Справа № 185/9390/16-ц
Провадження № 2/185/4927/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2016 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шаповалової І.С.,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна від 24 жовтня 1996 року - квартири №19 в будинку №6 по вулиці 35-ї Дивізії в місті Павлограді, Дніпропетровської області, укладений між позивачем та ОСОБА_3 дійсним та визнати за нею право власності на квартиру №19 в будинку №6 по вулиці 35-ї Дивізії в місті Павлограді, Дніпропетровської області.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просив розглядати справу без її участі, вказавши що позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи.
Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює заочне рішення, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 жовтня 2000 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_3 продала, а позивач придбала квартиру №19 в будинку №6 по вулиці 35-ї Дивізії в місті Павлограді, Дніпропетровської області. Зазначений договір було зареєстровано на Павлоградській товарній біржі 24 жовтня 1996 року за № 10/65-НД.
При цьому позивач та ОСОБА_3 виконали всі істотні умови договору купівлі - продажу, позивач прийняв майно та сплатив за нього ОСОБА_3 відповідно до договору грошову суму у розмірі 2 500 грн.
Однак, спроби позивача здійснити в подальшому нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу не вдалися, оскільки він не був нотаріально посвідченим в силу ст.638 ЦК України.
Відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 р.), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
За змістом статті 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає в набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно зі статтею 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, договір обміну, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмові формі, і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1216, 1218, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі- продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.
Визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна від 24 жовтня 1996 року - квартири №19 в будинку №6 по вулиці 35-ї Дивізії в місті Павлограді, Дніпропетровської області, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - дійсним.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру №19 в будинку №6 по вулиці 35-ї Дивізії в місті Павлограді, Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. С. Шаповалова