Справа № 738/794/13-ц Провадження № 22-ц/795/1180/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Сова Т. Г. Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Менського районного суду від 12 травня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих документів до виконання,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове рішення по суті позовних вимог, яким в задоволенні позовних вимог щодо закладання дверного прорізу між кімнатами 1-1 та 1-2 відмовити.

Ухвалою Менського районного суду від 12 травня 2016 року заяву ОСОБА_6 задоволено: поновлено строк для предявлення виконавчого листа за рішенням Менського районного суду від 11 лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 615 грн. 50 коп. за отримання надлишку при розподілі житлового будинку з господарськими спорудами; поновлено ОСОБА_6 строк для предявлення виконавчого листа за рішенням Менського районного суду від 11 лютого 2014 року, яким зобовязано ОСОБА_5 закласти дверний проріз між кімнатою 1-1 та кімнатою 1-2, а у сараї улаштувати перегородку відповідно до часток співвласників згідно планувального рішення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що ухвала суду є незаконною. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що заявник звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих документів до виконання, посилаючись на свою юридичну необізнаність, але дана причина не може вважатися поважною. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що кімнатою 1-2 фактично користується малолітня дитина і закладання дверного прорізу призведе до порушення прав дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Менського районного суду від 11 лютого 2014 року, яке набрало законної сили 22 лютого 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Садова, 68 в селі Локнисте Менського району Чернігівської області визнано спільним сумісним майном ОСОБА_5 та ОСОБА_6; визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право власності за кожним на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями; проведений поділ цього домоволодіння. Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями будинку та господарськими приміщеннями зобов'язано ОСОБА_5 виконати наступні переобладнання: закласти дверний проріз між кімнатою 1-1 та кімнатою 1-2; у сараї улаштувати перегородку відповідно до часток співвласників згідно планувального рішення. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 компенсацію в розмірі 615 грн. 50 коп. за отримання надлишку при розподілі житлового будинку з господарськими спорудами.

23 червня 2015 року ОСОБА_6 отримав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_5 на його користь 615 грн. 50 коп. за отримання надлишку при розподілі житлового будинку з господарськими спорудами та про зобовязання ОСОБА_5 закласти дверний проріз між кімнатою 1-1 та кімнатою 1-2 і улаштувати у сараї перегородку відповідно до часток співвласників згідно планувального рішення. Строк предявлення вказаних виконавчих листів до виконання 22 лютого 2015 року.

Постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції від 14 квітня 2016 року відмовлено у відкритті виконавчих проваджень у звязку з тим, що строк предявлення виконавчих документів до виконання закінчився.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що судові рішення є обов»язковими до виконання, а тому слід поновити строк пред»явлення виконавчих листів до виконання.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з приписами законодавства та матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що кімнатою 1-2 фактично користується малолітня дитина і закладання дверного прорізу призведе до порушення прав дитини, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки при поділі житлового будинку з надвірними спорудами кімната 1-1 виділена ОСОБА_5, кімната 1-2 виділена ОСОБА_6 та зобов»язано ОСОБА_5 закласти дверний проріз між цими кімнатами; рішення суду набрало законної сили.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки судові рішення є обов»язковими до виконання.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.1 ч.1 ст. 312, 313, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Менського районного суду від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: