У Х В А Л А

9 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_5, про вселення та зобов'язання не перешкоджати у користуванні власністю, за касаційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6, на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що її синові - ОСОБА_7 на підставі договорів дарування від 26 червня 2001 року та від 16 жовтня 2007 року належали на праві власності квартири: № АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 та згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 15 вересня 1993 року - 1/3 частина квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказане майно, спадкоємцями першої черги якого є: вона - мати, батько - ОСОБА_8, дружина - ОСОБА_5 та син померлого - ОСОБА_6 Відповідачка на неодноразові вимоги нотаріуса надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно не відреагувала, що унеможливлює отримання нею свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, яке вона прийняла у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач чинить їй перешкоди у користування спадковим майном, вона не має можливості його використовувати на власні потреби. Посилаючись на ці обставини просила задовольнити позов та вселити її у квартири АДРЕСА_2 та № АДРЕСА_4 та зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкоди у користуванні цим майном.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2016 року, позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні спадковим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_2 та квартирою АДРЕСА_4. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах ОСОБА_5 та ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_5, про вселення та зобов'язання не перешкоджати у користуванні власністю призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П. Штелик