У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Демяносова М.В. , Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання правомірності фактичного користування земельними ділянками та за позовом Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання провести реєстрацію, за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 26 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_4 правомірність фактичного користування присадибною земельною ділянкою площею 0,0492 га, яка складається з земельних ділянок площею 0,0292 га та 0,02 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні позову Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди Михальчанській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області у користуванні земельною ділянкою площею 0,0492 га для особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Михальча, Сторожинецького району Чернівецької області, шляхом демонтажу встановленої огорожі, компостосховища та бетонної доріжки до компостосховища.

У решті позовних вимог Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Посилався на те, що нововиявлені обставини, що є підставою для перегляду рішення апеляційної інстанції, встановлені постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2016 року, яка набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року.

Крім цього, ОСОБА_4 вважає, що підставою для скасування згаданого рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами є також та обставина, що фактичне користування ним на законних підставах присадибною ділянкою площею 0,0492 га підтверджується постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року, якими була встановлена чинність рішення державного реєстратора ОСОБА_7 реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції від 24 вересня 2014 року про реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_4 відносно компостосховища № 8, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_4 просив задовольнити його заяву, скасувати рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року за нововиявленими обставинами та залишити без змін рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 26 квітня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та вирішити питання по суті, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»).

Розглядаючи справу, апеляційний суд правильно виходив із того, що посилання заявника на те, що постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року, спростовується висновок апеляційного суду Чернівецької області у рішенні від 28 січня 2015 року, є надуманими та не відповідають вимогам норм процесуального права.

Крім того, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що Сторожинецький районний суд Чернівецької області та Вінницький апеляційний адміністративний суд при ухваленні рішень відповідно від 12 січня 2016 року і від 02 березня 2016 року, на які заявник посилається як на підстави перегляду та скасування рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року за нововиявленими обставинами, повинні були врахувати обставини, встановлені апеляційним судом Чернівецької області у зазначеному рішенні, яке ухвалене і набрало законної сили, а не навпаки.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що обставини, встановлені у постанові Сторожинецького районного суду Чернівецької області 12 січня 2016 року і ухвалі Вінницького адміністративного апеляційного суду від 02 березня 2016 року, не є таким, які можна відповідно до вимог ст. 361 ЦПК України, вважати нововиявленими.

Доводи касаційної скарги про те, що судді апеляційного суду Чернівецької області: Одинак О.О. та Винту Ю.М. у супереч п. 5 ст. 21 ЦПК України двічі брали участь у розгляді його заяв про перегляд рішення у зв'язку нововиявленими обставинами, а саме: 04 червня 2015 року та 26 квітня 2016 року, є помилковим та ґрунтуються на неправильному розумінні чинного цивільного процесуального законодавства, оскільки ухвала апеляційного суду Чернівецької області від 04 червня 2015 року не була рішенням по суті справи, а отже повторна участь вказаних суддів у розгляді 26 квітня 2016 року заяви ОСОБА_4 допускалась.

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Демяносов

А.В.Маляренко