Справа №591/9104/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Міліціанов Р. В.
Номер провадження 22-ц/788/751/16 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2015 року

у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору про надання юридичних послуг,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4, в якому зазначав, що 29 березня 2013 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір про надання юридичних послуг та додаткову до нього угоду № 1 про визначення ціни договору, пунктом 1.7 якого сторони визначили, що у ціну договору включається додаткова винагорода у розмірі 40000 грн., що еквівалентно 5000 доларів США, які клієнт (ОСОБА_4.) сплачує протягом семи днів з дати фактичного закінчення надання послуг у зв'язку з набранням законної сили рішення суду про поділ спільного майна подужання, затвердження мирової угоди чи фактичного примирення клієнта з колишньою дружиною.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Сумської області від 03 вересня 2014 року визнано мирову угоду сторін та закрито виконавче провадження у справі.

Посилаючись на викладене, та на те, що ОСОБА_4 не сплатив додаткової винагороди за надані позивачем послуги за спірним договором про надання юридичних послуг, просив стягнути з останнього 78850 грн. основного боргу та 641 грн. 68 коп. - 3 % річних.

ОСОБА_4 у зустрічному позові до ФОП ОСОБА_3, посилаючись на ст. ст. 203, 215, 217, 525, 526, 638, 901 ЦК України просив визнати недійсним п. 1.7 додаткової угоди № 1 до договору про надання юридичних послуг від 29 березня 2013 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що зміст зазначеного пункту не є юридичною послугою, яка споживається в процесі вчинення діяльності виконавцем щодо захисту прав особи, як це передбачено чинним законодавством, так і безпосередньо самим договором.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2015 року в задоволенні вказаних позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні його позову скасувати та ухвалити нове про задоволення цього позову.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив із безпідставності цих вимог, оскільки, зокрема: позивач не надав доказів належного виконання юридичних послуг, того, що саме в результаті його дій було укладено мирову угоду; ціна визначена у договорі є необґрунтованою; сторони не укладали акти виконаних робіт.

Утім погодитися з таким висновком не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2013 року ОСОБА_4 уклав договір з ФОП ОСОБА_3 про надання юридичних послуг, за яким ФОП ОСОБА_3 надає ОСОБА_4 юридичні послуги з представництва його інтересів та захисту прав у суді при вирішенні спорів пов'язаних з поділом спільного майна подружжя (а. с. 4).

Під поняттям «юридичні послуги» сторони договору розуміють наступне: складання необхідних процесуальних документів для представництва інтересів та захисту прав клієнта в суді та подання таких документів до суду; безпосереднє представництво в суді на всіх стадіях розгляду справи, а також під час виконання судового рішення; інші послуги правового характеру, що пов'язані з виконанням цього договору.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що ціна по даному договору це сума грошових коштів, які клієнт зобов'язаний сплатити виконавцю за надання юридичних послуг обумовлених цим договором.

Ціна по даному договору встановлюється за домовленістю сторін, що оформлюється відповідними додатками до договору і може переглядатися за взаємною згодою сторін в залежності від строку дії цього договору та інших обставин.

Клієнт зобов'язаний своєчасно оплачувати надані юридичні послуги та проводити авансування поточних витрат виконавця, які пов'язані з виконанням цього договору (п. 3.2)

Додатковою угодою № 1 про визначення ціни договору від 29 березня 2013 року сторони у п. 1.7 обумовили, що додаткова винагорода у розмірі 40000 грн., еквівалент 5000 доларів США, які клієнт сплачує протягом семи днів з дати фактичного закінчення надання послуг у зв'язку з набранням законної сили рішенням суду про поділ спільного майна одруження, затвердження судом мирової угоди чи фактичного примирення клієнта з колишньою дружиною (а. с. 5).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 03 вересня 2014 року, яка набрала законної сили, у справі № 1805/8665/2012 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя визнано мирову угоду, укладену 03 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно до умов якої у власності ОСОБА_4 залишаються рухоме майно, нерухоме майно та майнові права на загальну суму 2000000 грн., у зв'язку з чим він зобов'язався сплатити ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000000 грн. (а. с. 6-8).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4, не заперечував, що ОСОБА_3 надавав йому юридичні послуги, брав участь в судових засіданнях, яких було більше десяти, свої обов'язки за договором виконав, а тому він згоден сплатити йому 40000 грн., як обумовлено в п. 1.7. додаткової угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 629, ч. 1 ст. 204 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами 1, 2 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК).

Згідно з частинами 1-3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю.

Відповідно до ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.

За ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і у порядку, встановленому законом.

За таких умов, за доведеності факту виконання ФОП ОСОБА_3 обов'язків за договором про надання юридичних послуг та додаткової до нього угоди № 1 (п. 1.7) позивач має право на отримання додаткової винагороди, про яку йшла мова вище і які не були сплачені відповідачем.

Враховуючи викладені положення та те, що сторони у додатковій угоді № 1 визначили розмір винагороди саме у грошовій одиниці гривні у сумі 40000 грн., що було еквівалентно 5000 доларів США, то з ОСОБА_6 на користь ФОП ОСОБА_3 необхідно стягнути 40000 грн.

Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено право позивача на отримання трьох процентів річних від простроченої суми у разі якщо боржник прострочив виконання грошового зобов'язання.

Тому, розмір 3 % річних, виходячи із періоду прострочення - з 11 вересня по 18 грудня 2014 року (99 днів), становить 325 грн. 48 коп. (40000 грн. Х 0,03 % / 365 днів Х 99 днів), які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд же першої інстанції помилково не звернувши уваги на викладене безпідставно відмовив у задоволенні первісного позову.

Таким чином рішення суду в оскарженій частині на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 403 грн. 02 коп. на компенсацію судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 201 грн. 51 коп. на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 40000 грн. боргу за договором про надання юридичних послуг від 29 березня 2013 року та 325 грн. 48 коп. - 3 % річних, за період з 11 вересня 2014 року по 18 грудня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 403 грн. 02 коп. на компенсацію судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 201 грн. 51 коп. на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -