Справа № 313/1798/15-ц
Провадження № 2/313/65/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Калабухової О.А.

при секретарі Бадюла В.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Веселівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Веселівської селищної ради, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Веселівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до Веселівської селищної ради, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до якого:

26.02.2015 року померла її рідна бабуся ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом. Заповідач, ОСОБА_6, 18.01.2012 року склала заповіт про те, що внаслідок її смерті, все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповідала в рівних частинах своїм дітям: сину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочці - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочці - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті її рідної бабусі ОСОБА_6, залишилася земельна ділянка площею 10,25 га, яка розташована на території Веселівської селищної ради Запорізької області, яка належала останній на праві власності. ОСОБА_4, дівоче прізвище ОСОБА_8, є рідною дочкою ОСОБА_7, який помер до відкриття спадщини 16.12.2014 року. Рідні сестри ОСОБА_7: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_9 подали до Веселівської Державної Нотаріальної контори у Запорізькій області заяви про прийняття спадщини, зазначивши що спадкоємців окрім них нікого немає. Але їм нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом відмовлено. За їх заявами відкрита спадкова справа після померлої 26.02.2015 року ОСОБА_9, в якій знаходяться всі документи, які стверджують час та місце відкриття спадщини, майнові права на нерухоме майно, родинні стосунки із спадкодавцем, інші дані про спадкоємців. При зверненні до Веселівської Державної Нотаріальної контори у Запорізькій області за місцем відкриття спадщини, із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом позивачу було в цьому відмовлено у зв'язку з тим, що нею пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та було запропоновано останній звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. ОСОБА_4, будучи спадкоємцем за законом, вчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, які є поважними. Так, 16.12.2014 року помирає її рідний батько ОСОБА_7. Через два місяці після смерті батька, 26.02.2015 року, помирає бабуся позивача ОСОБА_6. Ці події, негативно вплинули на її психічний стан та тривалий час спричиняли останній душевні страждання. 17.07.2015 року мати позивача ОСОБА_10 захворіла на тяжку хворобу. ЇЇ дії в першу чергу були спрямовані на те, щоб відновити здоров'я своєї матері та не допустити розвитку її хвороби. Під впливом великого горя, позивачка не могла думати про якісь матеріальні цінності чи про спадщину. Всі її кошти були витрачені на поховання батька та на лікування матері. Опинившись в дуже скрутному матеріальному становищі, вона змушена була перебувати тривалий час за межами України на заробітках. Крім того, вона людина юридично необізнана з порядком прийняття спадщини і оформлення прав на спадкове майно, а оскільки опинившись в дуже скрутному матеріальному становищі, у мене не було коштів звернутися до юриста.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Пояснює, що 16.12.2014 року помер рідний батько позивачки ОСОБА_7 Через два місяці після смерті батька, помирає її бабуся ОСОБА_6. Дані події завдали психологічний біль здоровю ОСОБА_4. Потім у липні місяці дуже тяжко захворіла мати позивачки, тому всі дії ОСОБА_4 були спрямовані на надання допомоги матері, як матеріальної, так і психологічної. Враховуючи вище викладені обставини, позивачка не мала змоги думати про спадщину. Опинившись у скрутному становищі, адже ОСОБА_4 були витрачені кошти на поховання рідного батька та лікування матері, остання була вимушена їхати за кордон працювати. Позивачці про заповіт померлої бабусі ОСОБА_6 відомо не було. Представник позивача ОСОБА_1, пояснює, що спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_2, скрили той факт, що існує заповіт і бажали привласнити нерухоме майно, щоб позбавити позивача спадку. Тому ОСОБА_1 просить суд визначити ОСОБА_4, додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, після померлої 26.02.2015 року в смт Веселе Веселівського району Запорізької області ОСОБА_6 в три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є дочкою її рідного брата ОСОБА_7. Рідна мати відповідачки - ОСОБА_6 померла 26.02.2015 року. За час життя 18.01.2012 року, остання склала заповіт відповідно до якого, внаслідок її смерті (ОСОБА_6М.) все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповідала в рівних частина своїм дітям: сину ОСОБА_7, дочці ОСОБА_5 та дочці ОСОБА_2. Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті. Про вказаний вище заповіт ОСОБА_4 знала ще при житті ОСОБА_6 і останній було відомо, що все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті було розділено між її батьком та ОСОБА_2, ОСОБА_5. Дані обставини підтверджуються тим, що у її померлої матері є житловий будинок. При житті ОСОБА_6 за заповітом відала свій будинок ОСОБА_7, де проживав він до моменту своєї смерті разом із сімєю, при цьому ОСОБА_7 кожного року отримував зерно, а інколи грошові кошти, відповідно до укладеного договору оренди земельної ділянки, яка є предметом спору даної цивільної справи, тому ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_4 надала суду неправдиві свідчення, оскільки останній було відомо той факт що у її бабусі є земельна ділянка. Слід врахувати також той факт, що після смерті ОСОБА_7, невістка ОСОБА_2, мати ОСОБА_4 відразу ж почала переоформляти житловий будинок, який заповідала ОСОБА_7 ОСОБА_6 на своє імя. Що стосується скрутного становища ОСОБА_4, яке зявилося після поховання її батька та хвороби матері, ОСОБА_2 вважає також сфальсифікованою. По-перше, після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_10 - мати ОСОБА_4 почала переоформлювати житловий будинок на своє імя, купували зернові культури, на даний час, при вирішенні даного питання, тобто при необхідності, знайшли кошти для того, щоб інтереси ОСОБА_4 представляв представник, зробили довіреність. По-друге, як відомо ОСОБА_11, ОСОБА_4 дуже довгий час проживає у Росії та має начебто російське громадянство, крім того до України вона приїжджає дуже рідко. Крім того на поховання ОСОБА_6 вона не приїжджала та не телефонувала рідним. По-трєте, якщо взяти навіть той факт, що коли її мати ОСОБА_10 переоформлювала житловий будинок, після померлого ОСОБА_7, коли вони знаходились у нотаріуса, останній повідомляв їм про належну їхню частку земельної ділянки, після померлої ОСОБА_6 ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на той час взагалі не потрібна була дана земельна ділянка. Крім цього ні ОСОБА_10, ні ОСОБА_4 жодного разу, що після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не телефонували ні ОСОБА_12, ні ОСОБА_5 та не цікавились даним заповітом. Враховуючи вище викладене ОСОБА_2 зазначила у судовому засіданні, що данні факти, які викладені у позовній заяві є неправдивими і багато чого знехтувано. Крім того, остання пояснила, що при житті її мати та брата, ОСОБА_4 та її мати ОСОБА_10 не спілкувалися з рідними, що і після їх смерті. Крім того останні постійно нехтували родинними відносинами. ОСОБА_2 просить суд враховуючи вище викладене, вивчивши матеріали справи відмовити у задоволенні позову, тому що викладене у ньому є ганебним по відношенні до її померлої мати, брата так і до неї та її рідної сестри.

ОСОБА_5 у судове засідання не зявилась за станом здоровя, тому як остання дуже хворіє і не має змоги прибути до Веселівського районного суду Запорізької області, про що повідомив її адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі договору про представництво її прав, свобод та інтересів у Веселівському районному суді Запорізької області під час розгляду позовної заяви за позовом ОСОБА_4 до Веселівської селищної ради, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини від 03.03.2016 року, що підтверджується (мовою оригіналу) выпискою из медицинской карты стационарного больного № 438-2016 ОСОБА_13 с 08.02.2016 года по 19.02.216 года была госпитализова в Веселовскую ЦРБ, диагног основний ИБС. Диффузный кардиосклероз. ГБ ІІ ст. 3 степени, высокий риск, осложения осн., Желудочковая экстрасистолия-бигемения (08.02.2016г.) СН Іст.. Рекомендации ОСОБА_13 амбулаторное лечение.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засідання пояснила, що вважає дану позовну заяву не вмотивованою і такою, що не підлягає задоволенню з наступних причин. Наведенні у позовній заяві поважні причини ОСОБА_4 із-за яких вона відповідно до чинного законодавства не звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини є не правдивими, тому як коли померла ОСОБА_6 ОСОБА_4 знаходилась за межами України, а саме у Росії та не приїжджала на поховання померлої. Крім того остання вже довгий час знаходиться у Росії, та зі слів ОСОБА_2 має російське громадянство. Що стосується тяжкої хвороби її матері, то згідно виписки ОСОБА_10 - остання не була визнана недієздатною та «прикутою до ліжка», тому мала змогу звернутися до нотаріальної контори. Напевно земельна ділянка їм потрібна не була, адже ОСОБА_10 мала ж можливість, після смерті чоловіка, вчасно звернути до державного нотаріуса! Крім того сама ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердила той факт, що їй було відомо про заповіт ОСОБА_6, відповідно до якого, внаслідок її смерті (ОСОБА_6М.) все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповідала в рівних частина своїм дітям: сину ОСОБА_7, дочці ОСОБА_5 та дочці ОСОБА_2 та вона отримувала зернові культури та грошові кошти від даної земельної ділянки. Також слід відзначити, що прийняти спадщину після померлої ОСОБА_6 мали можливість як ОСОБА_4 так і її рідна сестра, якщо ОСОБА_10 була тяжко хвора, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Крім того ОСОБА_4О . на той час перебувала в Україні, а не за кордоном та надала відомості щодо свого прибутку в податкову інспекцію, як вказано у позовній заяві, що підтверджується довідкою про доходи фізичних осіб з податкової інспекції. ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі, так як наведенні у позовній заяві факти не мають жодного підтвердження.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що коли ОСОБА_7 та ОСОБА_10 приїхали із заробітків, то жили у житловому будинку ОСОБА_6. Потім ОСОБА_10, мати ОСОБА_4 проживала у житловому будинку ОСОБА_6 Після смерті останньої ОСОБА_10 швидко звернулась до нотаріуса та почала переоформлювати будинок на себе. На момент життя ОСОБА_6 ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_10 не відвідували, станом здоровя не цікавились, не пропонували ОСОБА_5 свою допомогу, яка забрала до себе жити ОСОБА_6 та доглядала за нею. Крім того на похованні померлої ОСОБА_6 ні ОСОБА_4, ні її матері ОСОБА_10 не було, адже тривалий час ОСОБА_4 перебуває за межами України Росії. ОСОБА_14 зазначає, що позивачка та ОСОБА_10 було відомо про земельну ділянку, яку завіщала ОСОБА_6 після смерті своїм дітям та взагалі про складений нею заповіт при житті, адже вони отримували зерно із цієї ж земельної ділянки. Свідку відомо, що ОСОБА_4 у Росії - м. Москві має власний магазин, крім того їй відомо, що ОСОБА_15 забрала ОСОБА_4 до Росії м. Москва, де остання проживає вже довгий проміжок часу та має російське громадянство. Також свідок вважає, що у позовній заяві вказано про хворобу ОСОБА_10 не правдива інформація, тому як в цей час ОСОБА_10 перебувала за межами України у м. Москві. ОСОБА_14 вважає, що якщо б вона була так тяжко хворою, то закордон би не поїхала. Також свідок відзначає у судовому засіданні, що ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_7 відразу ж звернулась до державного нотаріуса та почала переоформляти документи на будинок, який ОСОБА_6 передала у спадок її чоловіку, так як ОСОБА_10 вважала, що за життя за ОСОБА_6 доглядала ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а отже вони за законом також мають право на вказаний вище житловий будинок. ОСОБА_14 у судовому засіданні також пояснює, що вказані обставини, які написані у позовній заяві є неправдивими та ОСОБА_4 було відомо про земельну ділянку. На той час ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вказана земельна ділянка не була необхідна, адже те що їх бентежило це переоформлення будинку, щоб сестри не претендували на нерухоме майно, а коли до нотаріуса пішла ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_4, її рідна сестра та мати почали згадувати про земельну ділянку, та писати різні несумітниці.

Вислухавши сторони, заслухавши показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії І-КГ № 257672 від 01 квітня 1973 року, ОСОБА_16 народилась (суд не має можливості прочитати дату народження, оскільки це не є можливим) у м. Каховка Херсонської області. Батьками останньої вказані: батько ОСОБА_7, мати ОСОБА_10. 02 листопада 1991 року ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5, уклав шлюб з ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_6, після укладення шлюбу подружжя взяло спільне прізвище ОСОБА_14, дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЖС № 108772 від 02 листопада 1991 року.. Згідно копії паспорту від 29 квітня 1998 року, виданого Веселівський РВ УМВС України в Запорізькій області, (номер серії суд не має можливості прочитати, оскільки її не видно) ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6, є уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до спадкової справи № 130/2015 до майна померлої 26 лютого 2015 року ОСОБА_6, яка почата 04 серпня 2015 року, остання згідно заповіту від 18.01.2012 року перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, на випадок своєї смерті зробила заповідне розпорядження, а саме: належну їй земельну ділянку, площею 10,25 га., що розташована на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області, яка належить останні й на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЗП № 043976, виданого Веселівською районною адміністрацією Запорізької області 06.08.2002 року, заповіла гр. ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10. У матеріалах спадкової справи також є заяви гр. ОСОБА_5 від 04 серпня 2015 року та гр. ОСОБА_2 від 04.08.2015 року.

Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Батько позивача, ОСОБА_7, 19 грудня 2014 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 310267 від 18 грудня 2014 року.

У ст. 1266 ЦК України зазначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У ч. 1 ст. 1268 ЦК України, вказано, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В ч. 3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В ч. 4 ст. 1268 ЦК України зазначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1269 ЦК УКраїни вказує, що Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

В ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Статтею 1272 ЦК України перелічені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, а саме: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 січня 2016 року зазначено, що ОСОБА_8, державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діяв в порядку заміщення державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори, розглянувши документи, подані ОСОБА_15 та ОСОБА_4, для прийняття спадщини після померлої 26 лютого 2015 року їх бабуся - гр. ОСОБА_6, вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, тому як гр. ОСОБА_15 та ОСОБА_4. надіслали заяви до Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області (вх.. №№ 8/02-31 та 9/02-31 від 12.01.2016 року) з проханням прийняти заяви для прийняття спадщини після померлої 26 лютого 2015 року їх бабусі - гр. ОСОБА_6. Гр. ОСОБА_15 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини з померлою 26 лютого 2015 року їх бабусею - гр. ОСОБА_6,не були зареєстровані з нею за однією адресою.

Враховуючи вище викладене, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, тому як позивач не довів суду, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки що свідок у судовому засіданні, а саме ОСОБА_14, яка є рідною сестрою померлої гр. ОСОБА_6, підтвердила той факт, що ОСОБА_4, її рідна сестра ОСОБА_15 та їх мати ОСОБА_10 було відомо про заповіт померлої, адже останні проживали у її будинку, який швидко переоформила ОСОБА_10 після смерті свого чоловіка на своє імя, отримували зерно за дану земельну ділянку, за час життя гр. ОСОБА_6 ОСОБА_4, її рідна сестра ОСОБА_15 та їх мати ОСОБА_10 не відвідували, не телефонували до неї., що ї пояснювала у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2. Крім того як пояснили відповідач та свідок у судовому засіданні ОСОБА_4 як і її рідна сестра ОСОБА_15 вже довгий проміжок часу проживають на території Російської федерації та мають громадянство російське. Крім того позивачем не надано підтверджень того, що нею дійсно були витрачені грошові кошти на поховання свого батька, ліки для лікування матері, відсутня лікарська довідка, що на підставі душевних страждань, остання отримала захворювання. Також позивачем в резулятивній частині позовної заяви не вказано, яку саму спадщину вона бажає прийняти, чи за законом чи за заповітом?!

Керуючись абз. 6 п. 24 ППВСУ від 30.05.2008 № 7, ст.ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги позивача ОСОБА_4 до Веселівської селищної ради, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої 26.02.2015 року в смт Веселе Веселівського району Запорізької області ОСОБА_6 залишити без задоволення в повному обсязі.

Судові витрати залишити за позивачем.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Веселівський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_18

31.05.2016