Провадження № 2-о/470/14/16
Справа № 470/729/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Березнегуватська селищна рада, про встановлення місця відкриття спадщини, спадкоємців, що фактично прийняли спадщину та факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2016 року заявник звернулася до суду із заявою до заінтересованої особи, у якій зазначила, що 27 травня 1998 року помер її батько ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований по вул. Набережна, 56 (старий номер 48 а) в смт.Березнегувате Миколаївської області. На день смерті батька разом з ним проживав лише її брат, син покійного ОСОБА_3 19 квітня 2016 року брат помер. Вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, що відкрилась після смерті брата, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність будинкової книги та неможливість отримати довідку про склад сімї померлого власника будинку. Посилаючись на викладене, заявник просила суд встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 Встановити місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 та те, що немає спадкоємців, які фактично прийняли спадщину після його смерті.

Заявник в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 (за договором про надання правової допомоги адвокатом) в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги викладені у заяві підтримала у повному обсязі.

Заінтересована особа у справі в судове засідання не зявилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, проти вимог заявниці не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

З копії свідоцтва про смерть І-ФП № 092457 виданого 10 серпня 2001 року повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області убачається, що 27 травня 1998 року в смт.Березнегувате Миколаївської області помер ОСОБА_2 (а.с.9).

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований по вул. Набережній, 48 а в смт.Березнегувате Миколаївської області, який належав покійному на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого 11 листопада 1967 року Березнегуватською селищною радою депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Березнегуватської селищної ради депутатів трудящих № 60 від 10 листопада 1967 року (а.с.11). 17 серпня 2016 року на підставі рішення виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради № 23 номер житлового будинку було змінено з № «48а» на № «56» ( а.с.12).

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у статті 21 цього Кодексу.

За статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 1994 року за № 152/361 (далі Інструкція) ( в редакції що діяла на час відкриття спадщини) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майно можуть бути: довідка житлово експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ОСОБА_5 народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обовязковому страхуванню, квитанції про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

З акту складеного депутатом Березнегуватської селищної ради за участю свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 убачається, що на день смерті ОСОБА_2 разом з ним був зареєстрований та постійно проживав його син ОСОБА_3 (а.с.7,14). Вказане узгоджується з даними про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3, згідно яких, останній з 16 липня 1996 року по 19 квітня 2016 року був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13,46). Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась. Вказані вище докази свідчать, що ОСОБА_3 після смерті батька вступив в управління та володіння спадковим майном, в тому числі житловим будинком, а отже підтверджують факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2

19 квітня 2016 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.10). З копії спадкової справи №139/2016 зареєстрованої у спадковому реєстрі за № 59422372 убачається, що після його смерті із заявою про прийняття спадщини звернулася лише його сестра заявниця по справі (а.с.6,8,40). Однак якій 28.09.2016 року завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність доказів того, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті батька, даних про місце відкриття спадщини, та кола спадкоємців, які фактично прийняли спадщину після його смерті, та рекомендовано для встановлення зазначених фактів звернутися до суду ( а.с.16).

Згідно з частиною 1 ст.1221 Цивільного кодексу України та п.1.12 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністрерства юстиції України № 296/05 від 22.02.2012 року (далі Інструкція) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст.29 Цивільного Кодексу України. За 1.13. Інструкції - місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою.

Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.

1.14. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно з довідкою Березнегуватського РС УДМС України в Миколаївській області ОСОБА_3 був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 та знятий з обліку за цією адресою у звязку зі смертю (а.с.46). Відповідно місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є вул.Набережна,56 в смт.Березнегувате Миколаївської області.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом статей 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ст.1261 ЦК України). З матеріалів справи, а саме з повних витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 11.11.2016 року та довідки Березнегуватського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області убачається, що на день смерті ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебував, неповнолітніх дітей не мав, його син ОСОБА_7 та донька ОСОБА_8 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, доказів того, що вони прийняли спадщину в порядку визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України матеріали справи не містять, а батьки: батько - ОСОБА_2 помер 27.05.1998 року, мати ОСОБА_9 -27 серпня 1985 року (а.с.29-34).

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З копії спадкової справи слідує, що заявник, яка є рідною сестра покійного, та в силу ст.1262 ЦК України відноситься до кола спадкоємців другої черги за законом, прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_3

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Наведений у ст. 256 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним, за ч.2 зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши наявні у справі докази суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, факти які заявник просить встановити суд мають для неї юридичне значення, оскільки дозволяють реалізувати спадкові права після смерті брата ОСОБА_3

Керуючись статями 10, 11, 212-215, 235, 256, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної ради про встановлення місця відкриття спадщини, спадкоємців, що фактично прийняли спадщину та факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2, померлого 27 травня 1998 року в смт.Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області.

Встановити, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 19 квітня 2016 року, є вул.Набережна,56 смт.Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Ф. Орлова