Справа № 346/654/16-ц
Провадження № 2/346/472/16
21 квітня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
головуючого судді Веселова В.М.,
секретаря Максимюк М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 698 від 12.12.2007 року між ПАТ «Ідея банк» та відповідачем-1 ОСОБА_2 11 лютого 2015 року було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати солідарно в межах суми 50 (пятдесят) гривень 00 копійок за зобовязаннями позичальника ОСОБА_1, які виникають з кредитного договору.
Відповідачем ОСОБА_1 було порушено умови кредитного договору. Боржником не здійснено жодного платежу. Згідно розрахунку, заборгованість станом на 27 січня 2016 року становить:
- 0 USD основного боргу;
- 8098,31 USD простроченого боргу;
- 9349,66 USD прострочених процентів;
- 794,15 USD - строкові проценти;
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в полвному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився без поважної причини, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Судом було зроблено запит до Коломийського районного відділу Міграційної служби України в Івано-Франківській області і отримано відповідь від 9.02.2016 року №17/831, якою підтверджено місце реєстрації відповідачки с.Кропивище, Коломийського району Івано-Франківської області,вул.Миру,7,яке зазначене в позовній заяві. До суду повернулись конверти з повістками, направлені на адресу відповідача з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». За таких обставин, у відповідності до ст.74 ч.5 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13.12.2011, суд вважає, що судовий виклик та судове повідомлення вручене відповідачу належним чином.
Представник відповідача ОСОБА_2 надав до суду письмове клопотання про слухання справи у відсутність відповідачки та її представника.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 698 від 12.12.2007 року ПАТ «Ідея банк» та відповідачем-1 ОСОБА_2 11 лютого 2015 року було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати солідарно в межах суми 50 (пятдесят) гривень 00 копійок за зобовязаннями позичальника ОСОБА_1, які виникають з кредитного договору.
Відповідачем ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору. Боржником не здійснено жодного платежу. Згідно розрахунку, заборгованість станом на 27 січня 2016 року становить:
- 0 USD основного боргу;
- 8098,31 USD простроченого боргу;
- 9349,66 USD прострочених процентів;
- 794,15 USD - строкові проценти;
Ці обставини підтверджуються представленими суду матеріалами: кредитним договором та додатками до нього, договором застави та розрахунком заборгованості.
Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов"язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений законом строк. Згідно з п.2 ст.651 та ст.1052 ЦК договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором.
Згідно ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому же обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки відшкодування збитків.
В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України Про заставу передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.
Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, одним із яких є примусове виконання обовязку в натурі.
Позивач посилається на те, що відповідач порушує прав та інтересів позивача протягом тривалого часу, не виконанує грошові зобовязання за договором кредиту, уникає контакту з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, переховується, за вказаною в кредитному договорі та договорі застави адресою не перебуває, предмет застави для огляду не надає, у зв`язку з чим є позивача є стійкі побоювання щодо неповернення грошових коштів відповідачем та незаконного відчуження останнім автомобіля, що знаходиться в заставі позивача. Тому, позивач правомірно вимагає вилучення автомобіля та звернення стягнення на предмет застави - транспортний засіб та задоволення свої вимоги за рахунок предмета застави, що відповідає нормам розділів 2-4 договору застави.
В п. 3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним із заходів примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави є обгрунтованими, а відтак такими, що підлягають до задоволення.
На підставі ст.ст. 6, 526, 530, 543, 549, 551,553,554, 572, 574, 610-612, 625, 1049, 1050, 1052, 1054, 1055 ЦК України, ст.20 Закону України «Про заставу», та керуючись ст. 197 ч.2, 213-215,224-226 ЦПК України, суд, -

Позов задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подана протягом десяти днів, з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд.
Суддя Веселов В. М.