АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 760/12485/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5952/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

7 липня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», треті особи: Первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», Первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» працівників Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», Первинна профспілкова організація «Справедливий захист працівників НДУ» про стягнення сум невиплачених премій та винагород,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» на користь ОСОБА_3 93 591 грн. премій.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що в липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення сум невиплачених премій та винагород, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що вона перебувала в трудових відносинах з ПАТ «Національний депозитарій України» з 1 вересня 1999 року, з 2 червня 2014 року по 24 квітня 2015 року працювала на посаді директора з економіки.

Відповідно до Положення про оплату праці працівників ВАТ «Національний депозитарій України», затвердженого рішенням правління від 25 травня 2007 року №2/12, нарахування премій працівникам здійснюється за результатами роботи в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі та економії коштів на оплату праці на підставі наказів Голови правління.

18 липня 2014 року позивачем та іншими працівниками ПАТ «Національний депозитарій України» було створено дві профспілкові організації - первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної організації «Захист справедливості» працівників Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» та первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості», керівником яких була обрана вона.

Зазначила, що з цього періоду часу відповідач перестав їй виплачувати премії, в той час, коли іншим працівникам вони виплачувалися в повному обсязі. Про причин позбавлення її щомісячних, квартальних та річних премій не було повідомлено.

Вважає це наслідком створення та діяльності первинної профспілкової організації, які вона очолила, а також її принципової позиції, яку вона зайняла в питаннях узгодження з профспілкою, пов'язаних з оплатою праці працівників товариства.

Доказом цього вважає притягнення її до дисциплінарної відповідальності наказом №131-к від 8 грудня 2014 року відповідач, який був скасований рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року.

Наказом №50-К від 24 квітня 2015 року вона була звільнена з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП, однак і звільнення її з роботи судом було визнано незаконним, а вона поновлена на роботі.

У зв'язку із викладеним, просила суд визнати неправомірними дії ПАТ «Національний депозитарій України» щодо позбавлення її премій за період з 1 липня 2014 року до 24 квітня 2015 року та стягнути з відповідача за цей період часу щомісячні премії в розмірі: за липень 2014 року - 13500 грн., серпень 2014 року - 13500 грн., вересень 2014 року - 2454 грн., жовтень 2014 року- 9978 грн., листопад 2014 року - 10125 грн., грудень 2014 року - 11152 грн., січень 2015 року - 6750 грн., лютий 20156 року - 8775 грн., березень 2015 року - 8357 грн., квітень 2015 року - 9000 грн.

Крім того, просила стягнути з відповідача 67500 гр. премії за 3 квартал 2014 року, а також 67 500 грн. премії за 2014 рік, а всього 228 591 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом № 13-к від 1 вересня 1999 року ОСОБА_3 прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера Національного депозитарію України.

З 2 червня 2014 року по 24 квітня 2015 року перебувала на посаді директора з економіки Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України».

Відповідно до п.3.1, 3.2 Положення про оплату праці працівників ВАТ »Національний депозитарій України», затвердженого рішенням Правління № 2/12 від 25 травня 2007 року, працівникам НДУ виплачуються премії відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи в межах коштів, передбачених на преміювання в кошторисі та економії коштів на оплату праці.

З розрахункових листів вбачається, що позивачу, за період часу з липня 2014 року по квітень 2015 року було нараховано та виплачено заробітну плату за відпрацьований час помісячно: в липні 2014 року - 13500 грн., серпень 2014 року - 13500 грн., вересень 2014 року - 2454 грн., жовтень 2014 року - 9978 грн., листопад 2014 року - 10125 грн., грудень 2014 року - 11152 грн., січень 2015 року - 6750 грн., лютий 20156 року - 8775 грн., березень 2015 року - 8357 грн., квітень 2015 року - 9000 грн.

Згідно розрахункового листка за грудень 2014 року, позивачу була виплачена премія в розмірі 2 500 грн.

Судом також встановлено, що наказом №130-к від 8 грудня 2014 року позивачка притягувалася до дисциплінарної відповідальності.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним наказ ПАТ «Національний депозитарій України від 8 грудня 2014 року № 131-К про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

За положенням ст. 15 Закону України «Про оплату праці», Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, згідно з якою основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки).

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства

Статтею 9-1 КЗпП України визначено, що підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників.

Нарахування премій здійснюється за успішне виконання поточних завдань, виконання особливо важливих завдань, виконання державних програм, підсумками роботи за відповідний період, ініціативу в вирішенні статутних завдань НДУ, впровадження нових технологій.

Згідно п.3.3 Положення нарахування премії за підсумками роботи за відповідний місяць здійснюється пропорційно фактично відпрацьованому часу.

За ч. 4 ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Порядок нарахування премій в ПАТ «Національний депозитарій України» врегульовано п.3.5 Положення, а саме: на підставі пропозицій керівників структурних підрозділів з урахуванням зауважень Голови правління НДУ та заступників Голови правління готуються накази про виплату премій.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст. 10 КЗпП України Колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

За положеннями ст. 9 Закону України «Про колективні договори» та ст. 18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Як зазначено в ч.1 ст.142 КЗпП України, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях, визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Згідно ст. 143 КЗпП України до працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку.

Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються ( ч.3 ст. 151 КЗпП України).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у порушення вимог трудового законодавства не виплачено належні позивачці премії.

Доводи апеляційної скарги, що премія - це винагорода за те, що працівник виконав роботу понад виконання ним своїх безпосередніх обов'язків, а в матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження факту виконання позивачем роботи понаднормово, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, премії виплачувались працівникам за підсумками роботи за відповідний місяць, а згідно з Положенням про оплату праці працівників ВАТ «Національний депозитарій України», затвердженого рішенням Правління № 2/12 від 25 травня 2007 року, - п. 3.3. передбачено, що нарахування премії за підсумками роботи за відповідний місяць здійснюється пропорційно відпрацьованому часу ( а.с. 76-86 т. 1).

Будь-яких вимог щодо необхідності виконання працівником робіт понаднормово для призначення премії за підсумками роботи за відповідний місяць зазначене Положення не містить.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що колективним договором не визначено розмір премії, яка б підлягала систематичній виплаті, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення премії у розмірі 100 % від відпрацьованого часу, оскільки судом першої інстанції встановлено, що з квітня 2015 року працівникам виплачувалась премія за підсумками роботи у розмірі 100% від відпрацьованого часу.

Доказів на підтвердження своїх заперечень представником відповідача ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, залишених без задоволення, в апеляційному порядку не оскаржувалось та колегією суддів не перевірялось.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді