Справа № 155/1472/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Шмідт С.А.
Провадження № 22-ц/773/1001/16 Категорія: 39 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюк В.А.,

секретар Черняк О.В.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 04 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 04 травня 2016 року в даній справі позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину нерухомого майна, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а саме будівлі підсобного приміщення А-1 загальною площею 832,9кв.м. будівлі підсобного приміщення Б-1 загальною площею 510,4 кв.м., будівлі гаража В-1 загальною площею 253кв.м., будівлі ремонтної майстерні Г-1 загальною площею 150,8кв.м. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права. Просить скасувати рішення, ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 склав 20.05.2011р. заповіт у якому заповів усе своє майно в рівних частинах ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Даний заповіт не скасовувався і не змінювався. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_7 на праві приватної власності належали будівля ремонтної майстерні Г-1, загальною площею 150,8кв.м., згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 28.08.2002р.; будівля гаража В-1 загальною площею 253кв.м., згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 28.08.2002р.; будівля підсобного приміщення Б-1, загальною площею 510,4кв.м., будівля підсобного приміщення А-1, загальною площею 832,9 кв.м., згідно договору купівлі-продажу від 06.12.2000р. серія АВО №386930, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_7, вважається такою, що прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 03.07.2013р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно.

Стаття 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо спадкового майна. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом після померлого ОСОБА_7, має право на спадкування 1/4 частини його майна.

Колегія суддів вважає, що суд вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а саме з посиланням на норми права, що регулюють спадкові відносини.

Підстав для застосування до правовідносин, що виникли між сторонами, Закону України «Про фермерське господарство» немає. Так, цей закон визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України. У даному випадку спір між сторонами виник з приводу спадкового майна фізичної особи, а не щодо спадкування майна фермерського господарства.

Засновником фермерського господарства «З відокремленою садибою -Ніка» був ОСОБА_7 Членами фермерського господарства є відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_3 не була його членом.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_4, що спірне майно передано фермерському господарству у 2007році нічим не доводиться і відповідач ОСОБА_4 не подала до суду апеляційної інстанції баланс фермерського господарства та рішення зборів, про які вона зазначає в апеляційній скарзі. Не подано таких доказів і представником відповідача ОСОБА_4, який приймав участь у суді апеляційної інстанції. У статуті фермерського господарства, нова редакція якого зареєстрована 29.11.2010р., зазначено про членство у ньому відповідачів по справі, правовий режим майна, однак він не підтверджує передачу на баланс господарства спірного майна.

Право власності на будівлю ремонтної майстерні, гаража та підсобного приміщення зареєстровано за ОСОБА_7, як за фізичною особою, що підтверджується витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно №9941265, №9941221, №9941145 та №9941088, виданими комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації", а не за фермерським господарством «З відокремленою садибою-Ніка».

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, є законним та справедливим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 04 травня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: