РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

09 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 квітня 2016 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Ушинського, 28 у м. Києві, порушив п. 10.9. Правила дорожнього руху. Рухаючись заднім ходом, він не впевнився у безпечності маневру, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль марки «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить їй на праві власності, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно зі Звітом № 68-А від 26 травня 2016 року, проведеного ТОВ «Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Hyundai І-10», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 39466 гривень 73 копійки.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на час дорожньо-транспортній пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «НОВА».

На офіційному сайті МТСБУ міститься інформація, що ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» має заборгованість перед фондами МТСБУ та з 05 травня 2016 року її членство в МТСБУ припинено.

У зв'язку з такими обставинами вона позбавлена можливості отримати відшкодування матеріальної шкоди від страховика відповідача.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача та її користь 39466 гривень 73 копійки майнової шкоди та 700 гривень витрат за проведення експертного дослідження.

Сторона позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що пред'явлений позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 36). 01 грудня 2016 року особисто подав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з тим, що 02 грудня 2016 року він буде перебувати за межами м. Києва (а.с. 38). Будь-яких доказів поважності причин неявки до суду відповідачем подано не було, тому причини його неявки визнано судом неповажними та ухвалено проводити розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25 квітня 2016 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Ушинського, 28 у м. Києві, оскільки рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності маневру, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль марки «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить позивачу на праві власності, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

На підтвердження своїх доводів щодо вини ОСОБА_2 у пошкодженні її автомобіля, позивач посилається на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 30 травня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 7).

Постанова набрала законної сили.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «НОВА».

Позивач до страхової компанії відповідача не зверталась, посилаючись на те, що на офіційному сайті МТСБУ міститься інформація, що ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» має заборгованість перед фондами МТСБУ та з 05 травня 2016 року її членство в МТСБУ припинено. За таких обставин, вона позбавлена можливості отримати відшкодування матеріальної шкоди від страховика відповідача. Просить стягнути завдану шкоду саме з винної у дорожньо-транспортній пригоді особи - ОСОБА_2

За змістом Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом з тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року в справі № 6-2808цс15 та є обов'язковою для застосування (ч. 1 ст. 3607 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року в справі № 6-954цс16.

За таких обставин, завдана позивачу майнова шкода підлягає стягненню з відповідача.

На підтвердження розміру завданої майнової шкоди, позивач надала суду Звіт № 68-А від 26 травня 2016 року про оцінку автомобіля НОМЕР_2 У звіті визначено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Hyundai І-10», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 39466 гривень 73 копійки (а.с. 10-15).

За проведення Звіту № 68-А від 26 травня 2016 року про оцінку автомобіля, перед зверненням до суду з позовом, ОСОБА_1 сплатила 700 гривень, які також підлягають стягненню з відповідача. Понесені витрати підтверджуються копією квитанції (а.с. 28).

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривні 20 копійок за вимоги майнового характеру.

Керуючись статтями 12, 14, 22, 511, 636, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, статтями 1, 5, 6, 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223, 3607 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 39466 гривень 73 копійки майнової шкоди, 700 гривень витрат за проведення звіту про оцінку автомобіля та 551 гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: