29.06.2016 Справа № 337/1333/16-ц
Пров. №2/337/884/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі
головуючого судді Бондаренко І.В.
з участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач подав до суду позов до відповідача про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням - належною позивачу квартирою №57 в б.11 по вул.Новгородській в м.Запоріжжі, оскільки відповідач в ній більше одного року з 2014 року не проживає без поважних причин.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засіданні двічі не з»явилась, про їх час повідомлялась належним чином, рекомендованими листами з повідомленням, та через оголошення у газеті «Запорізька правда» №23 від 16.06.2016 року, заперечень проти позову суду не надала.
В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло №5156 від 06.07.1998 року, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1.
ОСОБА_3 помер 14.01.2016 року.
ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що відмовилась від прийняття спадщини після померлого чоловіка на користь свого сина ОСОБА_1, який на даний час оформлює своє право на спадщину щодо вказаної квартири.
Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.06.2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний.
В квартирі зареєстровані позивач, відповідач та їх син ОСОБА_5.
Як зазначив позивач, в 2014 році відповідач добровільно пішла з дому, оскільки зустріла іншого чоловіка, а на даний час вона перебуває, вірогідно, за кордоном, проте її місця проживання він не знає.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що їм відомі позивач та відповідач, їх сім»я розпалась ще в 2014 році. Відповідач дійсно не проживає в квартирі позивача з 2014 року, вони бувають в цій квартирі та не бачать там ні відповідача, ні її речей, в квартирі проживають лише позивач та його син.
Свідок ОСОБА_4 також пояснила, що в січні 2016 року вона зустріла відповідачку на похованні її чоловіка та батька позивача, відповідач їй нічого не пояснила. Свідок зазначила, що відповідачку ніхто не виганяв з квартири, замки на дверях не міняли, відповідач пішла з квартири добровільно після розірвання шлюбу з її сином.
Вислухавши позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав.
У відповідності до ст.401,403 ЦК України право користування чужим майном /сервітут/ може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб. Сервітут визначає обсяг прав щодо користування чужим майном.
Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону /особистий сервітут/.
При цьому, у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі.
В даному випадку встановлено, що відповідач є колишнім членом сім»ї співвласників житла - квартири АДРЕСА_1.
Позивач надав суду докази того, що відповідач з 2014 року, тобто понад один рік, у вказаній квартирі не проживає, без поважних причин.
З боку відповідача не надійшло будь-яких заперечень проти позову та вказаних обставин, та не надано доказів, які б спростовували доводи позивача та пояснення свідків.
За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відповідач понад один рік у квартирі не проживає, а відтак втратила право користування вказаним житлом на підставі ч.2 ст.405 ЦК України.
При цьому, в задоволенні позовних вимог про зняття відповідачки з реєстраційного обліку вказаної квартири необхідно відмовити. оскільки вони заявлені передчасно, так як уповноважений орган не відмовляв позивачу у знятті відповідачки з реєстраційного обліку на підставі цього рішення суду.
Керуючись ст.ст.10,11,60,208,212-218,224-227 ЦПК України, ст.ст.401,403,405 ЦК України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою №57 в б.11 по вул.Новгородській в м.Запоріжжі.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
На рішення позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції, а відповідач має право протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення подати до суду першої інстанції заяву про його перегляд.
Суддя