Провадження № 2/200/1364/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 квітня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі, головуючого - судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради про відшкодування шкоди, завданої внаслідок адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.04.2015 року о 9 год. 10 хв. в м. Дніпропетровську на перехресті вул. К.Лібкнехта та вул. Свєтлова водій КП «Теплоенерго» ДМР ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, належним відповідачу, при зміні напрямку руху не з трамвайної колії попутного напрямку вліво не переконався в безпеці свого маневру, в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2, що належить позивачу на праві власності, яким він керував, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 11.8 Правил дорожнього руху України. Вину ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП встановлено постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.05.2015 року.

Внаслідок ДТП було пошкоджено вказані транспорті засоби та позивачу було завдано матеріальну шкоду в розмірі 97554 грн. 64 коп. Крім того, він поніс витрати з оплати автотоварознавчого дослідження у сумі 1000 грн., які він був змушений зробити для оцінки спричиненої йому матеріальної шкоди.

Позивач також зазначає, що цивільна відповідальність водія, що керував транспортним засобом ГАЗ №АЕ 0906, належним КП «Теплоенерго» ДМР, була застрахована в страховій компанії «Дніпроінмед». Йому було відшкодовано страховн відшкодування в розмірі 49 000 грн. за вирахуванням франшизи 1000 грн., виходячи з встановленого ліміту застрахованої відповідальності 50 000 грн. Також внаслідок адміністративного правопорушення та пошкодження автомобіля позивача, йому була заподіяна моральна шкода, розмір якої він оцінив у 10 000 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 49 554 грн. 64 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та понесені витрати по справі.

В судове засідання представник відповідача не зявився, про день, час та місце судового розгляду відповідач повідомлений належним чином.

Від позивача до суду надійшла заява, що він не заперечує щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази цивільної справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як встановлено судом, 16.04.2015 року о 9 год. 10 хв. на перехресті вул. К. Лібкнехта та Свєтлова ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при зміні напрямку руху ліворуч не з трамвайної колії не переконався в безпеці свого маневру, в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_3. ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1, 11.8 Правил дорожнього руху України. Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.

Вину ОСОБА_2, працюючого водієм в КП «Теплоенерго» ДМР, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за вказаної дорожньо-транспортної пригоди встановлено постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, встановлені цією постановою обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ2 №411231 від 16.04.2015 року вказано місце роботи ОСОБА_2 - КП «Теплоенерго», і належність автомобіля НОМЕР_1 КП «Теплоенерго».

Свідоцтвом про реєстрацію автомобіля «Хюндай Грандюер» серія САТ №166396, виданого 18.08.2013 року реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_4 підтверджується власність на цей автомобіль ОСОБА_1, тобто позивача у справі.

Внаслідок адміністративного правопорушення, скоєного внаслідок наїзду автомобіля, належного відповідачеві, під керуванням особи, працюючої водієм у відповідача, що встановлено постановою у справі про адміністративне правопорушення, належний позивачеві автомобіль НОМЕР_5, був пошкоджений,, чим йому, як власнику, було завдано матеріальну шкоду в розмірі у розмірі 97 554 грн. 64 коп., що підтверджується висновком №2825 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 06 травня 2015 року, складеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3. Висновок містить два протоколи огляду пошкодженого транспортного засобу «Хюндай Грандюер» реєстраційний номер НОМЕР_4 від 22 та 29 квітня 2015 року, підписаних власником ОСОБА_1 та представником КП «Теплоенерго» ДМР механіком АТУ без зауважень.

09 жовтня 2015 страховою компанію «Дніпроінмед» перераховане страхове відшкодування по полісу №АІ/0196585 від 10.07.2014 року, наказ №902325 від 09.10.2015 року ОСОБА_1 як страхове відшкодування 49 000 грн (встановлений розмір застрахованої відповідальності 50 000 грн - 1000 грн безумовної франшизи) у звязку із настанням страхового випадку. Тому не відшкодованою залишилась матеріальна шкода у розмірі 48 554 грн 64 коп.

Позивачем до матеріалів справи залучено заяву про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, адресовану відповідачу та отриману останнім 24 листопада 2015 року, і відповідь відповідача на цей лист, датований 14.01.2016 року №120, в якому він посилається на неможливість сплати грошової суми, зазначеної у заяві позивача станом на 01.01.2016 року через направлення всіх коштів на проведення закупки газу.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля в сумі 48 554 грн 64 коп.

Крім того, суд вважає такими, що підлягають задоволенню частково позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Згідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як встановлено судом внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини водія, що працює у відповідача і який керував під час скоєння адміністративного правопорушення автомобілем, належним відповідачу, позивачу було дійсно заподіяно моральну шкоду, яку він оцінив в 10 000 грн. Позивач під час цього ДТП відчув стрес через зіткнення автомобілів, який стався внаслідок необережності та порушення правил іншим водієм, та душевні страждання у звязку із пошкодженням його автомобіля. Позивач був емоційно пригнічений через те, що розмір відновлювального ремонту було визначено в сумі 270 093 грн. 97 коп., що значно перевищує розмір отриманого ним страхового відшкодування та заявленого до відшкодування розміру матеріальної шкоди. Після ДТП він залишився без автомобіля, оскільки був не в змозі сплатити таку значну суму за його ремонт. Внаслідок пошкодження автомобіля та відсутності змоги ним користуватись, позивач відчув суттєві ускладнення у своїй праці та повсякденному житті, оскільки не в повній мірі міг реалізувати свої ділові наміри. В звязку із зазначеним, позивач зазнав побутових незручностей, а також відчув додаткове фізичне і емоційне перевантаження, оскільки був змушений без автомобіля докладати додаткових зусиль для організації свого життя та своєї сімї, виконання своєї роботи, що негативно вплинуло на його матеріальний та емоційний стан.

Як свідчить лист позивача до відповідача від 24.11.2015 року, він намагався вирішити справу шляхом досудового врегулювання без відшкодування моральної шкоди та судових витрат, проте відповідач затягнув розгляд даної заяви і не скористався можливістю мирно врегулювати спір.

Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких він зазнав, та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, а не про покарання останнього за неправомірні дії його працівника, та за фактичне затягування відшкодування завданої шкоди майну позивача, що не відповідало б принципам цивільного законодавства, визначеним ст. 3 ЦК України. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити доведеною заподіяну моральну шкоду у розмірі 7000 грн, і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Встановлено, що в звязку із пошкодженням належного йому автомобіля та необхідністю визначення розміру спричиненої йому матеріальної шкоди, позивач поніс витрати по оплаті експертного дослідження автомобіля НОМЕР_6 в сумі 1000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №2825 від 22.04.2015 року, виданого ЧП ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1,3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані із проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

В звязку із пошкодженням автомобіля позивача і не відшкодуванням завданої матеріальної шкоди відповідачем, позивач поніс витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката у сумі 5700 грн., що підтверджується угодою про надання правової допомоги від 04 січня 2016 року, укладеною між адвокатом ОСОБА_4 і ОСОБА_1 та заявою на переказ готівки №ICKTG011101YF0 за угодою про надання правової допомоги від 04.01.2016 через КБ «Приватбанк» від 11.01.2016 в сумі 5 700,00 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, повязані з розглядом судової справи, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у сумі 1012 грн. 43 коп. та 3858 грн. 40 коп. витрат на правову допомогу, сплачених відповідно до угоди про надання правової допомоги між позивачем і адвокатом ОСОБА_4 від 04.01.2016 року з урахуванням ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та обґрунтування розміру компенсації витрат, повязаних з наданням правової допомоги, заявлених позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226, 232 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП пошкодженням автомобіля в сумі 49 554 грн. 64 коп.; моральну шкоду у сумі 7 000 грн.; понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1012 грн. 43 коп., витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 3858 грн. 40 коп., а всього 61 425 грн. 47 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивачем рішення може бути оскаржене на протязі десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, шляхом подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.