Єдиний унікальний номер: 448/411/16-ц
Провадження № 2/448/203/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24.06.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

при секретарі - Тхір О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_2, Мостиська районна державна адміністрація Львівської області та Відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті її тітки - ОСОБА_3, яка померла 15.06.2005року, залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок за адресою: с.Вуйковичі, вул.Садова, 5 Мостиського району Львівської області та земельні ділянки площею 1,12671 і площею 0,37434, що розташовані на території Твіржанської сільської ради Мостиського району.

Стверджує, що за життя, а саме 13.11.1996 року тітка склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй (позивачці). Інших спадкоємців, яким належало б право на обовязкову частку у спадщині, немає. На час смерті ОСОБА_3 проживала і була зареєстрованою у вищевказаному житловому будинку разом з нею (позивачкою) та її покійним чоловіком ОСОБА_4, який помер 29.02.2012 року.

Вказує, що звернулася до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів на дане спадкове майно (будинковолодіння, земельні ділянки) їй було розяснено про необхідність звернення до суду для захисту своїх спадкових прав.

З огляду на наведене, просить суд визнати за нею (позивачкою) право власності на житловий будинок за адресою: с.Вуйковичі, вул.Садова, 5, Мостиського району Львівської області та земельні ділянки площею 1,12671 і площею 0,37434, що розташовані на території Твіржанської сільської ради Мостиського району.

Представник позивачки в судове засідання не зявилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Твіржанської сільської ради Мостиського району в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, а надіслав копію спадкової справи за №161/2016, заведеної після смерті ОСОБА_3, яка померла 15.06.2005 року.

Представник третьої особи Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій вказав, що вирішення спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівській області був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 15.06.2005р. року відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3. Спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул.Садова, 5 в с.Вуйковичі Мостиського району Львівської області та земельних ділянок площею 1,12671 і площею 0,37434, що розташовані на території Твіржанської сільської ради Мостиського району, відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки від 14.10.2004 року.

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя усім своїм майном, в тому числі, як вважає суд, зазначеним будинковолодінням та земельними ділянками розпорядилася і заповіла таке позивачці ОСОБА_1, склавши 13.11.1996р. в її користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця ОСОБА_3 нею не змінений і не відмінений.

Слід зазначити і те, що позивачка на час смерті ОСОБА_3, тобто на час відкриття спадщини, постійно проживала разом з спадкодавцем за адресою: с.Вуйковичі, вул.Садова, 5 Мостиського району Львівської області.

У ч.3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачка ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити своїх спадкових прав, оскільки до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3, входить будинковолодіння по Садова, 5 в с.Вуйковичі Мостиського району Львівської області та земельні ділянки, відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки від 14.10.2004 року, на які відсутні правовстановлюючі документи.

Вказані обставини підтверджуються: заявою представника позивачки; заявою представника відповідача Твіржанської сільської ради Мостиського району; заявою представника третьої особи Мостиської РДА Львівської області; копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3; копією довідки КП «Мостиське РБТІ»; копією паспорта позивачки; довідками з Твіржанської сільської ради Мостиського району; копією спадкової справи за №161/2016, заведеної після смерті ОСОБА_3; копіями державних актів на право власності на земельні ділянки від 14.10.2004 року; виданих Мостиською РДА Львівської області; нормативно грошовою оцінкою земельних ділянок.

Практика Верхового Суду України ( п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року ) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у зв'язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки на зазначене спадкове майно не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст.16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.

Право власності, як вказується у ст.328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст.ст.81, 131 Земельного кодексу України зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3 належало право власності на спадкове майно (будинковолодіння, земельні ділянки), і що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_1, яка у встановленому порядку прийняла дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останньою права власності на спірне будинковолодіння та земельні ділянки саме в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 328, 1218, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 208, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: с.Вуйковичі, вул. Садова, 5 Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 15.06.2005р.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 1,12671га, що розташована на території Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :12:000:0117), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.10.2004 року, виданого Мостиською РДА Львівської області, та право власності на земельну ділянку площею 0,37434га, що розташована на території Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0084), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.10.2004 року, виданого Мостиською РДА Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 15.06.2005р.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Суддя Я. Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20___ р.

Суддя Я. Є. Стецик