Справа №266/4781/13-ц
Провадження№ 2-р/266/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в склад головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Циганкової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 19 листопада 2013 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 29 жовтня 2013 р. по день досягнення ОСОБА_2 двадцятитрирічного віку, тобто, до 11 серпня 2018 р.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив розяснити резолютивну частину рішення суду від 19 листопада 2013 р., пославшись на те, що право на утримання має повнолітня дитина до досягнення нею двадцятитрирічного віку за умов продовження навчання. Дочка закінчила навчання в червні 2015 року. Але, не зважаючи на це, державний виконавець продовжує утримуватися з нього аліменти і по теперішній час.

Сторони, будучі повідомленими про час та місце розгляду заяви належним чином, в судове засідання не зявились. Відповідач ОСОБА_1 письмово просив розглянути заяву за його відсутності. Позивачка ОСОБА_2 в письмовій заяві просила відкласти судовий розгляд у звязку із її знаходженням на стаціонарному лікуванні.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України, неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду, то суд розглянув заяву за відсутності незявившихся осіб.

Розглянувши заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, якою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як вбачається з рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 19 листопада 2013 р., у його резолютивній частині чітко зазначений період стягнення аліментів без будь-яких виключень, а від цього вона є зрозумілою і не підлягає двоякому тлумаченню.

З огляду на наведене, заява про розяснення рішення суду задоволенню не підлягає.

Однак, при цьому суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 199 СК України, право на утримання мають повнолітні дочка, син, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, а батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, в силу закону, у звязку із закінченням навчання, позивачка право на утримання від відповідача втратила.

Додатково суд розяснює, що у даному випадку відповідач на підставі ст. 369 ЦПК України, може звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 5-денний строк з дня її проголошення, а особою, у відсутність якої постановлено ухвалу у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Д.Г. Пантелєєв