АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Астафєвої Іванни Віталіївни в інтересах публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року

в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Зокрема, суд вказав на невідповідність позовної заяви вимогам ст.119 ЦПК - не зазначення у позові доказів, що підтверджують кожну обставину: перерахування кредитних коштів на платіжну картку, факт отримання коштів боржником у відповідному розмірі, виписки по особовому рахунку чи інші фінансово-бухгалтерські документи, а також надати докази наявності спору.

У подальшому, ухвалою того ж суду від 15 лютого 2016 року з причини усунення недоліків у повному обсязі, позовну заяву визнано неподаною й повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду, а справу направити для вирішення питання про відкриття провадження до того ж суду.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Визнаючи подану по справі позовну заяву неподаною, районний суд виходив з того, що позивач у встановлений судом строк повністю не усунув недоліки позовної заяви, що є перешкодою прийняття її до розгляду.

Між тим, колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що ухвалені з порушенням норм процесуального права.

Подана по справі позовна заява за формою і змістом відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, районний суд визнав доведеним відсутність долучених до справи доказів щодо перерахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, факт отримання готівки клієнтом банку у відповідному розмірі, виписки по особовому рахунку чи інші фінансово-бухгалтерські документи, а також звернення до відповідачів з вимогою про стягнення заборгованості, з зазначенням доказів їх відмови сплатити зазначену заборгованість.

Отже, на стадії вирішення питання прийняття позовної заяви, районний суд визнав відсутніми у справі докази, що дають підстави до прийняття позову до провадження.

Разом з тим, такі висновки районним судом зроблено з порушенням керівних роз'яснень, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Колегія суддів вважає, що вказані в ухвалі районного суду від 02 лютого 2016 року документи, є такими, що не визначаються законом як обов'язкові для подання на стадії перевірки форми та змісту позовної заяви.

У випадку необхідності, подання доказів можливо на наступних стадіях цивільного процесу.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Таким чином, суд повинен сприяти всебічному розгляду справи та перевіряти обставини (докази), що мають значення для правильного вирішення справи, а позовні вимоги - це вже виклад обставин, якими позивач обґрунтовує підстави звернення до суду за захистом своїх прав, зміст яких визначається ним на свій розсуд.

За таких обставин, колегія суддів вважає поспішними, такими, що суперечать положенням процесуального права висновки районного суду про наявність правових підстав до визнання позову неподаним і його повернення.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а питання прийняття позовної заяви до розгляду - передачі на новий розгляд до того ж суду.

Керуючись ст.ст.293, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну Астафєвої Іванни Віталіївни в інтересах публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до того ж суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/10416/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5678/2016

Головуючий у суді першої інстанції: ВасильченкоО.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.