Карлівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/450/16-к
Провадження №1-кп/531/310/16-к
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Жмурка П.Я.

секретар судового засідання Клименко Т.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, третя особа Державна реєстраційна служба Карлівського районного управління юстиції, про скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, скасування запису про його реєстрацію і встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Карлівського районного суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він проживає та є власником на підставі договору купівлі продажу , квартири за №2 по вул.Жовтневій буд.46 в с.Ланна Карлівського району . За цією адресою розташований багатоквартирний одноповерховий будинок в якому проживають інші мешканці. З недавного часу, а саме протягом місяця відповідач ОСОБА_3 почала забороняти позивачу проходити до свого будинку та користуватися свої гаражем, а також заборонила працівникам Карлівського РЕМУ прокладати електричний провід через її землю, мотивуючи, що земельна ділянка спільного двору належить їй на праві власності згідно державного акту на землю. Для вияснення цих обставин позивач звертався в різні установи ну до цього часу так і не отримав копій підтверджуючих документів власності. Але через деякий час він отримав рішення 16 сесії Ланнівської сільської ради У скликання від 25 вересня 2008 року яким відповідачу ОСОБА_3 було передано у власність земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд по вул.Жовтневій , 46. Позивач вважає, що дане рішення прийняте з порушенням ст.79,89,120 ЗК України. На цій підставі він просить скасувати дане рішення та визнати недійсним державний акт і скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні .

Відповідач ОСОБА_3 заперечила проти заявленого позову, мотивуючи заперечення тим, що дійсно вона має у власності на підставі державного акту земельну ділянку 0,09 га яка знаходиться біля її квартири за вказаною позивачем адресою. В даному будинку проживає разом з нею чотири сім*ї. Даний державний акт вона отримала 20.11.2009 року. Що земля була у неї із цього часу знали всі оскільки вона зразу огородила свою власність парканом і сосідам пояснювала чому. Тому перше вона вважає, що позивач звернувся з позовом, за межами строку позовної давності. Також вона вважає, що вона ніяких перепон йому не чинить а підстави які наводить позивач є без підставними оскільки нічим не доведені. Крім цього другу позовну вимогу потрібно розглядати в порядку КАС України. В цілому вона вважає, що рішення сесії є законним оскільки воно було прийнято на підставі ряду документів зокрема і з урахуванням акту про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки, що передається у власність. На цих підставах вона вважає, що в задоволені позову потрібно відмовити.

Представник третьої особи, державний реєстратор, відносно позову покладається на розсуд суду і вважає, що вона реєстрація була законна, оскільки був акт була реєстрація.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі договору купівлі продажу АЕР № 957920 , позивач ОСОБА_1 з 17.04.2002 року є власником квартири АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що рішенням 16 сесії Ланнівської сільської ради У скликання від 25.09.2008 року про передачу у власність гр.. ОСОБА_3, останній було передано земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд по вул.Жовтневій, 46.

Актом про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки, що передається у власність, було погоджено межі земельної ділянка по вул.Жовтневій, 46 с.Ланна Карлівського району.

Відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії ПЛ № 197727.

Вирішуючи даний спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що згідно ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Нормою ст. 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до статті ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Також, Земельним кодексом України передбачено надання повноважень Ланнівській сільській раді Карлівського району Полтавської області розпоряджатися спірною земельною ділянкою, що знаходяться в межах населеного пункту селища Ланна.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статями 116,118 ЗК України (правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою № 6-93цс13).

Відповідно до методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.12.2011 року №389 , прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, що визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації в межах відповідної земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі і споруди, та яка необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку.

Однак позивачем не надано відповідної містобудівної та землевпорядної документації, яка б свідчила, що земельні ділянки біля будинку по вул.Жовтневій,46 с.Ланна Карлівського району є прибудинковою територією багатоквартирного житлового будинку.

Згідно ст.. 1 Закону України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Однак, об»єднання співвласників житлового будинку вул.Жовтневій,46 с.Ланна Карлівського району не створено.

Згідно ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Виходячи з вказаної норми ст. 118 Земельного кодексу України у разі якщо у громадянина в користування знаходиться земельна ділянка, якою він користується, він має право звернутись до міської ради із заявою про передачу йому у власність такої земельної ділянки, даним правом і скористалась відповідачка.

Рішенням Конституційного суду України 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 визначено, що нормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Згідно ст.. 316,317, 321 ЦК України право власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, воно є непорушним. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.. Відповідно до ст.. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Статтями 256 та 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, і загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Під час винесення рішення 16 сесії Ланнівською сільською радою У скликання від 25.09.2008 року бралась до уваги погодження зовнішніх меж земельної ділянки, де розписувались усі сусіди і дане погодження було для приватизації.

Згідно ст.. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою також для відмови у позові.

Отже позивач достеменно знав про приватизацію земельної ділянки відповідачем, погодження меж вказаної ділянки, а з часу приватизації пройшло більше 6 років.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки Ланнівська сільська рада Карлівського району Полтавської області правомірно винесла рішенням 16 сесії Ланнівської сільської ради У скликання від 25.09.2008 року про передачу у власність гр.. ОСОБА_3, останній було передано земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд по вул.Жовтневій, 46 напідставі технічної документації.

Таким чином на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача та відмовляє у задоволенні позову повністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.. 10, 11, 209. 212, 214, 215,218 ЦПК України , Рішенням Конституційного суду України 16.04.2009 р. № 7-рп/2009, ст. 19 Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 116,118,158 Земельного кодексу України,суд, -

-

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, третя особа Державна реєстраційна служба Карлівського районного управління юстиції, про скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, скасування запису про його реєстрацію і встановлення порядку користування земельною ділянкою в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Полтавської області через Карлівський районний суд Полтавської області .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Жмурко П.Я.