АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/5947/16 Головуючий 1 інст. - Донець О.В.
Справа № 2-7750/10/04 Доповідач - Карімова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ОТП Факторинг Україна» в особі представника Вельковського Станіслава Володимировича на рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 жовтня 2010 року у справі за позовом арбітражного керуючого - ліквідатора Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Тетяни Петрівни про зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И Л А :

07 жовтня 2010 року арбітражний керуючий (ліквідатор фізичної особи-підприємця ОСОБА_4) ОСОБА_5 звернувся до Київського районного суду міста Харкова з вказаним позовом, в якому просив зобов"язати приватного нотаріуса ХМНО Погрібну Т.П. вилучити записи про іпотеку з Державного реєстру іпотек стосовно такого нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 загальною площею 82,9 кв.м. ( № запису в Державному реєстрі іпотек 5103648 та62427) нежитлові приміщення підвалу №№44-47 в літ."А-9", загальною площею 139,5 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ( № запису в Державному реєстрі іпотек 7718732); нежитлові приміщення підвалу №№ 48-3, 48-4, 1а, ХУ11 в літ."А-5", загальною площею 69,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ( № запису в Державному реєстрі іпотек 6613549); та зобов"язати відповідача зняти заборону відчуження стосовно вказаного майна: квартири АДРЕСА_1 загальною площею 82,9 кв.м. ( № запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна 5103353 від 08.06.2007 та 6220202 від 13.12.2007) нежитлові приміщення підвалу №№44-47 в літ."А-9", загальною площею 139,5 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ( № запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна 7718802 від 11.08.2008); нежитлові приміщення підвалу №№48-3, 48-4, 1а, ХУ11 в літ."А-5", загальною площею 69,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ( № запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна 6613324 від 18.02.2008 ).

Відповідач, приватний нотаріус Харківського місткого нотаріального округу Погрібна Т.П. позов не визнала, надала письмові заперечення з зазначенням безпідставності доказів позовної заяви.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 18 жовтня 2010 року позов задоволено.

Вказане рішення оскаржено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в порядку вимог ст. 292 ЦПК України з посиланням на порушення прав апелянта як іпотекодержателя спірного майна.

В апеляційній скарзі ТОВ "ОТП ФакторингУкраїна" посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вказує, що 18.02.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" (нині ПАТ ОТП Банк") та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за яким ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 186 480,00 швейцарських франків строком до 20.02.2023 року.

Одночасно з укладенням цього договору з метою забезпечення виконання зобов"язань позичальника перед Банком був укладений договір іпотеки, предметом якого є нежитлові приміщення підвалу №№ 48-3, 48-4, 1а, ХУ11 в літ."А-5", загальною площею 69,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

За договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 29 квітня 2010 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаним кредитним договором і договором іпотеки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Господарського суду Харківської області від 19.07.2010 року ФОП ОСОБА_4 визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. В процесі реалізації своїх прав та обов"язків ліквідатор виявив та включив до ліквідаційної маси банкрута нерухоме майно, у тому числі і нежитлові приміщення, що є предметом іпотеки за договром.

Приватний нотаріус ХМНО Погрібна Т.П. відмовила у вчиненні нотаріальної дії щодо виключення заборони відчуження і обтяження нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон та обтяження з Державного реєстру заборон.

Підставою задоволення позову суд визначив те, що наявність заборон відчуження вказаного майна є перешкодою у здійсненні позивачем, як ліквідатором у справі про банкрутство покладених на нього законом обов"язків.

Вважаючи, що такий висновок суду є невірним, вказує, що судом не враховано, що відповідно до ст.17 ЗУ "Про іпотеку" іпотека припиняється у зв"язку з припиненням основного зобов"язання або закінчення дії іпотечного договору. ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не було залучено до участі у справі, а приватний нотаріус не могла брати участь у справі в якості відповідача.

Позивачем на апеляційну скаргу подані заперечення, в яких він просить скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому посилається на відповідність рішення вимогам закону і безпідставнять доводів апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з»явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Задовольняючи позов арбітражного керуючого - ліквідатора ФОП ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що наявність в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна відомостей про іпотеку та заборони відчужувати об»єкти ліквідаційної маси, є обмеженням щодо розпорядження майном банкрута. Наявність заборон відчуження вказаного майна є перешкодою у здійсненні позивачем, як ліквідатором у справі про банкрутство, покладених на нього законом обов»язків.

Відсутність в Інструкції про вчинення нотаріальних дій прямої вказівки на відповідні нотаріальні дії не може бути підставою для відмови у виконанні норм спеціального закону - Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Колегія суддів не погоджується з такими висновком суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з порушенням вимог процесуального закону та неправильним застосуванням норм матеріалього права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом (ч.2). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні(ч.3).

Оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Харківської області від 19 липня 2010 року ФОП ОСОБА_4 визнано банкрутом. Вказаною постановою передбачено скасування усіх арештів, накладених на майно боржника та інших обмежень, щодо розпорядження майном боржника, зокрема скасування заборони та вилучення запису з реєстру іпотек на вищевказане майно відповідно до статті 23 вищевказаного Закону. Ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони та вилучення запису з реєстру іпотек, але для вчинення вказаної нотаріальної дії необхідно надати повідомлення банку про повне погашення основного зобов'язання, або надати відомості про припинення дії договору іпотеки (наприклад договір про розірвання договору іпотеки, або рішення суду, яке набуло законної сили про визнання договору іпотеки недійсним).

Пунктом 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено зняття заборони з таких саме підстав, при цьому перелік підстав, з яких знімається заборона цим законом та інструкцією, не допускає розширення.

Таким чином, перелік нотаріальних дій, передбачений статтею 34 Закону України «Про нотаріат» не передбачає такої нотаріальної дії, як «скасування усіх арештів, накладених на майно боржника та інших обмежень, щодо розпорядження майном», а нотаріальна дія, передбачена п.9 вказаної статті «Зняття заборони», здійснюється з інших, ніж у вказаному випадку підстав. Тією ж статтею 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що на нотаріусів може бути покладено виконання інших нотаріальних дій, передбачених законодавством. Скасування усіх арештів, накладених на майно боржника та інших обмежень, щодо розпорядження майном банкрута передбачено статтею 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», але вищевказана постанова Господарського суду Харківської області по справі №50/102-10 від 19.07.2010 року не покладає цей обов'язок саме на нотаріуса.

Вилучення запису з реєстру іпотек, передбачено тільки після припинення іпотеки відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає припинення іпотеки з однієї з наступних підстав:

1.На підставі повного розрахунку за зобов'язанням, яке забезпечене іпотекою.

2.На підставі визнання договору іпотеки недійсним, або у випадку розірвання договору іпотеки.

3.На підставі реалізації предмету іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку».

Вищевказана постанова Господарського суду не визнає договір іпотеки недійсним. Повний розрахунок за основним зобов'язанням перевіряється за листом кредитора, який арбітражним керуючим ОСОБА_5 до нотаріусу та суду не надано. Крім того, відповідно до статті 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у першу чергу задовольняються вимоги, забезпечені заставою. Запис у Державному реєстрі іпотек підтверджує те, що вимога вищевказаного кредитора забезпечена заставою нерухомого майна (іпотекою). Тому вилучення запису з Державного реєстру іпотек до проведення торгів з реалізації вказаного майна суперечить статті17 Закону України «Про іпотеку» та статті 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як вбачається з п.п. 3.1, 3.5 копії договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29 квітня 2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Продавець продає Покупцю права на Кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори, а Покупець приймає такий кредитний портфель та зобов»язується сплатити на користь продавця винагороду. Також, відповідно до вказаного договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на вимогу ПАТ «ОТП Банк» зобов»язався передати права за окремими договорами застави та/або договорами іпотеки, укладеними між ними для забезпечення виконання зобов»язань за кредитними договорами.

Як пояснив в судовому засідання апеляційної інстанції представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» факт переходу права вимоги до цієї юридичної особи за договором іпотеки, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та боржником ОСОБА_4, підтверджений вищевказаним договором купівлі-продажу кредитного портфелю і не оспорювався ОСОБА_4 при розгляді справи за позовом ТОВ «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За цією справою Київським районним судом м. Харкова від 26 червня 2016 року ухвалено рішення, яке ще не набуло законної сили.

Вищезазначені обставини справи не оспорювалися представником відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційної інстанції при розгляді цієї справи.

З матеріалів справи вбачається, що спірне майно було зареєстровано у Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 6613549). Підставою обтяження зазначено договір іпотеки PM-SME701/46/2008, іпотекодівець - ОСОБА_4, іпотекодержатель ЗАТ «ОТП Банк».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов»язання або закінчення дії іпотечного договору.

За встановлених обставин іпотекодержатель ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повинен був бути залученим до участі у справі у якості належної особи, але залучений не був.

Вищевказані порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є підставою для скасування рішення районного суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 жовтня 2010 року скасувати та відмовити у задоволенні позову арбітражного керуючого - ліквідатора Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Тетяни Петрівни про зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: