Справа № 758/6542/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ордеру на жиле приміщення від 25.04.1989 року, виданого виконавчим комітетом Київської міської Ради Народних депутатів, вона із сім»єю у складі двох осіб отримала право на зайняття жилого приміщення квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі зареєстровано три особи.

Зазначила, що відповідач є її сином, однак останній у березні 2011 року виїхав зі спірної квартири, за невідомою їй адресою, і відтоді в ній не проживає.

Посилаючись на те, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, не оплачує комунальні послуги та не бере участь в її утриманні, просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Пояснив, що дійсно відповідач не проживає у спірній квартирі з 2011 року, на даний час проживає у м. Києві, однак останній не бажає знятися з реєстрації місця проживання за адресою - АДРЕСА_1, оскільки у нього не має житла, в якому можна було б зареєструватися. Зазначив, що позивачка не чинить перешкод у проживанні та користуванні даною квартирою. Крім того, вказав, що ОСОБА_2 не сплачує житлово-комунальні послуги за спірну квартиру.

Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірне жиле приміщення являє собою двокімнатну квартиру, жилою площею 30,5 кв.м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Дана квартира належить позивачу відповідно до ордеру на жиле приміщення НОМЕР_1 від 25.04.1989 року, виданого виконавчим комітетом Київської міської Ради Народних депутатів, на сім»ю з двох осіб (а.с. 7).

У спірній квартирі зареєстровано три особи, що підтверджується довідкою форми № 3 виданою ЖБК «Автомат-3» від 10.05.2016 року № 50 (а.с. 8).

Як пояснила у судовому засіданні позивачка, відповідач є її сином, який з березня 2011 року не проживає у спірному житловому приміщенні. Дані твердження не заперечувалися у судовому засіданні представником відповідача.

Факт не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актами від 05 травня 2016 року, 10 травня 2016 року, затвердженими ЖБК «Автомат-3» ( а.с. 9-10).

Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Згідно роз'яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.85 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.89 р., № 13 від 25.12.92 р., № 15 від 25.05.98 р.) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Позивачка пояснювала, що вона не чинила та не чинить перешкод відповідачу у користуванні спірною квартирою.

Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім'ї наймача понад шість місяців, у судовому засіданні не встановлено. Підстав для продовження строку відсутності особи у квартирі понад шість місяців не виявлено, а відтак, ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_2 не бажає знятися з реєстрації місця проживання за адресою - АДРЕСА_1, оскільки у нього не має житла, в якому можна було б зареєструватися, суд не бере до уваги, оскільки відповідач більше п'яти років не проживає у спірній квартирі, участі у її утриманні не бере, а тому реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися власністю.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися власністю, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Шаховніна