Справа №639/1731/16-ц
Провадження № 2/639/999/16
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Жовтневий районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа Жовтневий РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області, в якому просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Червонобаварська, буд. 10 та зняти його з реєстрації.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку №10 по вул. Червонобаварській у м. Харкові.

В зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3Н, та ОСОБА_2

Позивач вказує, що ОСОБА_2 більше року фактично не проживає в будинку, його реєстрація носить формальний характер, а позивач змушена сплачувати комунальні послуги, які нараховуються в тому числі й на відповідача, внаслідок чого зазнає матеріальних збитків.

У зв'язку з викладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 27.11.2015 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач по справі в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і позивач по справі.

Представник третьої особи Жовтневого РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями №10 по вул. Червонобаварській у м. Харкові на підставі рішення Жовтневого районного народного суду м. Харкова від 26.11.1991 року. Право власності зареєстровано КП «Харківське міське БТІ» 09.01.1992 року. (а.с. 5)

Згідно Довідки Комітету району в місті жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова №375 від 13.12.2013 року в будинку №10 по вул. Червонобаварська у м. Харкові зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6)

Як пояснив суду представник позивача, на теперішній час в житловому будинку зареєстрований, але не проживає відповідач ОСОБА_2

Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача, у належній їй квартирі, порушує його права, як власника, оскільки він змушений сплачувати рахунки відповідача за надані комунальні послуги, що є порушенням його прав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Також, враховуючи ту обставину, що відповідач за місцем реєстрації тривалий час не проживає, позивач вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність цієї особи без поважних причин протягом встановленого законом строку в жилому приміщенні, право користування яким має ця особа.

Актами від 08.01.2015 року, 28.08.2015 року, та від 22.10.2015 року встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у будинку №10 по вул. Червонобаварській у м. Харкові більше року не проживає. (а.с. 7-9)

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили суду, що вони є друзями представника позивача, та вони разом останнім їздили до його бабусі ОСОБА_1 на Баварію. В будинку окрім бабусі ОСОБА_1 та дідуся вони нікого більше не бачили.

Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 понад рік без поважної причини відсутній за місцем своєї реєстрації, по вул. Червонобаварській, б. 10 у м. Харкові, факт його реєстрації носить формальний характер, та порушує права власника ОСОБА_1, у зв'язку з чим є таким, що втратив право користування житловим будинком.

При цьому, суд не вбачає підстав для зняття ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: м. Харків, вул. Червонобаварська, б. 10.

Згідно п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

За таких обставин, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням саме по собі є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Відтак, суд частково погоджується з доводами представника позивача, та вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 61, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, ст.ст. 11, 317, 319,321, 328, 334, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Жовтневий районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Червонобаварська, буд. 10 (десять).

У задоволені іншої частини позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович