Справа № 626/1192/13-ц
Провадження № 6/626/38/2016
У Х В А Л А

Іменем України

18.04.2016 року Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді Болотової Л.І.

при секретарі Кузнецовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, у відсутності сторін, подання заступника начальника ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Заступник начальника ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа, до виконання ним покладених судовим рішення зобовязань.

В обгрунтування своїх вимог державний виконавець зазначає, що в нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №49252771 з примусового виконання виконавчого листа Красноградського районного суду Харківської області №626/1192/14-ц від 28.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" заборгованості за кредитним договором.

05.11.2015 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Вказану заборгованість боржник у встановлений термін добровільно не сплатив.

13.11.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

26.11.2015 року винесено постанову про арешт коштів боржника в ПАТ "Сбербанк Росії" та АТ "ОСОБА_3 Аваль". Повідомлень банківських установ про наявність на рахунках боржника грошових коштів не надходило.

Боржник зареєстрований за адресою:Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул. Дімітрова 116/2, але фактично там не проживає.

Державний виконавець вважає, що ОСОБА_2 може виїжджати у Російську Федерацію на заробітки або з метою уникнення виконання рішення суду покинути територію України, тому його необхідно тимчасово обмежити у праві виїзду за межі Україн .

Державний виконавець Слабинський С.Г. в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд подання за його відсутності.

Враховуючи те, що суд розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін не здійснюючи фіксування судового процесу.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України. Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377 - 1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Проте, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. При цьому слід звернути увагу на те, що Закон передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України покладається в даному випадку на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Свідомого ухилення від виконання, а саме того, що боржник має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин матеріали справи не містять. Невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Не вбачається з матеріалів справи доказів того, що ОСОБА_2 утримувався від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надавав у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не з'являвся за викликом державного виконавця. Не містять матеріали справи і доказів того, що боржник взагалі отримав копію постанови про відкриття провадження та копії інших виконавчих документів, в підтвердження своїх вимог державний виконавець надав тільки копію своєї постанови про відкриття виконавчого провадження і копії постанов про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження і про арешт коштів боржника.

Крім того, державним виконавцем не зазначено, яким чином обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України буде сприяти погашенню заборгованості за відсутності коштів на рахунках і майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Таким чином, вимоги державного виконавця суд вважає предчасними і не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України , -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання заступника начальника ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя