Справа № 489/3422/16-ц
Номер провадження 6/489/191/16
Ухвала

Іменем України

12 липня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі за текстом Інгульський ВДВС) ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення,

встановив

У липні 2016 року до суду звернувся заступник начальника Інгульського ВДВС з вказаним поданням, яким просив постановити ухвалу про примусове проникнення до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування подання посилався на те, що на виконанні Інгульського ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №2/489/339/14 від 03.03.2014 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованості у сумі 6114,79 грн., з примусового виконання вимоги про сплату недоїмки №3187 від 07.08.2013; з примусового виконання наказу №915/75/14 від 17.03.2014 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованості у сумі 39553,60 грн., з примусового виконання виконавчого листа №2/489/339/14 від 03.03.14 про стягнення з ПАТ "Акцент-Банк" заборгованості у сумі 229,40 грн.

Зазначає, що державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за адресою боржника, проте дверей йому ніхто не відчинив. Крім того боржник не надав доступу державному виконавцю для проведення виконавчих дій, хоча був повідомлений належним чином. Таким чином, борг за виконавчими листами, вказаними вище не стягується внаслідок створення боржником умов по ухиленню від виконання рішення суду.

Державний виконавець подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги подання з підстав викладених в ньому, просив подання задовольнити.

Дослідивши матеріали подання судом встановлено такі обставини.

В Інгульському ВДВС на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №2/489/339/14 від 03.03.2014 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованості у сумі 6114,79 грн., з примусового виконання вимоги про сплату недоїмки №3187 від 07.08.2013; з примусового виконання наказу №915/75/14 від 17.03.2014 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованості у сумі 39553,60 грн., з примусового виконання виконавчого листа №2/489/339/14 від 03.03.14 про стягнення з ПАТ "Акцент-Банк" заборгованості у сумі 229,40 грн.

Державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення. Проте до теперішнього часу рішення суду не виконано.

10.10.2013 державним виконавцем боржнику надіслано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

25.10.2013 державним виконавцем боржнику надіслано вимогу про виклик боржника.

Згідно з відповіддю сектору адресно-довідкової роботи УДМС боржник зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться.

Згідно відповіді ДПС України від 14.04.2014 у боржника відкриті рахунки у МРУ ПАТ КБ "Приватбанк", ПАТ "А-Банк".

18.07.2014 державним виконавцем направлено до банківських установ постанову про арешт коштів боржника.

Згідно відповіді філії МРУ ПАТ КБ "Приватбанк" на рахунках відсутні кошти для виконання постанови.

Згідно відповіді з Реєстру прав власності за боржником зареєстровано право власності, квартира за адресою: АДРЕСА_1.

23.07.2014 боржникові направлено вимогу про необхідність бути присутнім 01.08.2014 за адресою: АДРЕСА_1.

01.08.2014 державним виконавцем здійснено вихід за вище вказаною адресою. Встановлено, що ніхто двері не відчинив, про що складено відповідний акт.

08.10.2014 боржникові за вих.№47528 направлено вимогу бути присутнім за адресою: АДРЕСА_1.

07.04.2015 за вих.№10841 та 03.02.2016 за вих№3709 боржникові направлені вимоги бути присутнім за адресою: АДРЕСА_1.

10.02.2016 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1. Встановлено, що двері ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

Станом на 07.07.2016 рішення суду не виконано.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у першу чергу стягнення за виконавчим документом звертається на майно боржника.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державна виконавча служба має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла, якщо рішення суду не виконане.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконання.

Державний виконавець посилається на те, що вище зазначені дії боржника затягують, утруднюють виконання рішення суду, опис майна боржника.

Як встановлено судом, в вище зазначених актах від 01.08.2014, 08.10.2014, 03.02.2016 державним виконавцем зазначено, що при здійсненні виходу за адресою боржника, двері квартири ніхто не відчинив.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем на адресу боржника неодноразово надсилалися вимоги з'явитися до Ленінського ВДВС, про що свідчать рекомендовані відправлення, проте боржник жодного разу не з'явився, відтак вимоги державного виконавця проігноровано.

В своєму поданні державний виконавець зазначає, що у зв'язку з тим, що боржник створює умови по ухиленню від виконання рішення суду, борг за виконавчим документом, зазначеним вище не стягується.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що необхідність примусового проникнення до житла пов'язана з необхідністю проведення виконавчих дій з метою перевірки майнового стану.

За таких обставин, з метою уникнення зі сторони боржника перешкод державному виконавцю в проведені виконавчих дій та з метою законного виконання рішення суду, суд вважає за необхідне задовольнити подання заступника начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. 208-210 ЦПК України суд

ухвалив

Подання заступника начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення - задовольнити.

Дозволити державному виконавцю Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області примусове проникнення до житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для проведення перевірки майнового стану ОСОБА_2, опису (арешту), вилучення та оцінки належного їй майна.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали - з дня її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв