Єдиний унікальний номер 243/2983/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1332/2016
Головуючий в 1 інстанції Кузнецов Р.В.
Доповідач Папоян В.В.
Єдиний унікальний номер 243/2983/16-ц
Номер провадження 22-ц/775/1332/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Папоян В.В.

суддів: Біляєвої О.М., Новікової Г.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 якій діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у період навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі та вони мають спільну дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, якій продовжує навчання у Київському національному університеті будівництва і архітектури, денної форми навчання з терміном навчання з 2015 року по 30 червня 2019 року включно. Оскільки у зв'язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, але у добровільному порядку не надає, то просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання у розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісяця до закінчення ним учбового закладу.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2016 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини в період навчання у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше за 30 % прожиткового мінімуму встановленого для громадян України відповідного віку, щомісячно починаючи з 11 квітня 2016 року і до припинення ОСОБА_4 навчання у навчальному закладі. Та розподілено судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1, якій діє в інтересах відповідача, подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема вважає, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем. Крім того зазначив, що суд, визначаючи розмір аліментів, не врахував усіх обставин, які мають значення по справі та не в повній мірі врахував матеріальне становище відповідача та матеріальне становище позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове.

Позивач та третя особа у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечували. Просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення зміні з наступних підстав.

Згідно ст. 309 ч.1 ЦПК України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. (ч.3 ст. 199 СК)

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При розгляді справи по суті судом було встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_4, який навчається на денному відділенні Київського національного університету будівництва і архітектури за спеціальністю «Технологія будівельних конструкцій, виробів і матеріалів», отримує стипендію у розмірі 825,00 грн., не працює і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, оскільки має постійний дохід, отримує заробітну плату. Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок, що відповідно до ст. 199 СК України відповідач повинен сплачувати аліменти.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем оскільки відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом має не тільки діти на яка продовжує навчання а і той з батьків, з ким проживає дитина, яка продовжує навчання. З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5, є студентом проживає разом із позивачкою й перебуває на її утриманні та постійним місцем його проживання є с.Дмитрівка, Слов'янського району Донецької області. В м. Києві проживає у гуртожитку тимчасово тільки на період навчання. Таким чином, скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивачка і звернулася до суду з позовом.

Між тим обґрунтовано встановивши обов'язок позивача утримувати повнолітню дитину яка продовжує навчання, суд першої інстанції належним чином не мотивував свій висновок про визначення аліментів на користь позивача в розмірі ? частки доходів відповідача.

Відповідно до ст.ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших утриманців, його матеріальне становище та інші обставини, що мають значення по справі.

З роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи убачається, що відповідач працює водієм КО-431 у комунальному автотранспортному підприємстві (КАТП) м. Краматорськ, загальна сума його доходу за період з 01.10.2015 - 31.03.2016 складає 26 196 грн. 77 коп. Має інших утриманців, у тому числі: неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружину ОСОБА_7, яка не працює, перебуває на обліку у Краматорському міському центрі зайнятості, що підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_3 працює викладачем у Машинобудівельному коледжі та загальна сума її доходу за період з жовтня 2015 р. по березень 2016 р. складає 31 603 грн. 73 коп.

Таким чином, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, якій продовжує навчання у розмірі ? частини від доходів відповідача суд не в повній мірі врахував матеріальне становище відповідача та наявність у нього інших утриманців, матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та можливість отримувати допомогу від іншого з батьків, якій працює та має постійний дохід і також зобов'язаний приймати участь у її утриманні.

Крім того, стягуючі аліменти на утримання повнолітнього сина якій продовжує навчання на користь позивачки у розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше за 30 % прожиткового мінімуму встановленого для громадян України відповідного віку, суд першої інстанції помилково застосував положення ст. 184 цього Кодексу якою передбачено мінімальний розмір аліментів на одну неповнолітню дитину та яка на спірні правовідносини не розповсюджується.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання у розмірі ? частки від доходів відповідача, підлягає зміненню з ухваленням нового рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти в зв'язку з продовженням навчання в розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої дитини у період навчання змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в зв'язку з продовженням навчання в розмірі 1/6 частини доходів щомісячно, починаючи з 11 квітня 2016 року на період його навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: