_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2352/15-ц
Провадження № 2/520/1629/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді Чаплицького В.В.

за участю секретаря Месропянцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась з позовом до суду, з вимогою позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

ОСОБА_2 пред'явив до суду зустрічний позов, з вимогою визначити способи участі його у вихованні та спілкуванні з його дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом визначення періоду перебування дітьми з батьком - ОСОБА_2 під час літніх та зимових канікул, щорічно, за адресою його місця проживання: АДРЕСА_1, проведення спільного відпочинку без присутності матері, в тому числі шляхом виїзду з дітьми за межі України, без порушення порядку відвідування закладів освіти. В подальшому ОСОБА_2 запропонував визначити інший спосіб участі його у вихованні та спілкуванні з його дітьми.

Позивач за первісним позовом просив первісний позов залишити без розгляду, про що надали відповідну заяву (ухвалою суду від 28 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських залишено без розгляду).

Крім того, позивач за первісним позовом зустрічний позов визнала частково, про що надала заяву, а саме, зазначила, що не заперечує проти встановлення судом графіку зустрічей з дітьми шляхом встановлення систематичних побачень ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по два календарних дня (з 08:00 до 21:00), впродовж весінніх, осінніх та зимових канікул відповідно та одного тижня впродовж літніх канікул відповідно до встановленого компетентними органами державної влади графіка шкільних канікул, без залишення дітей на ночівлю в будь-якому місці окрім адреси їх реєстрації за місцем проживання, виключно з урахуванням бажання до цих зустрічей дітей, з урахуванням стану здоров'я дітей, їх режиму дня та особливостей їх харчування, з урахуванням досягнення духовного, фізичного і морального рівня розвитку кожної дитини з обов'язковою присутністю матері дітей ОСОБА_3 при зустрічах батька ОСОБА_2 з дітьми до досягнення кожним з дітей шістнадцяти років відповідно.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що просить провести розгляд справи без його участі та надав відповідні висновки по суті справи.

Положення ч.4 ст.174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом пояснив, що з моменту розірвання шлюбу відповідач деякий час надавала можливість позивачу бачитись с дітьми, однак потім заборонила. Позивач був вимушений поїхати на заробітки до Російської Федерації, де і працює по теперішній час, але має можливість приїжджати до України, щоб бачитись з дітьми, та намагався домовитись з відповідачкою про це. У зв'язку з тим, що відповідачка на його прохання щодо побачень з дітьми відмовила, він звернувся до органу опіки та піклування за висновком щодо встановлення способу спілкування з дітьми. Для дітей він робив поштові перекази, однак відповідачка відмовлялась їх отримувати. Позивач бажає спілкуватись з дітьми та брати участь у їх вихованні.

Представник відповідача за зустрічним позовом пояснила, що жодних доказів в перешкоджанні спілкування батька з дітьми не надано. В період з 2012 року по 2013 роки відповідачка давала можливість спілкуватись позивачу з дітьми, але потім стався випадок, коли дитина, перебуваючи у батька, зламала ногу, а батько ніяк не відреагував, то відповідачка перестала відпускати дитину до батька. Сам же позивач самоусунувся від виховання дитини.

Відповідач за зустрічним позовом пояснила, що позивач з нею зв'язувався в 2013 році, але вже в 2014 перестав. В 2015 році вони його знайшли, спочатку вона дійсно не перешкоджала спілкуванню батька і дітей, однак потім дитина сама не хотіла спілкування з батьком. Дитина образилась на батька, однак вона пояснює дитині, що з рідним батьком спілкуватись треба.

Також, в судовому засіданні були допитані свідки за зустрічним позовом.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснив, що знає позивача та відповідача з моменту їх одруження, у них були добрі стосунки до розлучення. Олександра знає як доброго батька. Діти спілкувались і з дідусями, і з батьком, і з нею, однак після розлучення ОСОБА_3 заборонила спілкуватись з дітьми. Влітку 2015 року вона дзвонила ОСОБА_3, щоб передати подарунки від батька, спочатку та погодилась, але згодом відмовила. Умови для спілкування з дітьми є, якщо б діти спілкувались с батьком. Навіть в скапі ОСОБА_3 забороняє спілкування. Батько не був проти поїздки дітей і матері за кордон. Востаннє спілкуватись дітям з дідусем і бабусею ОСОБА_3 давала в 2014 році.

Свідок ОСОБА_1, пояснила, що вона є мамою ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу батько перестав спілкуватись з дітьми. Коли діти захворіли, батько жодного разу до дітей не з'явився. Дітям було 1 рік та 6 років відповідно. Батько займався своїми справами, як він казав - працював. Мати намагалась зробити, щоб ОСОБА_1 спілкувався з дітьми, однак останній не реагував. По встановленому графіку органу опіки та піклування щодо спілкування батька з дітьми, він не приїжджав, та навіть в суді не підійшов до дитини.

Свідок ОСОБА_7, пояснила, що вона є тіткою ОСОБА_3, дітей бачить часто, з 2011 року по 2016 рік була у них нянею. До того, як вона прийшла працювати в родину ОСОБА_3, родина проживала разом. Батька не бачила давно, та не знає про те, щоб ОСОБА_3 перешкоджала йому у спілкуванні з дітьми. Мати про батька ніколи погано не казала. При неї батько з 2016 року не намагався зв'язатись з дітьми. Коли син зламав ногу, то батько не приїхав провідати сина у лікарні. Не чула, щоб ОСОБА_2 намагався налагодити спілкування з дітьми.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4, пояснив, що не дуже хоче спілкуватись з батьком. Він приїхав раз від батька зі зламаною ногою, мама дзвонила батькові, однак той сказав, що це не його проблеми. На День народження батько йому нічого не дарує, в контакті не пише. Його молодший брат навіть не пам'ятає батька. Мама сказала йому самому вирішувати - спілкуватись з батьком, чи ні. Він ображений на батька.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2. Батька в свідоцтві про народження вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.7).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3. Батька в свідоцтві про народження вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.8).

В судовому засіданні було досліджено письмові докази по справі.

Так, Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 28 березня 2012 року по справі № 1522/2143/2012 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.9).

Згідно довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію № 309 від 27 березня 2014 року, ОСОБА_3 разом з дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, проживаються за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Згідно висновку від 23 вересня 2015 року № 1567/01-11 Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до висновку від 04 січня 2016 року № 1567/01-11 Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 у вихованні малолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, шляхом встановлення його систематичних побачень з дітьми наступним чином: першого тижня другого місяця кварталу, за відсутності матері дітей - ОСОБА_3, з перебуванням малолітніх вночі з батьком виключно за бажанням дітей, з урахуванням режиму дня малолітніх та особливостей їх харчування, з обов'язковою присутністю матері дітей при перших зустрічах батька з дітьми.

Положеннями частин 1,2 статті 159 СК України затверджується, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

В частині 1 статті 161 СК України зазначається, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з викладеного, з урахуванням частково визнання позову, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей слід задовольнити частково.

Крім того, при ухваленні рішення судом зауважується, що участь у спілкуванні ОСОБА_2 з синами: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 має відбуватись за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини з урахуванням режиму дня малолітнього та особливостей відповідного віку.

Керуючись ст.ст.159, 161 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 174, 212-215, 223-235 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_2 графік зустрічей з дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення систематичних побачень ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по два календарних дня (з 08:00 до 21:00), впродовж весінніх, осінніх та зимових канікул відповідно та одного тижня впродовж літніх канікул відповідно до встановленого компетентними органами державної влади графіка шкільних канікул, без залишення дітей на ночівлю в будь-якому місці окрім адреси їх реєстрації за місцем проживання без дозволу матері, виключно з урахуванням бажання до цих зустрічей дітей, з урахуванням стану здоров'я дітей, їх режиму дня та особливостей їх харчування, з урахуванням досягнення духовного, фізичного і морального рівня розвитку кожної дитини з обов'язковою присутністю матері дітей ОСОБА_3 при зустрічах батька ОСОБА_2 з дітьми до досягнення кожним з дітей шістнадцяти років відповідно.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Чаплицький В. В.