УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, визнання неправомірними дій комісії по трудових спорах, скасування її рішення, стягнення моральної та матеріальної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ від 23 вересня 2014 року № 865 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та позбавлення премії за серпень 2014 року;

- визнати неправомірними дії комісії по трудових спорах з приводу тривалого та необ`єктивного розгляду його звернення;

- скасувати рішення комісії по трудових спорах від 19 березня 2015 року про відмову в задоволенні його звернення щодо обґрунтованості притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- стягнути з публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПАТ «ММК імені Ілліча») на його користь матеріальну шкоду у вигляді неотриманої 100 % премії за серпень 2014 року в сумі 7 000 грн та на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що він працював на посаді заступника начальника цеху з лінії різки та листообробки ЛПЦ-3000 дільниці ПАТ «ММК ім. Ілліча». Пунктом № 1 наказу № 865 ПАТ «ММК ім. Ілліча» від 23 вересня 2014 року йому оголошено догану з позбавленням премії за серпень 2014 року у зв'язку з незабезпеченням планування, обліку, нескладанням та несвоєчасним наданням облікової і звітної документації про виробничу діяльність, відсутністю контролю за списанням матеріалів відповідно до фактично виконаних обсягів робіт, незабезпеченням збереження майна підприємства, відсутністю посадового контролю за роботою підлеглого персоналу.

Не погодившись з висновками перевірки, наведеними у наказі від 23 вересня 2014 року № 865, 04 лютого 2015 року він звернувся до комісії по трудових спорах ПАТ «ММК ім. Ілліча» з вимогами про скасування п. 1 вказаного наказу, проте рішення комісії, за яким в задоволенні його вимог відмовлено, ухвалено лише 19 березня 2015 року.

Крім того зазначав, що з 11 вересня по 27 жовтня 2014 року він був відсутній на робочому місці у зв'язку із хворобою, а з 28 жовтня 2014 року по 30 листопада 2014 року знаходився в плановій відпустці, а з оскаржуваним наказом був ознайомлений лише 08 грудня 2014 року після виходу на роботу.

Посилаючись на те, що відповідачем порушені граничні терміни притягнення до дисциплінарної відповідальності, які не можуть перевищувати 6 місяців з часу вчинення проступку, його притягнуто до відповідальності у вигляді догани та позбавлення премії за серпень 2014 року, що є подвійним стягненням за один і той самий проступок, а поставлені в провину порушення пунктів посадової інструкції не зачіпають суті самого проступку, а також зазначаючи, що неправомірним притягненням до дисциплінарної відповідальності йому спричинена моральна шкода, ОСОБА_4 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано п. 1 наказу ПАТ «ММК ім. Ілліча» від 23 вересня 2014 року № 865 в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та позбавлення премії за серпень 2014 року.

Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 500 грн та матеріальну шкоду у вигляді неотриманої премії за серпень 2014 року в сумі 2 904 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 24 березня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «ММК ім. Ілліча» відхилено, рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ММК ім. Ілліча», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

За змістом ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Судами попередніх інстанцій установлено, що згідно з п. 1 наказу в.о. генерального директора ПАТ ММК «ім. Ілліча» від 23 вересня 2014 року № 865 «Про результати позапланової перевірки ділянки № 2 ЛПЦ-3000 з питання обліку та збереження товарно-матеріальних цінностей» заступнику начальника цеха по лінії різання та листообробки ЛПЦ-3000 ОСОБА_4 оголошено догану та позбавлено 100 % премії за серпень 2014 року за невиконання без поважних причин покладених на працівника обов'язків, передбачених п. п. 2.18, 2.19, 2.33, 2.41, 4.15, 4.16, 4.25 посадової інструкції, які виразились у незабезпеченні планування, обліку, у нескладанні та несвоєчасному наданні облікової та звітної документації про виробничу діяльність дільниці, у відсутності контролю за списанням матеріалів під фактично виконані обсяги робіт, у незабезпеченні збереження майна комбінату, у відсутності належного контролю за роботою підлеглого персоналу.

Наказом від 27 лютого 2015 року № 129 внесені зміни в п. 1 наказу від 23 вересня 2014 року № 865 в частині перерахованих пунктів посадової інструкції, наказано читати його в новій редакції, а саме: «За невиконання без поважних причин покладених на працівника обов`язків, передбачених п. п. 2.18, 2.19, 2.33 «забезпечувати виконання підпорядкованим персоналом цеху дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку», п. п. 2.48, 4.18, 4.19, 4.35 посадової інструкції, в іншій частині наказ залишити без змін.

Також судами установлено, що вказані дії були здійснені ОСОБА_4 у січні-лютому 2014 року, проте відповідачем не надано акт перевірки, яким встановлені вказані у оспорюваному наказі порушення, та документально не встановлено конкретну дату вчинення вищезазначеного порушення, а позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності 23 вересня 2014 року, тобто після спливу шести місяців з дня вчинення проступку (січень-лютий 2014 року).

За таких обставин колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що ПАТ ММК «ім. Ілліча» видано оспорюваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за межами строків, передбачених ст. 148 КЗпП України, оскільки дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, у зв'язку з чим п. 1 вказаного наказу підлягає скасуванню із стягненням з відповідача на користь позивача неотриманої премії за серпень 2014 року у розмірі 2 904 грн.

При цьому судами вмотивовано зазначено, що позивач був неправомірно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у зв'язку із чим йому заподіяні моральні страждання, а тому з урахуванням обставин справи, засад розумності, виваженості та справедливості, суди обґрунтовано визначили розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 500 грн.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В.Закропивний

Т.О. Писана