Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 331/8503/15-ц Головуючий у 1 інстанції Федченко І.М.
Номер провадження 22-ц/778/2759/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Краснокутської О.М.,

ОСОБА_2,

Суддів: Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя, третя особа Міське комунальне підприємство «Основаніє» про усунення порушень прав споживачів при розрахунку за послуги опалення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнили, до Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя, третя особа МКП «Основаніє» про усунення порушень прав споживачів при розрахунку за послуги опалення.

В позовній заяві позивачі зазначали, що з метою зменшення витрат, повязаних з оплатою вартості теплової енергії, шляхом чіткого визначення фактичної величини теплової енергії, яка була використана для опалення кожної квартири, 05 січня 2015 року у жилому багатоквартирному будинку № 100 по пр. Леніна у м. Запоріжжя було встановлено загальнобудинковий прилад теплової енергії. Але після встановлення будинкового приладу обліку теплової енергії позивачі почали сплачувати більше за опалення ніж до встановлення лічильника.

Окрім житлових квартир у зазначеному будинку розташовані сім нежитлових приміщень чотири з них колишні квартири, які ще до встановлення приладу обліку теплової енергії змінили своє функціональне призначення на нежитлові. Опалення цих нежитлових приміщень здійснюється загально будинковою системою опалення та є невідємною частиною системи опалення будинку. При цьому, тільки в одному нежитловому приміщенні, в якому розташована філія банку, встановлений індивідуальний прилад обліку теплової енергії.

Вважають, що причиною зростання вартості послуг за опалення стало те, що відповідач при нарахуванні вартості опалення розподіляє спожиту теплову енергію тільки між опалювальною житловою площею квартир та не враховує площу шести нежитлових приміщень, які не обладнані індивідуальними приладами обліку теплової енергії,хоча загально будинковий прилад обліку теплової енергії враховує обсяг споживання теплової енергії не тільки житлових (квартир), а й нежитлових приміщень.

Зазначають, що споживач повинен оплачувати послуги з надання опалення пропорційно опалювальній площі квартири відносно загальній площі всіх приміщень будинку, у тому числі нежитлових, так як система опалення цих нежитлових приміщень загальна з будинковою та є невідємною частиною системи опалення будинку.

На підставі викладеного позивачі просили суд зобовязати відповідача на протязі 30 днів з моменту набрання рішенням законної сили здійснити перерахунок позивачам за надані послуги по опаленню з моменту встановлення у будинку № 100 по пр. Леніна у м. Запоріжжя приладу обліку теплової енергії з урахуванням площі нежитлових приміщень будинку, які не обладнані індивідуальними приладами теплової енергії; зобовязати відповідача при розрахунку позивачам вартості послуг за опалення враховувати площу нежитлових приміщень, які не обладнані індивідуальними приладами обліку теплової енергії, а також стягнути з відповідача на їх користь судовий збір.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, .ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню,виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що Концерн «МТМ» здійснює розподілення фактично спожитої теплової енергії, що враховується будинковим приладом обліку, між житловими та нежитловими приміщеннями згідно з чинним законодавством України пропорційно теплового навантаження даних приміщень, тому твердження позивачів, що відповідач розподіляє фактично спожиту теплову енергію згідно показань будинкового приладу обліку виключно тільки на житловий фонд є такими, що не підтверджені жодним доказом.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду.

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За змістом вимог ст.ст.57,58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з п. 4 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 26.04.2014 року виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Концерн „МТМ по відношенню до Позивачів є виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до п.1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживачем є фізична особа, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води.

У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку (п. 12 Правил №» 630).

На правовідносини між Концерном «МТМ» та Споживачами теплової енергії поширюється дія Закону України „Про теплопостачання від 02.06.2005 року №2633-IV, «Правила користування тепловою енергією», затверджені Постановою КМУ від 03.10.2007 року № 1198.

Згідно з п. 1 Правил № 1198 споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

За п.23 Правил№1198 розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі .

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається,що житловий будинок № 100 по пр. Леніна у м. Запоріжжя обладнано будинковим приладом обліку,який відповідно до Акту від 05.01.2015р. прийнято на облік.

В зазначеному житловому будинку розташовані житлові і нежитлові приміщення.

Концерн „МТМ здійснює розподілення фактично спожитої теплової енергії, що враховується будинковим приладом обліку, між житловими та нежитловими приміщеннями .

Із обсягу фактично спожитої теплової енергії,що враховується будинковим приладом обліку,спочатку відраховується кількість теплової енергії,спожитої нежитловим приміщенням №1( ПАТ«Полтава-банк ») згідно з показаннями встановленого індивідуального приладу обліку теплової енергії,після чого кількість теплової енергії розподіляється між житловою частиною будинку та нежитловими приміщеннями ,у яких спожита теплова енергія розраховується в пропорційному співвідношенні з урахуванням теплового навантаження,визначеного у договорі,укладеному між власником нежитлового приміщення та Концерном « МТМ»,що вбачається із розрахунків спожитої теплової енергії , таблиці обсягу спожитої теплової енергії житловими та нежитловими приміщеннями за січень,лютий,березень, квітень 2015р.,даними розподілу Гкалорій ,спожитих жилим будинком (а.с.14,17,58-59,154-161) та інших доказів,які не спростовані позивачами.

Отже, ствердження позивачів про те,що відповідач розподіляє спожиту будинком теплову енергію тільки на житловий фонд,спростовуються наданими суду доказами.

За змістом вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням ,що ґрунтується на всебічному,повному,об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.Суд оцінює належність,допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи і здобутих доказів у справі, судова колегія приходить до висновку про те,що у порушення ч. 3 ст. 10 ,ст.60 ЦПК України позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог ,тому висновки суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог і про відмову у позові є правильними.

Доводи апеляційної скарги про неправильність розрахунку спожитої енергії відповідно до теплового навантаження будинку в нежитлових приміщеннях не можуть бути взятими до уваги, оскільки це суперечить положенню п.23 Правил №1198,згідно з яким у споживачів,що не мають приладів комерційного обліку обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження ,визначеного у договорі.

Судом повно і всебічно з»ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: