У х в а л а

іменем україни

14 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Леванчука А.О., Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання отримати свідоцтво про право на спадщину та здійснення державної реєстрації спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, обґрунтовуючи вимоги тим, що 03 травня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_7, після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,2100 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, автомобіля «УАЗ 452», державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2. Спадкоємцями після померлого є вона та дочки померлого: ОСОБА_6 і ОСОБА_5 У передбачений чинним законодавством строк вони звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки від 1/2 часток будинку, земельної ділянки та автомобілів; а також вона є власником 1/2 частини вказаного майна на підставі права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином вона є власником 3/4 частини зазначеного майна. Відповідачі свідоцтв про право на спадщину не отримували, державної реєстрації майна не проводили, проте без згоди позивача заволоділи частиною спадкового майна, чим позбавили її права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. У травні 2014 року ОСОБА_5 самовільно забрала автомобіль «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2, і оригінал свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а також відповідачі забрали із садиби рухоме майно, спільно придбане позивачем та її чоловіком. Посилаючись на те, що внаслідок таких дій відповідачів вона позбавлена можливості отримувати субсидію на свою частку будинку, користуватися та розпоряджатися автомобілями, позивач просила зобов'язати відповідачів протягом 10 днів із часу набрання рішенням суду законної сили отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на 1/3 від 1/2 частки спадкового майна та здійснити його державну реєстрацію відповідно до вимог чинного законодавства, передати їй за місцем проживання автомобілі «УАЗ 452», державний номерний знак НОМЕР_1, та «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2, а а також оригінал технічного паспорта на автомобіль «ВАЗ 21099» для проведення його державної реєстрації.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року позов частково задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 протягом десяти днів із часу набрання рішенням суду законної сили передати ОСОБА_4 за місцем її проживання автомобіль «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2, та оригінал технічного паспорту на нього, зобов'язати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 протягом десяти днів із часу набрання рішенням суду законної сили передати ОСОБА_4 за місцем її проживання автомобіль «УАЗ 452», державний номерний знак НОМЕР_1, та оригінал технічного паспорту на нього. В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року, рішення Миронівського районного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року скасовано в частині задоволення позову та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові ОСОБА_4 В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про сплату судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7

09 грудня 2014 року ОСОБА_4 одержала свідоцтва про право

власності на 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме 1/2 частки жилого будинку з відповідними частками надвірних будівель і споруд, по АДРЕСА_1, 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2100 га, розташованої за тією ж адресою, кадастровий номер ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/2 частки автомобілів «УАЗ 452», державний номерний знак НОМЕР_1, та «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2.

Також, 09 грудня 2014 року ОСОБА_4 одержала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки від 1/2 частки жилого будинку, земельної ділянки та автомобілів.

У вказаних свідоцтвах зазначено, що спадкоємцями з правом власності на 1/3 частки від 1/2 частки спадкового майна також є ОСОБА_6 та ОСОБА_5, яким свідоцтва про право на спадщину не видано.

Згідно з довідкою центру надання послуг, пов'язаних із використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Богуславського, Миронівського та Рокитнянського районів при управлінні державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 10 червня 2014 року № 111 станом на 10 червня 2014 року за ОСОБА_7 зареєстровані автомобілі «УАЗ 452», державний номерний знак НОМЕР_1, та «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до листів від 24 вересня 2015 року № № 408 та 409 центру надання послуг, пов'язаних із використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Богуславського, Миронівського та Рокитнянського районів при управлінні державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області ОСОБА_4 повідомлено про неможливість перереєстрації вищевказаних автомобілів у зв'язку із їх фактичною відсутністю у заявника, відсутністю свідоцтв про реєстрацію автомобіля та згоди інших співвласників.

Так, скасовуючи частково рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в зобов'язанні відповідачів передати позивачу автомобілі та оригінали технічних паспортів, виходячи із того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, які в межах заявлених позовних вимог захисту не підлягають, оскільки сторони у справі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7, та кожен із спадкоємців має право на виділ його частки у натурі, а примушування інших спадкоємців до прийняття рішення щодо порядку володіння і користування спадковим майном, в тому числі шляхом зобов'язання їх передати дане майно іншому співвласнику.

Крім того, апеляційний суд правильно погодився із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог про зобов'язання відповідачів отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки вимогами чинного законодавства не передбачено строк, у який спадкоємці зобов'язані отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

А.О.Леванчук

О.В.Ступак