Справа №461/1501/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

14 квітня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Романюка В.Ф.

при секретарі Куц Н.З.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третіх осіб: ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5, з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якій просить визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №1 в будинку №5 по вул. Кубійовича у м.Львові.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що ОСОБА_1 розпорядженням Львівської міської ради народних депутатів №472 від 21.07.1995 р. було дозволено із сімєю (на той час були сестра та брат) проживати у ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартирі №1, яка складається з однієї кімнати, без кухні та всіма комунальними вигодами. За вищевказаною адресою було прописано ОСОБА_5

25.01.1997 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, у якому народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно довідки виданої відділом житлового господарства ЛКП «Снопківське» №245 від 01.02.2016 р. з місця проживання про склад сімї і прописки, АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3 (чоловік позивача), ОСОБА_4 (син позивача) та ОСОБА_5

Однак, починаючи з 1995 р. ОСОБА_5 ніколи не проживав і не проживає та не зявляється за місцем прописки, особистих речей чи ключів до квартири у нього немає.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 жодних родинних чи інших відносин з ОСОБА_5 не підтримує, про інше місце його перебування чи проживання їй не відомо, тому просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою судового засідання від 21.03.2016 р. до розгляду даної справи в якості третіх осіб залучено: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 /а.с.25-27/.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні до позову. Просити позовні вимоги задоволити. Просити винесення заочного рішення не заперечили.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації. /а.с.18, 31-32, 37/.

У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Залучені в якості третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали. Підтвердили факт того, що ОСОБА_5 з 1997 р. не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, про інше місце його перебування чи проживання їм не відомо. Просили позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що на протязі 10 років із ОСОБА_1 були сусідами, оскільки з 1992 по 2002 рр. проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. В цей період ОСОБА_5 за адресою м.Львів, вул. Кубійовича, 5/1 не проживав.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 Підтримують родинні відносили, періодично ходила та ходить до них в гості, зокрема на свята. ОСОБА_5 жодного разу не бачила, проте що він там прописаний знає від ОСОБА_1

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що дружить із сімєю ОСОБА_1 Періодично навідує їх вдома, за адресою: м.Львів, вул. Кубійовича, 5/1. ОСОБА_5 жодного разу там не бачив. Зі слів ОСОБА_1 знає, що він даною адресою прописаний, однак у квартиру не навідується та якихось його особистих речей не має.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження Львівської міської ради народних депутатів №472 від 21.07.1995 р. ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10) було дозволено із сімєю: 3 особи: вона, мама, брат проживати у ІНФОРМАЦІЯ_6, яка складається з 1 кімнати, без кухні та всіма комунальними вигодами, у звязку із смертю основного наймача 11 брата ОСОБА_11 /а.с.5/

Як зясовано із пояснень позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 є її зведеним братом, якого до згаданої квартири приписав ОСОБА_11 брат позивачки, оскільки хотів щоб вони проживали однією сімєю.

25.01.1997 р. між ОСОБА_10 (ОСОБА_1) та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстровано у Дидятицькій сільській раді Мостиського району, прощо зроблено актовий запис за №1. /а.с.6/.

Так, відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки виданої ЛКП «Снопківське» №245 від 01.02.2016 р. вбачається, що за адресою: м.Львів, вул. Кубійовича, 5/1 зареєстровано 4 особи, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9. /а.с.7/.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 за вищезгаданою адресою не проживав і не проживає, особистих речей у ній не тримає, що підтверджується матеріалами справи, а саме актами складеними комісією ЛКП «Снопківське» від 12.06.2008 р., 12.08.2008 р., 23.04.2009 р., 25.02.2016 р. /а.с.8, 9, 10, 11, 12/.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_1 з 21.07.199 р. є основним наймачем квартири АДРЕСА_2, а тому може вимагати усунення перешкод у користуванні квартирою.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_5 з 1995 р. не проживає за вищевказаною адресою, особистих речей в ній не зберігає, що підтверджується наданими документами, які містяться в матеріалах справи та показами свідків, які були допитані у судовому засіданні.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, вони передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись ним на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 представлено достатньо доказів, не спростованих у процесі розгляду справи на підтвердження необхідності визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування кватрирою №1 в будинку №5по вул.Кубійовича у м.Львові, а тому позов слід задовольнити.

Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 3, 16, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №1 в будинку №5 по вул.Кубійовича у м.Львові.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В.Ф. Романюк