Провадження № 2/369/581/16
РІШЕННЯ

Іменем України

24.06.2016 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

за участю секретаря Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухому майно, визнання незаконним та скасування рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про передачу у безоплатну власність земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.03. 2001 року, посвідченого нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу за реєстровим № 42 від 15.03. 2001 року йому на праві власності належить 7/10 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 який розміщений на земельній ділянці 0, 10 га.

Згідно з рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 31 березня 2001 року за № 127 «Про надання земельної ділянки в постійне користування для обслуговування житлового будинку та господарських будівель» йому було надано в постійне користування земельну ділянку площею 0, 07 га по АДРЕСА_1

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 39 від 27.06. 2013 року йому було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0, 07 га, у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким на праві власності належить 3/10 частин будинку.

Згідно вищевказаними договором купівлі-продажу житлового будинку, рішеннями сільської ради про надання йому в користування земельної ділянки площею 0, 07 га, він запропонував відповідачкам встановити конкретний порядок користування земельною ділянкою 0, 10 га по АДРЕСА_1 а після їх відмови змушений звертатись до суду з вищевказаним позовом.

В процесі розгляду справи в суді ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повідомили суд, що на даний час спірна земельна ділянка площею 540 кв.м ними приватизована відповідно до рішення Петропавлівсько Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ними отримано правовстановлюючий документ про право власності на земельну ділянку, в тому числі і на частину земельної ділянка 0, 07 га наданої йому в користування.

Зазначеними протиправними діями відповідачів були порушені його законні права та інтереси як співвласника будинку та землекористувача. Надана йому земельні ділянка незаконно була зменшена.

На підставі вищевказаного просив суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку 0, 0458 га, кадастровий номер НОМЕР_1, по АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київвської області видане на ім»я ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Визнати незаконним та скасувати рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про передачу у безоплатну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спірної земельної ділянки площею 0, 0458 га по АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської області.

Позивач ОСОБА_1 до суду з»явився, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник позивача до суду з»явилась, позов підтримала, просида задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду з»явилась, позов не визнала, просила відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 до суду з»явилась, позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з»явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.

Представник Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.03. 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Апишковою З.І. за реєстровим № 42 від 15.03. 2001 року йому на праві власності належить 7/10 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 який розміщений на земельній ділянці 0, 10 га.

Згідно з рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 31 березня 2001 року за № 127 «Про надання земельної ділянки в постійне користування для обслуговування житлового будинку та господарських будівель» йому було надано в постійне користування земельну ділянку площею 0, 07 га по АДРЕСА_1

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 39 від 27.06. 2013 року йому було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0, 07 га, у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами - рішенням сільської ради від 31.03. 2016 року за № 127 та рішенням за № 39 від 27.06. 2013 року.

Співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_3, яким на праві власності належить 3/10 частин будинку.

Керуючись вищевказаними договором купівлі-продажу житлового будинку, рішеннями сільської ради про надання йому в користування земельної ділянки площею 0, 07 га, він запропонував відповідачкам встановити конкретний порядок користування земельною ділянкою 0, 10 га по АДРЕСА_1 а після їх відмови змушений звертатись до суду з вищевказаним позовом.

В процесі розгляду справи в суді ОСОБА_8 та ОСОБА_3 повідомили суд, що на даний час спірна земельна ділянка площею 540 кв.м ними приватизована відповідно до рішення Петропавлівсько Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ними отримано правовстановлюючий документ про право власності на земельну ділянку, в тому числі і на частину земельної ділянка 0, 07 га наданої йому в користування.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 127 від 31 березня 2000 року ОСОБА_1 було надано в постійне користування для обслуговування житлового будинку та господарських будівель земельну ділянку площею 0, 07 га в АДРЕСА_1

12 червня 2013 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1

27 червня 2013 року рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Київської області 18-тої сесії VI -го скликання за № 39 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0, 07 га у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1

Рішенням 17- тої сесії 6-го скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Киїської області за № 31 від 12 лютого 2013 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право власності на земельну ділянку у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку у спільну сумісну власність загальною площею - 0, 0458 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1).

На підставі вищевказаного рішення 02 серпня 2013 року відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 30 ЗК України в редакції 1990 року визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об»єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі і споруди д кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об»єктів.

Стаття 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на 23 вересня 2013 року) передбачає що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до п.г) ч.1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до ч.2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у користуванні громадян передаються у власність чи користування за рішенням органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 186 ЗК України зміни до документації із землеустрою вносяться за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою.

Відповідно до ст. 193 ЗК України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами

Статтею 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах, зокрема, об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Статтею 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за № 3 від 01.03. 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Перелік способів захисту порушених прав визначає ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити порушені права чи інтереси і в інший спосіб, який встановлений договором або законом.

Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Також відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 3 статті 152 Земельного Кодексу України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та шляхом застосування інших, передбачених законом способів.

Статтею 155 ЗК України проголошено, що у разі видання державним органом акта, яким порушуються права щодо володіння, користування чи розпорядження належною особі земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувані свідоцтво про право власності на земельну ділянку та рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області суперечать вимогам закону та порушують права позивача.

Частиною другою статті 158 Земельного кодексу України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 203, 215, 216, 1225 ЦК України, ст. 120 ЗК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 березня 2013 року № 3 від 01.03. 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»», та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухому майно, визнання незаконним та скасування рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про передачу у безоплатну власність земельної ділянки задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку 0, 0458 га, кадастровий номер НОМЕР_1, по АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київвської області видане на ім»я ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Визнати незаконним та скасувати рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про передачу у безоплатну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0, 0458 га по АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.Я. Волчко