14.12.2016 Справа № 482/1505/16-ц
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

14 грудня 2016 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ітріна М.В., секретаря судового засідання Пазюк ІО., розглядаючи заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 30 липня 2016 р. вона та її тітка ОСОБА_4, передали ОСОБА_2 у борг 6 480 доларів США, про що склали письмову розписку. У вказаний у розписці термін, а саме до 01 вересня 2016 року, відповідач борг не повернув.

З посиланням на ці обставини та статті 533, 541, 542, 543, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 61 і 65 СК України просить стягнути з ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3, яка давала згоду на укладення такої угоди чоловіком, солідарно борг у сумі 166 296,97 грн.

13 грудня 2016 р. через канцелярію суду представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про забезпечення позову у якій просить заборонити відповідачу ОСОБА_2 відчужувати майно, що йому належить на праві власності, до вирішення спору по суті.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За правилами ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, представник позивача, у своїй заяві обґрунтовує забезпечення позову тим, що йому стало відомо про те, що відповідач ОСОБА_2 відчужує належне йому майно на користь третіх осіб та дітей. У звязку з тим, у нього може не залишитися майна, за рахунок якого він зміг би розрахуватися з позивачкою.

Разом з тим, представник позивача надавши суду заяву про забезпечення позову у виді заборони відповідачу відчужувати належне йому майно, у порушення ст. 151 ЦПК України взагалі не зазначив у заяві перелік та найменування майна, яке на праві власності належить відповідачу, яке суду слід заборонити відчужувати та не надав відповідних, належних і допустимих доказів щодо наявності такого майна у відповідача.

Зазначена заборона не може мати загального характеру та повинна бути спрямована лише на конкретне майно, що належить відповідачу і не порушувати права інших осіб.

За такого, вказані недоліки перешкоджають суду у розгляді заяви про забезпечення позову та прийняття правильного рішення щодо обмеження прав відповідача у розпорядженні його майном, а відтак, то заява представника позивача підлягає поверненню.

Керуючись ч. 8 ст. 153, 168, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову у виді заборонити відповідачу ОСОБА_2 відчужувати майно, що йому належить на праві власності, до вирішення спору по суті повернути заявнику.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: