Справа №489/4714/16-ц
Провадження №2/489/2591/16
РІШЕННЯ

іменем України

02 листопада 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Бойко Р.Ю., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на час її навчання у розмірі ? частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня досягнення дитиною повноліття і до закінчення або припинення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Позивач позов підтримав повністю, відповідач заперечував проти позову, оскільки із його заробітку на підставі добровільно поданої за місцем роботи заяви відраховуються аліменти на утримання сина в розмірі ? частки його доходу, окрім того на його утриманні перебуває донька ІНФОРМАЦІЯ_1. Третя особа в судове засідання не зявилась.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП №072174 сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ленінським РВ у м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, видано паспорт громадянина України.

Згідно довідки Інституту автоматики і електротехніки Національного університету кораблебудування ім.Адмірала Макарова від 05.09.2016 року №3/495 ОСОБА_3 дійсно є студентом І курсу денної форми навчання за кошти державного бюджету. Термін навчання 01.09.2016 - 30.06.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.34 Цивільного кодексу України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття(незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи, що на час подання позову і розгляду справи ОСОБА_3 17 повних років, тобто він не досяг повноліття, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 34 Цивільного кодексу України, ст.199 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 15, 58, 59, 60, 214-215 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя