Справа № 195/1310/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Тетеревятникова А.П., при секретарі Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_2 спочатку просила визнати житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області об'єктом права спільної сумісної власності подружжя з визнанням за померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/2 його частині та відповідно за нею право власності на 9/16 частин в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Відповідно просила визнати за відповідачкою право власності на

3/16 частин даного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Позов обґрунтовано тим, що 09.07.1960 року між її батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області за № 15. Від шлюбу вони мали дітей, вона, позивачка у справі та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер 07.06.2015 року.

Неодноразово вона змінювала своє прізвище на «Третяк» та «Смірнова» у зв'язку зі шлюбом.

За час проживання у шлюбі її батьки побудували житловий будинок за вказаною вище адресою, який був введений в експлуатацію у 1967 році, що підтверджується: довідками, виданими виконкомом Преображенської сільської ради Томаківського району від 26.08.2015 року №695, від 27.04.2015 року №357, від 23.07.2015 року №548, завіреною належним чином копією погосподарської книги №5 за 1967-1969 роки.

20.09.1995 року в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області померла її мати - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії Ї-КИ № 648831, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 09.09.2015 року.

25.09.2014 року в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області помер її батько - ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації смертей 29.09.2014 року проведено відповідний актовий запис за №192 (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 634703, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 28.04.2015 року).

На час відкриття спадщини після смерті її матері вона проживала разом зі своїми батьками, що підтверджується довідкою Преображенської сільської ради від 14.09.2015 року за №756. Тому вважає себе такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті своєї дружини прийняв і її батько - ОСОБА_4.

У квітні 2015 року нотаріус згідно листа від 17.04.2015 року за №С-10/02-17 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Зі смертю ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку. Спадкоємцями такого майна в першу чергу за законом явилися її чоловік - ОСОБА_4, вона, її дочка та син - ОСОБА_5

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона та батько фактично прийняли спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3

ОСОБА_5 у встановленому законом порядку спадщину не прийняв, у визначений шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою не звернувся, тому її та батька частки у спадковому майні становила 1/4 частині.

На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 загальна частка належного йому майна у виді житлового будинку становила 3/4 частини.

Спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку прийняли вона та відповідачка - ОСОБА_2

За час життя ОСОБА_4 був складений заповіт, посвідчений виконкомом Преображенської сільської ради Томаківського району 15.08.2014 року, зареєстрований в реєстрі за №17, яким зроблено розпорядження щодо всього належного йому майна на її користь.

Тобто, належних йому 3/4 частини житлового будинку він заповів саме їй.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України відповідачка ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 має право на обов'язкову частку у виді 3/16 частин спадщини.

Згодом позивачка доповнила позовні вимоги тим, що просила визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на присадибну земельну ділянку площею 0,25 га та на земельну ділянку для підсобного господарства площею 0,37 га по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області.

Відповідно за собою просила суд визнати у порядку спадкування за заповітом на 9/16 частин, а за відповідачкою на 3/16 частин присадибної земельної ділянки від загальної площі 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0690, після смерті ОСОБА_4, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 виданого 08.02.1996 року, 9/16 частин за собою і за відповідачкою на 3/16 частини земельної ділянки для ведення підсобного господарства від загальної площі 0,37 га, кадастровий номер :02:001:0691 після смерті ОСОБА_4, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 виданого 08.02.1996 року.

В доповнення позовних вимог зазначила, що до спадщини після смерті її батька увійшли також земельні ділянки означених вище площ, що були набуті подружжям, тобто її батьками, за час спільного проживання у шлюбі.

29.02.2016 року позивачка змінила позовні вимоги і просить визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4, право власності на 9/16 частин житлового будинку, позначеного літ. "А" загальною площею 69,0 кв.м., житловою площею 31,20 кв.м., із господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею літ. "Б" площею 21,30 кв.м., сараєм літ. "Д" площею 15,0 кв.м, сараєм літ "Е" площею 6,0 кв.м., убиральнею літ. "Ж", літнім душем літ. "З" загальною вартістю 55062 гривні.

За ОСОБА_2 просить визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на 3/16 частин житлового будинку.

Також за собою просить визнати у порядку спадкування за заповітом на 9/16 частин, а за відповідачкою на 3/16 частин присадибної земельної ділянки від загальної площі 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0690, після смерті ОСОБА_4, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 виданого 08.02.1996 року, 9/16 частин за собою та за відповідачкою на 3/16 частин земельної ділянки для ведення підсобного господарства від загальної площі 0,37 га, кадастровий номер :02:001:0691 після смерті ОСОБА_4, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 виданого 08.02.1996 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник, що діє на підставі договору про надання правової допомоги та здійснення представництва від 28.04.2015 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №381 від 17.08.2012 року, підтримали позовні вимоги і просили суд задовольнити їх повністю.

Відповідачка, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася.

Представник відповідачки, що діє на підставі договору про надання правової допомоги і здійснення представництва від 29.09.2015 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2492 від 16.04.2012 року в судове засідання не з'явився. Натомість подав 05.07.2016 року письмову заяву у якій просив суд перенести розгляд справи на інший строк по причині захворювання ОСОБА_6 та неможливості нею брати участь у справі в період хвороби. Довідку про захворювання ОСОБА_2 було надано раніше, яка долучена до матеріалів справи.

Однак, суд вважає необхідним розглянути справу за відсутності у судовому засіданні відповідачки та її представника з урахуванням вимог ст. 157 ЦПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) в контексті, що кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Попередньо 22.06.2016 року в судовому засіданні представник відповідачки просив суд також відкласти розгляд справи посилаючись на хворобу ОСОБА_2, про що додав відповідну медичну довідку від 21.06.2016 року видану КЗ "Преображенська амбулаторія загальної практики сімейної медицини".

Надані представником позивачки медичні довідки КЗ "Преображенська амбулаторія загальної практики сімейної медицини" від 22.06.2016 року та 06.07.2016 року спростовують факт звернення ОСОБА_2 за медичною допомогою за місцем свого проживання в період з 21.06.2016 року по 06.07.2016 року.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що вона працює сімейним лікарем Преображенської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини. Довідку від 21.06.2016 року про те, що ОСОБА_2 отримує амбулаторне лікування вона не видавала, таку довідку видала медична сестра і її підпису на ній не мітиться, тому не розуміє, чому за її прізвищем медична сестра видала таку довідку. Така довідка є незаконною. Підтверджує той факт, що ОСОБА_2 до неї, як до лікаря за медичною допомогою не зверталася і лікування їй не призначала. Вона працює єдиним лікарем Преображенської амбулаторії. Якщо особа захворіла, то вона може надати первинну медичну допомогу, але лікування обов'язково призначає лікар. 21.06.2016 року вона знаходилася на робочому місці в амбулаторії з 8.00 години до 17.30 години і ОСОБА_2 до неї не зверталася за медичною допомогою.

Отже, суд не вважає поважними причини неявки в судове засідання 22.06.2016 року та 06.07.2016 року, а тому перешкоди у розгляді справи за відсутності у судовому засіданні відповідачки та її представника відсутні, так як є достатньо доказів у матеріалах справи для вирішення її по суті позовних вимог.

В судовому засіданні 10.06.2016 року представник відповідачки заперечував проти позовних вимог.

Допитана у якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1982 року. Також знала ОСОБА_3 та ОСОБА_4, так як її мати була хрещеною меншого брата. Підтверджує, що житловий будинок по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області будували спільно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким також допомагали у тому мешканці села. У вказаному будинку подружжя проживали до моменту своєї смерті. На період смерті ОСОБА_3 її дочка, ОСОБА_9 проживала разом з нею. Потім ОСОБА_4 одружився на відповідачці і його дочка, ОСОБА_1 переїхала проживати до іншого помешкання. ОСОБА_3 перед смертю хворіла і поряд з нею була її дочка, ОСОБА_1

Допитана у якості свідка ОСОБА_10 пояснила суду, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_3. З 1993 року по 1999 рік вона проживала по сусідству з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Її дитина та дитина ОСОБА_1 є однолітками, навчалися в одному класі. Коли у 1993 році вона переїхала проживати до будинку по вул. Ленна в с. Преображенка Томаківського району по сусідству з нею по вул. Леніна 253, с. Преображенка проживали ОСОБА_4, який працював трактористом, ОСОБА_3, ОСОБА_1, її чоловік та двоє дітей. ОСОБА_3 як раз вийшла на пенсію, в неї був депресивний стан. До того. як ОСОБА_3 померла у дворі їхнього будинку сталася пожежа і вона також тяжко переносила той випадок. Фактично за ОСОБА_3 здійснювала догляд її дочка, ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 фактично проживала ще з батьком протягом року. Потім після поминального обіду, коли ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_2, ОСОБА_1 переїхала до іншого помешкання разом зі своїм чоловіком та дітьми.

Допитана у якості свідка ОСОБА_11 пояснила суду, що проживає у м. Запоріжжі. З 1998 року вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4. Проживали поряд з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Вона допомагала по господарству своїй бабі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які проживали разом. Її батьки розлучились в той період і вона майже весь час проживала у своєї баби ОСОБА_2

Допитаний у якості свідка ОСОБА_12 пояснив суду, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_2 йому доводиться рідною бабою, з якою проживав у шлюбі ОСОБА_4 Спорів щодо спільного майна у них були відсутні. ОСОБА_1 він не знав. За період спільного проживання його баби з ОСОБА_4 він не бачив жодного разу ОСОБА_1

Допитана у якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що вона раніше працювала сільським головою Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. ОСОБА_1 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6 на період 1995 року. У 1992 році, коли у ОСОБА_1 народилася друга дитина, то вони переїхали проживати до батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, постійно вели спільне господарство.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши позивачку та її представника, суд дійшов висновку.

Доведено, що 20.09.1995 року в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина.

25.09.2014 року в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина.

За час спільного проживання у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у порядку ст. 22 КпШС України (1969 року), що діяв на час виникнення майнових прав та обов'язків подружжя, набули у спільну сумісну власність житловий будинок по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області.

Правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане нерухоме майно є відповідне свідоцтво від 12.05.1997 року, виданого на підставі рішення виконкому Томаківської районної ради №262 від 09.04.1997 року, з якого вбачається, що житловий будинок було збудовано у 1967 року.

Згідно висновку ТОВ «Експерт-Груп» підтверджує, що станом на 29.07.2015 року вартість житлового будинку становить 55062 гривні.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу від 31.01.1966 року, що діяла на той час, було передбачено реєстрацію житлових будинків органами бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих лише у містах та селищах міського типу. Тому не підлягали реєстрації будинки, що розташовані в сільських населених пунктах, а від того повинні були обліковуватися відповідними виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих шляхом внесення відомостей у погосподарські книги на підставі заяви власника майна.

Сільські ради відповідно до Інструкції з ведення погосподарського обліку, що затверджувались Міністерством статистики України, один раз в пять років провадили закладку погосподарських книг станом на 1 січня. Закладка в погосподарських книгах проводилася шляхом суцільного обходу дворів та опитування населення в період з 1 до 15 січня. В наступні чотири роки проводиться суцільна перевірки та уточнення записів в погосподарських книгах станом на 1 січня поточного року.

Довідка Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 26.08.2015 року №695 вказує на те, що житловий будинок по вул. Леніна 253, в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області побудований та введений в експлуатацію в 1967 році. Головою домогосподарства був ОСОБА_4.

Витяг з погосподарської книги Преображенської сільської ради за 1967 та 1995 років підтверджує, що у житловому будинку по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області проживали на той період часу ОСОБА_4, як голова, його дружина - ОСОБА_3, дочка ОСОБА_9 та син ОСОБА_5.

Видана 23.07.2015 року за №548 на підставі записів по господарської книги №5 за 1967-1969 роки Преображенською сільською радою довідка підтверджує, що в будинку по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району зареєстровані ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_14, їх діти ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та інші члени сім'ї.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями належної її частки житлового будинку виявилися її чоловік ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_3, оскільки вони у визначений ст. 549 ЦК України (1960 року) строк фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

Довідки Преображенської сільської ради Томаківського району від 14.09.2015 року №756 та від 09.09.2015 року №734 підтверджують той факт, що ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_3 20.09.1995 року фактично проживала без реєстрації за адресою місця відкриття спадщини, разом зі своєю сім'єю.

Допитані у якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 також підтвердили суду, що позивачка фактично проживала зі своїм чоловіком та малолітніми дітьми у домоволодінні своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та після смерті своєї матері на протязі більше ніж шести місяців продовжувала проживати у будинку та вести підсобне господарство.

З наданої Марганецькою державною нотаріальною конторою копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що спадкоємцем після її смерті явився її чоловік, ОСОБА_4, який у встановлений законодавством строк подав заяву про прийняття спадщини і на ім'я якого було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.07.1997 року. Відповідно змісту даного свідоцтва про право на спадщину за законом спадщина складається з грошових заощаджень, вкладених у філіал ощадбанку №3014/04 с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області по рахункам №675, з призначеними процентами та грошовими компенсаційними сертифікатами, що належали померлій на підставі ощадних книжок.

Згідно положення ст. 548 ЦК УРСР (1960 року) спадкоємцем, який прийняв спадщину визнавався, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З цього слідує, що позивачка та її батько ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_14 у виді права на 1/2 частину житлового будинку оскільки спільно вступили в управління та володіння таким майном.

Зі сторони сина спадкодавців, ОСОБА_5, не підтверджено дій, що спонукали його прийняти спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_14

Після смерті ОСОБА_4, який помер 25.09.2014 року, відкрилася спадщина на 3/4 частини житлового будинку, земельну ділянку площею 0,62 га, яка складається з 0,25 га присадибної земельної ділянки та 0,37 га підсобного господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ДПТ м №003043 від 08.02.1996 року, по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області.

Спадкоємцями його майна після смерті явилися: його дочка ОСОБА_1, на ім'я якої було складено 15.08.2014 року заповіт посвідчений секретарем Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області за № 17; його дружина ОСОБА_2 з якою 26.10.1996 року було укладено шлюб, про що свідчить відповідний актовий запис; та його син ОСОБА_5, який у шестимісячний строк подав нотаріусу письмову заяву про прийняття спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 1241 ЦК України непрацездатна вдова спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Як зазначалося вище ОСОБА_4 мав право на 3/4 частини житлового будинку, інша 1/4 частина належала позивачці, яку вона успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3

В загальному підсумку житловий будинок слід розподілити на вісім рівних частин, з яких 2/8 частини належить позивачці у порядку спадкування після смерті матері, на 5/8 частин вона має право у порядку спадкування після смерті батька, а на іншу 1/8 частину має право відповідачка, як на обов'язкову частину у спадщині.

У даному випадку суд вважає справедливим визнати за відповідачкою і по 1/8 частин земельних ділянок, як присадибної, так і для підсобного господарства, враховуючи відносини між самими спадкоємцями, які не дійшли порозуміння між собою у спорі, земельна ділянка раніше перебувала у користуванні подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з початку забудови ними домоволодіння.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, з моменту отримання правовстановлюючого документу.

Позивачкою сплачено судовий збір в сумі 550,62 гривні та 898 гривень, що в сумі становить 1448,62 гривні. Враховуючи, що за відповідачкою визначено 1/8 частину спадкового майна, то стягненню з нею підлягає: 1448,62 гривні/8=181,07 гривень на користь позивачки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 388, 370, 1218, 1226, 1241, 1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частин житлового будинку по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 07 червня 2015 року в м. Марганець Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/8 частини житлового будинку по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 20 вересня 1995 року в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину житлового будинку по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 07 червня 2015 року в м. Марганець Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 частин земельної ділянки від загальної площі 0,37 га, кадастровий номер :02:001:0691, призначеної для ведення підсобного господарства по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_4, який помер 07 червня 2015 року в м. Марганець Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 від 08.02.1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 частин присадибної земельної ділянки від загальної площі 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0690, по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_4, який помер 07 червня 2015 року в м. Марганець Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 від 08.02.1996 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину земельної ділянки від загальної площі 0,37 га, кадастровий номер :02:001:0691, призначеної для ведення підсобного господарства по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_4, який помер 07 червня 2015 року в м. Марганець Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 від 08.02.1996 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину присадибної земельної ділянки від загальної площі 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0690, по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_4, який помер 07 червня 2015 року в м. Марганець Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 від 08.02.1996 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподілити між сторонами судові витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину сплаченого по справі судового збору в сумі 181 (сто вісімдесят одна) гривня 07 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд.

Суддя: ОСОБА_15