справа №176/1168/16-ц
провадження №2/176/940/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

за участю секретаря Ханіної М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води цивільну справу за ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 із третьою особою органом опіки та піклування виконавчого комітету Жолвтоводської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення місця проживання малолітньої дитини , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась із позовом до суду та просить постановити судове рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем, ОСОБА_3, 18 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції; стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з грудня 2015 року подружніх відносин із відповідачем вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, оскільки сімейне життя не склалося внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, різні характери, що призводить до відсутності взаєморозуміння і довіри та унеможливлює сумісне проживання. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і примирення в ній неможливе. З 13 лютого 2016 року позивач разом з дитиною проживають окремо від відповідача, відповідач працює, стабільно отримує заробітну плату, але тривалий час коштів на утримання дитини практично не надає. ОСОБА_4 проживає разом з нею, тому вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої дитини саме з нею.

Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви сторін, де ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять справу розглядати за їх відсутності. При цьому, позивач позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, а відповідач позов визнає, також зазначаючи на необхідності розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та ОСОБА_1 не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 та не заперечуючи, що малолітня дитина буде проживати разом з матірю. При цьому, просить суд визначити йому час для спілкування з дитиною у вихідні дні (субота та неділя) з 09:00 год. до 18:00 год.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав.

З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, але частково за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому, 18 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №772, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). При цьому дошлюбне прізвище позивача «Нагулова».

Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої являються відповідно свідоцтва про народження останньої (а.с.12).

Однак, з грудня 2015 року подружніх відносин сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, оскільки сімейне життя не склалося внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, різні характери, що призводить до відсутності взаєморозуміння і довіри та унеможливлює сумісне проживання. За таких обставин, позивач, як і відповідач, наполягають на розірванні шлюбу, вважають, що примирення між ними не можливе.

Спір про розподіл майна між сторонами відсутній.

Також, відсутній спір про місце проживання дитини, оскільки відповідач не заперечує проти вимог позивачки, щоб малолітня дитина проживала разом з матір`ю. При цьому, відповідач у своїй заяві від 10.08.2016 року (а.с.25) зазначив про те, щоб суд визначив йому час для спілкування із донькою у виходні дні (суботу та неділю) з 09:00 год. до 18:00 год., але з даною вимогою до суду не звернувся, зустрічний позов з цього приводу до суду не подав, тому дане питання судом не розглядається.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають малолітню дитину, що досягла чотирьохрічного віку, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а відтак позов в цій частині необхідно задовольнити.

При цьому, позивач, яка змінила своє прізвище, у зв'язку із реєстрацією шлюбу, бажає у подальшому іменуватись прізвищем «Стародуб».

Що стосується стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України.

Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання малолітньої дитини, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, те, що він офіційно працевлаштований у ТОВ «СхідТеполоремонт» на посаді заступника директора, його заробітна плата за 6 місяців складає 12800 грн. (а.с.43), а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки, що знаходяться на утриманні позивача, хоч має можливість надавати допомогу, оскільки є здоровою працездатною особою, суд вважає за необхідне, стягнути із ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття останньою, що є менше ніж просила позивач у своєму позові.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 88, 174, 213-215, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 із третьою особою органом опіки та піклування виконавчого комітету Жолвтоводської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, 18 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №772 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матірю ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 70, кв. 102, працюючого у ТОВ «Схід-Теплоремонт» м. Харків, майдан Конституції, буд. 21/2 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до повноліття дитини, почавши стягнення з 04 квітня 2016 року.

Рішення в цій частині допустити до негайного виконання в межах платежів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 70, кв. 102, працюючого у ТОВ «Схід-Теплоремонт» м. Харків, майдан Конституції, буд. 21/2 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 70, кв. 102, працюючого у ТОВ «Схід-Теплоремонт» м. Харків, майдан Конституції, буд. 21/2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня його проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек