Справа № 308/6300/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Власова С.О.,

суддів Бондаренка Ю.О., Ігнатюка Б.Ю.,

секретарі Шукаль О.Я.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 червня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит від 21.12.2006 року № 183/8-06 в сумі 5 192 848,33 грн., а саме: за кредитом 2 265 321,26 грн., по відсотках 2 074 202,06 грн., пені за рік 853 325,01 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 21.12.2006 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_2 уклали договір про іпотечний кредит №183/8-06 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 99 000,00 дол. США зі сплатою 12% річних, строком до 20.12.2014 року.

Банк виконав умови договору, надавши ОСОБА_2 кредит у вказаній сумі. В свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 14.04.2015 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 99000,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 265 321,26 грн., по відсотках - 90647,63 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 074 202,06 грн., пеня 52 294,91 дол. США., що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1 196 613,86 грн.

Відповідно до ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України пеня обмежується останніми 12 місяцями та становить 37292,36 дол. США, що по курсу НБУ становить 853 325,01 грн.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ТзОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобовязувалось відступити ТзОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення.

Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №183/8-06 від 21.12.2006 року ТзОВ «Кредитні Ініціативи».

Враховуючи наведене позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості по кредиту.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.06.2016 року позовну заяву ТОВ «Кредитні Ініціативи» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 21.12.2006 року № 183/8-06 в сумі 5 192 848,33 грн., а саме: заборгованість за кредитом 99 000,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 265 321,26 грн. і по відсотках - 90647,63 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 074 202,06 грн. та пеню за останні 12 місяців перед зверненням до суду у розмірі 37 292,36 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 853 325,01 грн.

Вирішено питання по судовим витратам.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, як незаконне та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вказує на те, що судом ухвалено рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки позивачем не доведено належними доказами право вимоги до відповідача, відсутність у позивача ліцензії на здійснення валютних операції, що не дає право позивачу на нарахування відсотків та штрафних санкцій. Крім того, не погоджується з сумою нарахованого ТзОВ «Кредитні Ініціативи» боргу.

Представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.12.2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_2 був укладений договір про іпотечний кредит № 183/8-06, за умовами п. 2.1 якого Банк зобовязався надати Відповідачеві кредит у сумі 99 000,00 дол. США (що станом на день укладення договору за офіційним курсом НБУ складає 499 950,00 грн.) на умовах, передбачених цим договором, зі сплатою 12% річних, строком до 20.12.2014 року.

Відповідно до умов Кредитного договору, Відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені Кредитного договору повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів.

Первинний кредитор свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 99000,00 дол. США.

Як вбачається із виписки з особового рахунку № 2701 ОСОБА_2, 22.12.2006 року на цей рахунок банком було зараховано 99 000,00 доларів США, при цьому будь які кошти на ньому до цього були відсутні.

Судом встановлено та відповідачем не заперечувалося, що ці грошові кошти нею були отримані, однак доказів на підтвердження сплати заборгованості за цим кредитом відповідач не надала.

ОСОБА_2 неналежно виконувала взяті на себе зобовязання, в результаті чого станом на 14.04.2015 р. утворилася заборгованість по кредитному договору, яка складається з: за кредитом 99 000,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 265 321,26 грн., по відсотках - 90647,63 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 074 202,06 грн., пеня 52 294,91 дол. США., що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1 196 613,86 грн.

Проте, з урахуванням строку позовної давності за пенею у 12 місяців перед зверненням кредитора до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 37 292,36 дол. США., що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 853 325,01 грн.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобовязувалось відступити ТзОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходить права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобовязанні згідно ст. 516 ЦК України здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Пунктом 5.3.4 договору про іпотечний кредит передбачено, що банк має право відступити право вимоги за цим договором з наступним повідомленням позичальника протягом пяти днів з моменту укладення договору з цього приводу про особу нового кредитора.

Відповідно до договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було передано ТзОВ «Кредитні Ініціативи» право вимоги у ОСОБА_2 за договором від 21.12.2006 року 3 183/8-06 станом на 17.12.2012 року основну непогашену строкову суму кредиту (у валюті кредиту) 77 000,16 доларів США, основну непогашену прострочену суму кредиту 21 999,84 доларів США, що загалом складає 99 000,00 доларів США, та суму нарахованих, але не сплачених строкових процентів 23 275,84 доларів США і суму нарахованих, але не сплачених прострочених процентів (у валюті кредиту) 37 059,73 доларів США, що складає 60 335,56 доларів США, та відповідає розрахунку суми позову, наданому позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заміна сторони у зобовязанні на позивача внаслідок передання первісним кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) є правомірним та відповідає умовам договору про іпотечний кредит.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором про іпотечний кредит від 21.12.2006 року № 183/8-06, станом на 14.04.2015 року, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитом 99 000,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 265 321,26 грн. та по відсотках - 90647,63 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 074 202,06 грн.

Відповідно до п. 6.2 договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/чи процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

З урахуванням строку позовної давності, судом стягнуто з відповідача пеня в розмірі 37 292,36 дол. США., що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 853 325,01 грн.

Що стосується посилань відповідачки на відсутність у позивача ліцензії на здійснення валютних операцій, то ця обставина не є правовою підставою для скасування рішення з цих підстав, оскільки позивач не видавав відповідачці кредит в іноземній валюті, а поросив стягнути борг в національній валюті України гривні.

Підстави, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо скасування оскаржуваного рішення, були дослідженні в суді першої інстанції та спростовані належними доказами.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому апеляційну скаргу відхиляє, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :