АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2284/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів: Пастощука М.М., Янчук Т.О.,

секретар Кошельник В.М.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року за позовом Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення,

встановила :

У травні 2016 року Хмельницький обласний кардіологічний диспансер звернувся до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просив розірвати договір оренди нежитлового приміщення (нерухомого майна) №169/1, укладений 01.10.2014 року між Хмельницьким обласним кардіологічним диспансером та ОСОБА_3 та виселити ОСОБА_3 із нежитлового приміщення площею 106,1кв.м., що розташоване в Хмельницькому обласному кардіологічному диспансері по вул.Володимирській,85 у м.Хмельницькому.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 01.10.2014 року між Хмельницьким обласним кардіологічним диспансером та ФОП ОСОБА_3 укладено договір оренди нежитлового приміщення площею 106,1кв.м., що розташоване в будівлі Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру по вул.Володимирській,85 у м.Хмельницькому. Строк дії договору закінчується 31.08.2017 року. Відповідач своєчасно не сплачувала платежі відповідно до умов договору оренди, а тому договір оренди підлягає розірванню. Хмельницьким обласним кардіологічним диспансером направлялись листи на адресу відповідача, в яких орендодавець повідомляв про припинення договору оренди та необхідність повернення орендованого майна. Однак, відповідач орендоване майно не повернула.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

____________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4,

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: ухвала

В апеляційній скарзі представник Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права. Представник апелянта посилається на те, що ОСОБА_3 на момент пред'явлення позову не була зареєстрована як фізична особа підприємець, а тому не була субєктом господарювання, що позбавило позивача можливості звернутися до суду для вирішення спору в порядку господарського судочинства.

Представник апелянта Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилась.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що 01 жовтня 2014 року між Хмельницьким обласним кардіологічним диспансером та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір оренди нежитлового приміщення, предметом якого є оренда нежитлового приміщення за адресою: м.Хмельницький, вул.Володимирська,85, яке використовуєтся під оздоровчий комплекс.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, виходив із того, що спір виник з господарських правовідносин, а тому справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При визначенні юрисдикційності спору слід враховувати, що критеріями розмежування цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Тобто критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз'яснено, що на вимоги ст. ст. 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст.2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» №10 від 24 жовтня 2011 року роз'яснено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання, наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору господарським судом, відсутність у закону норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Пунктом 1 частини 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

З 01.11.2016 року ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оцінивши у сукупності надані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому правомірно закрив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова