Справа № 203/2257/16-ц
Провадження № 2/0203/921/2016
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
24 червня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
при секретарі Давіденко Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
У травня 2015 року ОСОБА_1 предявила через суд позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 31 серпня 2004 року по 10 березня 2016 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проте відповідач після розірвання шлюбу, проживаючи окремо від неї з дітьми, не бере належної участі в утриманні та вихованні дітей, хоча має такий обовязок, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання обох дітей 3000,00 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття.
Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи позивач у судове засідання не зявилася, уповноваживши представника ОСОБА_4, який у поданій через канцелярію суду письмовій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, в заочному порядку, наполягаючи на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 заперечень проти позову не надав та, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, свого представника до суду не направив, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно.
Суд, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 31 серпня 2004 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №660, та який розірвано на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 10 березня 2016 року, копія якого долучена до справи (а.с. 7). Сторони є батьками двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на час розгляду справи є малолітніми та що підтверджується свідоцтвами про народження, наявними в матеріалах справи в копіях (а.с. 8, 9).
Діти зареєстровані та проживають разом із матірю (позивачем), що підтверджується довідкою ОСББ «Уютний-1» від 23 червня 2016 року (а.с.31) та, відповідно, перебувають на її утриманні.
Позивач за даними трудової книжки з 15 січня 2008 року працює на посаді директора ТОВ «МД Студіо» (а.с.32-33), проте докази розміру отримуваного від трудової діяльності доходу суду відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не подано.
Відповідач з 13 січня 2011 року є керівником ТОВ «Ефсібі Менеджмент», а також є керівником Дніпропетровської обласної громадської організації «Розвиток», а також є одним із засновників (учасників) ТОВ «Ефсібі Менеджмент», , ТОВ «Актіс Груп», ТОВ «Юридичне бюро «Фінанси та право», Кредитної спілки «Дніпропетровський обласний кредитний центр», Дніпропетровської обласної громадської організації «Розвиток», ТОВ «Краст Груп», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15 червня 2016 року (а.с.18-19, 20-25). Разом з тим, доказів відсутності доходу від вказаної діяльності, як і їх розмір та регулярність суду не надано.
Також судом встановлено, що відповідач інших дітей на утриманні окрім їх з позивачем не має, є працездатним.
Доказів протилежного відповідно до своїх обовязків за ст.ст. 27, 60 ЦПК України відповідач не надав.
Оскільки судом зясовано, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у даній справі досягнуто не було, відповідач з дітьми не проживає, регулярного утримання їм не надає, то належить визнати, що ним порушено покладений на нього статтею 180 СК України обовязок по утриманню, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей.
Вирішуючи спір про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дітей (аліменти) у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача аліментів, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі та, при визначенні розміру суми аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги обов'язок участі обох батьків у матеріальному утриманні дітей, матеріальний стан та стан здоровя дітей, стан здоровя платника аліментів, який є працездатним, відсутність документального підтвердження доходів відповідача та їх розмір, чим визначається ризик їх мінливості й нерегулярності, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, матеріальний стан одержувача аліментів, розмір необхідного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який з 01 травня 2016 року і на час розгляду справи на дитину віком від 6 до 18 років 1531,00 грн., суд вважає справедливим та співмірним визначити розмір стягуваних аліментів в сумі 1500,00 грн. щомісяця на кожну дитину, загальним розміром 3000,00 грн. на обох дітей, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 17 травня 2016 року та до досягнення кожною дитиною повноліття.
В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, 224-226, 222, 367, 88 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. (одну тисячу п?ятсот гривень 00 коп.) на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17 травня 2016 року.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п?ятсот п?ятдесят одну гривню 20 коп.).

Відповідач має право подати до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а так само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя О.В. Колесніченко