Справа № 752/9975/15-ц
Провадження № 2/752/1413/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

06.04.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд -

Встановив

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, збільшивши обсяг позовних вимог в ході судового розгляду, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за розпискою у загальному розмірі 20 643 грн. 84 коп.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що 05.12.2015 року відповідач позичив в нього 5600 грн., які зобов'язався повернути до 01.06.2014 року. У встановлений строк позивач не повернув грошові кошти, тому позивач посилаючись на правові підстави статей 507, 523, 625, 1048 ЦК України просить суд задовольнити вказаний позов.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив задовольнити позов, та зазначив, що не заперечує проти ухвалення додаткового рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 05 грудня 2013 року отримала від позивача грошові кошти у розмірі 5600 грн. строком до 01 червня 2014 року, про що свідчить власноручно виконана розписка від 05.12.2013 року.

Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підставі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У зв'язку з невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо повернення грошових коштів у неї виникла заборгованості у розмірі 20643 грн. 84 коп., яка складається з:

-суми боргу у розмірі 5600 грн.;

-збитків з упущеною вигодою у розмірі 12706 грн. 90 коп.;

-трьох відсотків річних у розмірі 375 грн. 88 коп.;

-пені у розмірі 1965 грн. 06 коп.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що пред'явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги прокурора підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так, суд, виходячи із засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності і з урахуванням балансу інтересів, вважає за необхідне задовольнити позов.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) заборгованість у розмірі 20643 грн. 87 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 20887 грн. 47 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя