Справа № 288/550/16-ц
Провадження № 2/288/366/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

секретаря судового засідання - Мітніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди (збитків),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди (збитків), посилаючись на те, що Попільнянським районним судом Житомирської області розглядалось кримінальне провадження стосовно ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 185 КК України внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000142 від 17 березня 2015 року.

В ході судового розгляду ОСОБА_2 вину визнав повністю по кожному епізоду обвинувачення та підтвердив обставини за яких він викрав майно потерпілих.

Вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 березня 2016 року по справі № 288/522/15-к було встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та доведено розмір завданих ним збитків.

Вказаним кримінальним правопорушенням Позивачу заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2980 гривень 00 копійок, яка складається з вартості викраденого майна, а саме Відповідач викрав 10 кг вершкового масла загальною вартістю 1440 гривень 00 копійок, 12 кг свинного мяса вартістю 840 гривень 00 копійок, 4 палиці сировяленої ковбаси загальною вартістю 520 гривень 00 копійок, 10 кг свинного здьору загальною вартістю 150 гривень 00 копійок та дві свинні ніжки вартістю 30 гривень 00 копійок.

При цьому, в ході розслідування кримінальної справи Відповідачем було повернуто 4 шматки здьору, 3,5 кг масла та одну свинячу ніжку на загальну суму 579 гривень 00 копійок.

В судове засідання Позивач не зявилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі.

На даний час ОСОБА_2 відбуває покарання в Райківській виправній колонії № 73, с. Райки, Бердичівського району, Житомирської області.

07 червня 2016 року на адресу суду надійшла розписка ОСОБА_2 про отримання ухвали суду від 29 квітня 2016 року та копії позовної заяви, а також пояснення ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_2 зазначив, що майнову шкоду відшкодовувати не буде, так як викрадені речі повернув ОСОБА_1

Суд, розглянувши справу на засадах змагальності сторін, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються вимогами статтями 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, чинними на день їх виникнення.

Згідно з статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 31 березня 2015 року близько 21.00 годині ОСОБА_2 перебував по вулиці Фрунзе, в смт. Попільня, Попільнянського району Житомирської області де в нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 пройшов на територію домогосподарства ОСОБА_3, що в смт. Попільня, по вулиці Фрунзе будинок 39, Попільнянського району Житомирської області де шляхом підбирання ключа відчинив вхідні двері та проник у будинок, за вказаною адресою. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_2 знайшов та повторно таємно викрав майно, а саме:

- 10 кг вершкового масла, за ціною за 144 гривень 00 копійок за 1кг, на суму 1440 гривень 00 копійок;

- 12 кг свинного мяса, за ціною 70 гривень 00 копійок за 1кг, на суму 840 гривень 00 копійок;

- 4 палиці сировяленої ковбаси, за ціною 130 гривень 00 копійок за 1 палку, на суму 520 гривень 00 копійок;

- 10 кг свинного здьору, за ціною 15 гривень 00 копійок за 1кг, на суму 150 гривень 00 копійок;

- дві свинні ніжки, за ціною 15 гривень 00 копійок за 1 штуку, на суму 30 гривень 00 копійок;

- 5 поліетиленових пакетів, які матеріальної цінності не становлять, а всього ОСОБА_2 викрав продуктів харчування на загальну суму 2980 гривень 00 копійок, з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_1 на вказану суму.

Наведене стверджується вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 березня 2016 року, яким ОСОБА_2 засуджено за частиною третьою статті 185 КК України до 3 роки 2 місяців позбавлення волі. ОСОБА_2 вину відносно предявленого йому обвинувачення визнав повністю.

Вищезазначеним вироком, цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишено без розгляду.

Відповідно до частини сьомої статті 128 Кримінально процесуального кодексу України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» зазначено, що відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, мають важливе значення для усунення наслідків злочину та поновлення порушених прав громадян.

Згідно частини першої статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так, у відповідності до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Крім того, частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховним судом України в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) розяснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Як зазначено у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді позову мають бути наведені докази, якими підтверджується шкода, а також наведені відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню.

В обґрунтування позову, в частині розміру матеріальної шкоди, в матеріалах кримінальної справи № 288/522/15-к, яка оглянута в судовому засіданні знаходиться довідка про вартість продуктів.

Відповідно до розписки від 01 квітня 2015 року, ОСОБА_1, повернуто 4 шматки здору, 7 упаковок по 0,5 кг масла, 1 свисну ніжку, загальною вартістю 579 гривень.

В наслідок скоєння кримінального правопорушення Позивачу спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2401 (дві тисячі чотириста одна) гривень 00 копійок.

На підставі частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України; статтями 22 - 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України; Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 „Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна"; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки",суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду (збитки) в сумі 2401 (дві тисячі чотириста одна) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави по 24 гривні 01 копійка судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_5