АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/5742/14-ц Головуючий І інстанції - Шевченко Г.С.
Провадження: 22-ц/790/1643/16 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Довгаль А.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Міхелєвої Я.С.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 19 квітня 2014 році на 358 км а/д Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Mitsubishi». Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 травня 2014 року винним у даному ДТП визнано ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс». Згідно висновку експертизи Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса № 2386 від 07.08.2015 року сума матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП автомобілю «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 на час складання експертизи складає 62 311,07 грн.. 25.04.2014 р. він направив ПрАТ «Європейський страховий альянс» усі необхідні документи для отримання страхового відшкодування. При цьому, ПрАТ «Європейський страховий альянс» було сплачено частку суми страхового відшкодування в розмірі 23 157,91 грн. Ліміт відповідальності страховика складає 50 000,00 грн. Отже, недоплаченою лишилася сума страхового відшкодування - 26 842,09 грн. Суму в розмірі 26 842,09 грн. затримано на 443 доби. Таким чином, пеня за затримку виплати страхового відшкодування складає 12 710,94 грн.. Різниця між сумою матеріального збитку та сумою страхового відшкодування становить 12 311,07 грн. і, на думку позивача, повинна бути сплачена ОСОБА_2 Під час ДТП ОСОБА_1 зазнав моральної шкоди, яка виразилася у стресі, що отримала його дитина, яка знаходилась в автомобілі під час ДТП Хвилювання позивача з приводу ДТП теж спричинили душевну травму. Також ОСОБА_1 зазначив, що було порушено встановлений раніше уклад життя в родині, у зв'язку з чим моральну шкоду заподіяну відповідачем ОСОБА_2 він оцінює в розмірі 7500 грн.00 коп..

Просив стягнути з ПрАТ СК «Європейський страховий альянс» на його користь несплачену частку страхового відшкодування в сумі 26842 грн.09 коп., пеню за затримку платежу в розмірі 12710 грн. 94 коп., та суми сплати судових витрат в розмірі 7962 грн. 27 коп.. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь частку матеріального збитку в сумі 12311 грн. 07 коп., суму морального збитку в розмірі 7500 грн.00 коп..

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 9 739 грн. 39 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в сумі 97 грн. 39 коп., витрати за проведення експертизи в сумі 3456 грн.00 коп. та комісію за послуги банку в розмірі 41 грн. 47 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 32 грн. 48 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґ рунтування скарги зазначено, що при ухваленні рішення судом безпідставно в основу рішення покладено перший варіант висновку судової експертизи № 2386 від 07.08.2015 року, проведеної в ХНДІСЕ ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса, в якому зазначено суму збитків на дату ДТП в розмірі 41121 грн.63 коп. В позові він посилався на другу частину вказаного висновку, в якому зазначено розмір збитків на момент складання експертного висновку, у розмірі 62311 грн.07 коп. Так як автомобіль до теперішнього часу не відновлено і його відновлення з розрахунку цін 2014 року на даний час неможливо. Суду належало взяти до уваги другу частину висновку експертизи. Також вважає не вірним застосування судом роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якими передбачено, що у разі збільшення цін на майно або роботи стягнення коштів підлягає з винуватця ДТП. Посилання суду на вимоги ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспортних засобів» в частині того, що сума страхового відшкодування не була погоджена зі страховиком, у зв'язку з чим судом зроблено висновок про відсутність пені вважає не вірним тлумаченням даного закону. Вказано, що судом не враховано факти, на які посилався позивач в обґрунтування моральної шкоди, а саме те, що він є єдиною працездатною особою в сім'ї, його дружина та дитина є інвалідом. Не погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачів витрат пов'язаних з наданням правової допомоги, так як ним було надано договір про правову допомоги, згідно якого сума за правову допомогу була ним сплачена.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 19 квітня 2014 року на 358 км а/д Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Mitsubishi».

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 травня 2014 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 8).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen державний номерний знак НОМЕР_2» ОСОБА_2, застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс». Строк дії полісу № АС/0898344 з 02.07.2013 року до 01.07.2014 року включно, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, визначена у розмірі 50000 грн., розмір франшизи складає 0 грн. (а.с. 33).

З наданого представником ПрАТ «Європейський страховий альянс» висновку 1628KD від 11 липня 2014 р. вбачається, що спричинена ОСОБА_1 в результаті ДТП шкода складає 23 157,91 грн. (без ПДВ та в відрахуванням фізичного зносу), (а.с.34-36)

Вказана сума була виплачена страховиком позивачу згідно платіжних доручень 625 від 20 серпня 2014 року, № 748 від 19 серпня 2014 року, № 744 від 15 серпня 2014 року, №86 від 06 серпня 2014 року, № 733 від 07 серпня 2014 року (а.с. 39, 40, 41, 42, 43).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2386 від 07.08.2015 року, проведеної в ХНДІСЕ ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля "Mitsubishi Colt" р.н. НОМЕР_1, на момент ДТП (19.04.2014 року) становить 41 121,63 грн. (а.с. 114-118).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з положень ст. ст.58,59,64 ЦПК України та вірно поклав в основу рішення перший варіант висновку судової експертизи № 2386 від 07.08.2015 року, проведеної в ХНДІСЕ ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса. В частині визначення суми різниці виплаченого страхового відшкодування та недоплаченої суми і стягнення суми пені, суд керувався вимогами ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1194 ЦК України. Стосовно моральної шкоди, суд виходив з вимог ст.1677 ч.1 ЦК України, характеру правопорушення, вимог розумності та справедливості. Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2315 грн., суд вірно посилався на постанову Кабінету Міністрів України « Про граничний розмір компенсації витрат пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590 та прийшов до висновку, що позивачем на підтвердження цих вимог не надано жодного документу, що б свідчив про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону та дослідженими судом з додержанням вимог цивільно - процесуального закону доказами.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги висновок судової експертизи № 2386 від 07.08.2015 року, яким зазначено розмір заподіяної шкоди автомобілю Mitsubishi Colt" р.н. НОМЕР_1, на момент ДТП не знайшли свого підтвердження. Апелянтом не надано доказів, а саме довідки з відділу безпеки дорожнього руху Управління Превентивної діяльності в Харківській області про технічний стан його автомобіля марки Mitsubishi Colt" р.н. НОМЕР_1. Судова експертиза № 2386 від 07.08.2015 року була проведена в ХНДІСЕ ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса через рік після ДТП і застосований судом першої інстанції варіант судової експертизи містить в собі матеріальну шкоду за пошкоджений транспортний засіб на час скоєння ДТП.

Відповідно до положень ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона страховик) зобов'язується у разі настання певної водії (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством

Висновок суду про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 9739 грн.39 коп.,з врахуванням 20% ПДВ та суми виплаченого страхового відшкодування відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи .

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність у разі достатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Посилання апелянта на не вірне тлумачення ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в якій йдеться про строк на протязі якого повинно бути виплачено страхове відшкодування страховиком та про нарахування пені у разі прострочення виплати страхового відшкодування є помилковим, так як сума страхового відшкодування не була узгоджена зі страховиком, частка суми страхового відшкодування ОСОБА_1 було виплачено 20.08.2014 р., тому підстави для нарахування пені відсутні.

Не є підставою для скасування судового рішення і посилання у скарзі на не врахуванням судом першої інстанції фактів зазначених позивачем в обґрунтування суми моральної шкоди. У зв'язку з тим, що судом першої інстанції вірно застосовано вимоги ст.1167 ч.1 ЦК України, з урахуванням матеріального стану відповідача ОСОБА_2, та всіх обставин справи.

Відповідно до роз'яснень, наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно із главою 8 розділу І ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, визначені ЦПК види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов'язок нести інші витрати, не передбачені законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що витрати пов'язані з оплатою дефектовки та діагностики автомобіля не входить до переліку витрат, пов'язаних з розглядом справ, передбачених ст.79 ЦПК України .

Постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590 затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не враховано наданий ним договір про надання правової допомоги з якого вбачається, що ним сплачено кошти за надання правової допомоги, спростовуються матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження. Доказів одержання адвокатом грошових коштів, квитанцій, ордерів, тощо суду не надано, тому судова колегія погоджується з висновками рішення суду першої інстанції.

Також судова колегія враховує, що в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що на даний час автомобіль ремонтується у приватному порядку в Полтавській області. Відомості про витрачені на ремонт автомобіля кошти у нього відсутні.

Висновки рішення суду першої інстанції відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування або зміни рішення суду при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -