Справа № 646/9754/16-ц
№ провадження 2/646/1884/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шелест І.М.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на період його навчання,-

в с т а н о в и в :

08.09.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження його батьком є ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу між батьками рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.06.2010 року, він залишився жити з матірю, а батько виплачував аліменти на його утримання. 06.08.2015 року позивач досяг повноліття, виплата аліментів припинилася і він знаходиться на повному утриманні матері. На теперішній час він навчається в Українській інженерно-педагогічній академії, на денній формі навчання (термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020 року). Відповідач ОСОБА_3 працездатний та здоровий. Є фізичною особою-підприємцем, має нерегулярний дохід. Тому просив суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на період навчання починаючи з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року включно. А також стягнути з відповідача судовий збір на користь держави.

У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечував, вважав, що відсутні правові підстави для його задоволення. Зазначив, що він не має матеріальної можливості утримувати свого повнолітнього сина, оскільки в 2015 році припинив свою підприємницьку діяльність. Просив врахувати, що в нього рідкісне захворювання очей, яке потребує коштовного лікування, через дану хворобу він втратив роботу шліфувальника та мездрільщика. На даний час він перебуває на тимчасовому утриманні рідні. Також зазначив, що не ухиляєтьсяся від сплати аліментів до 18-річного віку але зараз такої можливості не має.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріли справи, приходить до наступного.

Судом встановлено і не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-В № 328339 а.с. 3.

Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає разом із своєю матірю і знаходиться на її утриманні.

На підставі договору про надання освітніх послуг на комерційній основі від 31.08.2016 року ОСОБА_2 навчається в Українській інженерно-педагогічній академії (а.с. 32), що підтверджується також відповідною довідкою № ДИП-ПС 16 1-07 від 02.09.2016 навчального закладу (а.с. 7) та копією квитанції № 15680680-1 від 08.08.2016 року (а.с. 33).

Загальна вартість навчання за освітньо кваліфікаційним рівнем бакалавр складає 32 800,00 грн. (8200 грн. на рік).

Відповідно до доказів, наданих позивачем, ОСОБА_2 має захворювання, що підтверджується оригіналом довідки № 3916 (а.с. 34) та згідно акту № 882 перебував на стаціонарному лікуванні з 21.10.2015 по 23.10.2016 року (а.с. 37-40), навчається в Українській інженерно-педагогічній академії, що підтверджується довідкою, має тимчасове посвідчення військовозобовязаного (а.с. 41).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, з врахуванням того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після отримання середньої освіти продовжує навчання на комерційній основі, суд приходить до висновку, що він потребує матеріальної допомоги.

Суд, вивчивши надані докази, вважає, що відповідач ОСОБА_3 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, якому виповнилося 19 років, на період його навчання і до завершення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з 12.08.2015 року не є фізичною особою-підприємцем, має захворювання очей кератоконус (а.с. 20).

В той же час, доказів того, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за станом свого здоровя не може працювати, суду не надано. Відсутність постійного місця роботи у працездатного батька не звільняє його від обов'язку утримувати свого 19-річного сина, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З метою захисту права позивача, який не досяг 23 років, продовжує навчання і потребує на матеріальну допомогу, суд вважає правильним позов задовольнити частково, визначивши розмір аліментів грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійного стабільного заробітку.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає правильним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка складає 800 грн., яку відповідач повинен сплачувати, починаючи з 08.09.2016 року, з моменту звернення позивача з позовом до суду і до завершення його сином ОСОБА_4 навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.

При цьому суд враховує положення ч.1 ст.191 СК України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Оскільки позивачем належних та допустимих доказів про вжиття ним з 01.09.2016 року заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не можливості їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду не надано, суд присуджує аліменти від дня предявлення позову, тобто з 08.09.2016 року.

Посилання відповідача на те, що син разом із матір'ю зареєстровані разом з ним за однією адресою і тому син знаходиться саме на його утриманні, висновок суду щодо його обов'язку сплачувати аліменти - не спростовує.

Як встановлено судом, між позивачем, його матірю з одного боку і відповідачем з другого, триває конфлікт, у судовому порядку вирішується спір щодо визнання права власності та вселення ОСОБА_5, який не має відношення до предмету спору.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 88, 10, 11, 60, 208, 209, 212, 214, 367 ЦПК України, ст.ст. 182, 191, 196, 198, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідн. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідн. НОМЕР_2) аліменти у розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно на період його навчання, починаючи з 08.09.2016 року але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідн. НОМЕР_1) у прибуток держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не буди присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.М. Шелест