Справа № 639/3510/16-ц
Провадження № 2/639/1379/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

за участю секретаря судового засідання Луценко С.М., Чубенко О.С., Макушенко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 06 листопада 1991 року вона зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. По сусідству з нею мешкає відповідач - Стец ь ОСОБА_4, разом вони користуються загальним тамбуром.

29 травня 2013 року відповідачем було пошкоджено вхідні двері квартири позивача, чим було завдано матеріальних збитків. На підставі протиправних дій відповідача, позивач подала до ДІМ Жовтневого РВ ГУМВС України в Харківській області заяву від 29 травня 2013 року щодо вжиття заходів до ОСОБА_2, що влаштував сварку та пошкодив вхідні двері. Заяву було зареєстровано у журналі Єдиного обліку. Висновком ДІМ Жовтневого РВ ГУМВС України в Харківській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 за матеріалами ЖЄО № 4294 було встановлено та зафіксовано, що ОСОБА_2 влаштував із ОСОБА_1 сварку та пошкодив вхідні двері до квартири позивачки, пошкодження, які виникли на двері, відповідач зобовязався відшкодувати. Крім того, позивачу для відшкодування матеріальної шкоди було рекомендовано звернутись з позовною заявою до Жовтневого районного суду міста Харкова. ОСОБА_1 вважає, що протиправними діями відповідача їй було завдано матеріальні збитки в сумі 5600,00 грн., які були витрачені позивачем на виготовлення та встановлення нової вхідної двері замість пошкодженої відповідачем. Відповідач до теперішнього часу не відшкодував завданої матеріальної шкоди,у зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути с відповідача на її користь 5600,00 грн матеріальної шкоди, а також судові витрати.

Позивач та її представник ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові. При цьому позивачка у судовому засіданні пояснила, що з 1991 року в її картирі були встановлені вхідні дерев'яні двері , які після пошкодження їх в травні 2013 року відповідачем , було знято членами її родини та вивезено на дачу. Замість вказаних пошкоджених дверей нею було замовлено виготовлення нових металевих дверей, які разом з доставкою та встановкою їх в квартирі складають загальну суму 5600 грн., яку позивач просить стягнути на її користиь в рахунок заподіяної їй відповідачем шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав , надав суду письмові заперечення проти позову (а.с.82-84). Однак, в обгрунтування заперечень проти позовних вимог щодо заподіяної , на думку позивача , відповідачем шкоди саме на суму 5600 грн., ОСОБА_2 посилався на звіт про оцінку майна дверей вхідних виконаних із деревини , вартість яких станом на 16.11.2016 року становить 571 грн.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8М пояснили суду, що до встановлення позивачкою нової металевої двері, у неї в квартирі було встановлено вхідні двері із дерев"яного каркасу зі вставками зі старого тонкого дерева шириною не більше 1 см.

ОСОБА_8 зі слів її доньки, яка є невісткою відповідача та проживає разом з його сином в квартирі відповідача, стало відомо, що навесні 2013 року після конфлікту між позивачем та ОСОБА_2 , у вхідних дерев"яних дверях позивачки з"явилась діра, яку потім сусіди відповідача відремонтували, забивші діру ламінатом. В такому вигляді після ремонту свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_7В.і бачили вхідні двері позивачки.

Свідок ОСОБА_9 також пояснив суду , що древ"яні вхідні двері позивачки були пошкоджені , а саме вибита та зламана нижня фільонка . Самих обставин пошкодження дверей свідки не бачили. .

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи і представлені суду докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Згідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 29.05.2013 між сторонами виникла сварка, внаслідок якої відповідачем було пошкоджено вхідні двері в квартиру ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Пошкодження, які виникли на двері позивача ОСОБА_2 зобовязався відшкодувати, що підтверджується висновком ДІМ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 01.06.2013 (а.с. 11).

Як вбачається з товарного чеку № 150 від 11.11.2014 в квартирі АДРЕСА_2 доставлено та встановлено металеві двері, за вказані послуги сплачено кошти у розмірі 5650 грн (а.с. 42).

В протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.05.2013 Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області зазначено, що ОСОБА_1 звернулася з заявою, в якій вказала, що 29.05.2013 близько 15-00 год її сусід ОСОБА_10 вчинив сварку та пошкодив вхідні двері квартири ОСОБА_1, що також зазначено в письмових поясненнях позивача від 29.05.2013 начальнику Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (а.с. 44, 45).

З протоколу огляду місця події від 29.05.2013, проведеного слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_11 на підставі заяви ОСОБА_1 вбачається, що нижня частина вхідної дерев"яної двері до квартири АДРЕСА_3 має пошкодження, а саме відсутні дверні планки, які лежать біля двері (а.с. 46-47).

В звіті про оцінку майна дверей вхідних, виконаних із деревини (сосни), б/в, складеного 16.11.2016, розрахункова вартість обєкта оцінки станом на 16.11.2016 становить 571 грн (а.с. 102-116).

Стаття 1166 ЦК України регулює загальні підстави відповідальності за завдання шкоди. Підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). В науці цивільного права акт завдання шкоди прийнято в процесі теоретичного аналізу розмежовувати на складові елементи (елементи складу цивільного правопорушення), до яких належать: а) протиправна поведінка завдавача шкоди; б) настання шкоди; в) причинний зв'язок між двома першими елементами; в) вина завдавача шкоди.

Протиправність поведінки в цивільних правовідносинах має дві форми: дія та бездіяльність. Протиправність означає будь-яке порушення чужого суб'єктивного (в даному випадку) абсолютного права. Деліктна відповідальність спирається на так званий принцип генерального делікту, відповідно до якого будь-кому заборонено завдавати шкоду майну або особистості будь-кого, і будь-яке завдання шкоди іншому є протиправним, якщо особа не була уповноважена завдавати шкоду.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, яка виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому матеріального права та (або) применшення нематеріального блага (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності. За загальним правилом ст. 1166 ЦК України завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода повинна бути об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що завдана матеріальна шкода спричинена з вини відповідача ОСОБА_2

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи досліджений в судовому засіданні висновок звіту про оцінку майна від 16.11.2016, суд приходить до висновку, що вартість втраченого майна на момент розгляду справи становить 571 грн. Тобто, позивачем не доведено, що на момент розгляду справи реальна вартість втраченого майна становить саме 5600 грн. Пояснення позивача та її представника спростовуються саме зазначеними вище дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме поясненнями допитаних свідків, звітом про оцінку майна та протоколом огляду місця події від 29.05.2013 року, з яких вбачається, що пошкоджено було саме дерев"яні двері позивача, які використовувались з 1991 року , що визнала у судовому засіданні ОСОБА_12 Ні позивачем, ні її представником у судовому засіданні не доведено наявність підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивачки вартості виготовлених та встановлених за її бажанням нових металевих дверей , що підтверджується товарним чеком на суму 5650 грн.

У судовому засіданні сторони не вважали за необхідне скористатись своїм правом, роз"ясненим їм судом , щодо заявлення клопотання про призначення судової експертизи на предмет визначення вартості заподіяної шкоди, враховуючи зберігання позивачем пошкоджених дверей .

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, стягнути зі ОСОБА_2 на користь відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 571 грн. В нішій частині позову відмовити за його недоведеністю .

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позов задоволено частково, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у сумі 56,20 грн., тобто пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 571,00 (п'ятсот сімдесят одну) грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 56 грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк