача.

Позивачкою було направлено письмову згоду на проведення експертизи до Відповідача. 10 грудня 2015 року Відповідач особисто отримав листа з дозволом та вимогою провести експертизу Виробу. Враховуючи те, що Виріб досі знаходиться у відповідача, доступ до нього має бути вільним.

Відповідачкою було направлено скаргу до Інспекції з питань захисту споживачів Чернігівської області відносно ігнорування Відповідачем проведення експертизи. Відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ч.І ст. 155, ст. 168 -1,встановлено, що Відповідач не організував проведення незалежної експертизи по ПВХ-конструкціях, яку замовляла ОСОБА_5 Згідно протоколу, Відповідач не заперечував проти складення протоколу, зауважень до нього не надавав. Відповідач протокол не оскаржував, штраф сплатив.

Згідно п. 3.2. Договору, Відповідач зобов"язаний виготовити та поставити на протязі 25-31 робочих днів. Згідно п. 3.8. Договору - договір діє з моменту підписання.

Договір укладено 18.08.2015р. на момент подачі позову Позивач Виріб не отримала, кошти Відповідачем не повернуто. Відповідач не виконав зобов"язання в строки визначені договором.

Позивач вважає, що Відповідач грубо порушив умови договору, не виконав зобов'язання - не надав Позивачу товар, грошову суму, сплачену за виріб не повернув, що є підставою для розірвання договору та відшкодування шкоди.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про захист прав споживачів - законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу

України , Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «про захист прав споживачів, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та Моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону,звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживачів»-виробник зобов"язаний передати споживачеві продукцію належної якості.

Згідно ч.І ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів - у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно статті 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 350 ЦК України , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.І ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.І ст. 629 ЦК України , договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору; договір набирає чинності з моменту його укладення; закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України , договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.5 ст. 653 ЦКУ, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Крім цього, внаслідок протиправних дій Відповідача Позивачці завдано моральної шкоди. Позивачка повинна була докладати додаткових зусиль для організації свого життя та родини.

ст. 23 ЦКУ передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, і вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п.З Постанови Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

п.9 наголошує розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану,

добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Отже, підлягає задоволенню стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивачка у розмірі 1000 ( одна тисяча ) гривень.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача правової допомоги у розмірі 3 000 грн.(а.с. 26), на підтвердження доказів про понесені витрати, позивач надав прибутковий касовий ордер № 15 від 04 січня 2016 року, договір про надання правової допомоги від 03 грудня 2015 року ( а.с. 22-24) та розрахунок суми гонорару ( а.с. 25)

Згідно з вимогами ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється частиною 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року № 4191-VI, згідно з якою розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

На підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" передбачено наступний розмір мінімальної заробітної плати: з 01 січня 2016 року - 1378 грн. 00 коп.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення витрат у зв"язку з оплатою правової допомоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено обсяг та витрачений час виконаної роботи, що є його обов"язком відповідно до засад змагальності процесу, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України.

Разом з тим, на підтвердження до договору про надання правової допомоги не долучено свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, виписка із державного реєстру адвокатів України, тощо.

Виходячи із принципу змагальності сторін закріпленому у ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги до відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

На підставі вищевикладеного та ст. ст. 15, 16, 526, 626, 629, 651, 654, ЦК України і керуючись ст. ст. 3, 10, 57, 60, 88 , 209, 213, 215, 218, 224-230, 294 ЦПК України, ст. ст. 1, 2, 4, 8, 22 Закону України "Про захист прав споживачів, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ- ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_6 про захист прав споживача, задовольнити частково.

Розірвати договір від 18.08. 2015 року, укладений між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою у АДРЕСА_2 та ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ- ПІДПРИЄМЦЕМ ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого у АДРЕСА_1.

Стягнути з ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ- ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого у АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 551 ( п"ятсот п"ятдесят одну) гривню 20 копійок на р/р 0003 в УДК Дарницького району, код банку 820019, , код класифікації доходів бюджету 22030001, Дарницький районний суд за розірвання договору.

Стягнути з ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ- ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого у АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою у АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в розмірі 16 000 ( шістнадцять тисяч) гривень та моральну шкоду у розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень, а разом 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень, в решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ- ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого у АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 551 ( п"ятсот п"ятдесят одну) гривню 20 копійок на р/р 0003 в УДК Дарницького району, код банку 820019, , код класифікації доходів бюджету 22030001, Дарницький районний суд за стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 04 липня 2016 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК