Справа № 199/4494/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06.07.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння №15 по вулиці Скоростній у місті Дніпропетровську.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що її матері ОСОБА_3 згідно з договором купівлі-продажу від 13.11.1997 року, посвідченим ОСОБА_4, представником біржі «ОСОБА_4 міська біржа нерухомості», зареєстрованим в реєстрі за №1-173 та зареєстрованим в КП «ДМБТІ» ДОР і записаним в реєстрову книгу №613 за реєстровим №36, належить домоволодіння №15 по вулиці Скоростній у місті Дніпропетровську.

07 листопада 2008 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.12.2008 року, актовий запис №2119. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з домоволодіння № 15 по вулиці Скоростній у місті Дніпропетровську.

На день смерті ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована у домоволодінні №15 по вулиці Скоростній у м.Дніпропетровську. Разом з нею постійно проживала позивачка ОСОБА_1, та зареєстрована у вказаному домоволодінні.

Інший спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 син померлої ОСОБА_3, до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори не звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом 6-ти місячний строк та не проживав разом з матірю до дня її смерті.

З приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_3, позивачка звернулась до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, однак державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу від 13.11.1997 року, посвідчений ОСОБА_4, представником біржі «ОСОБА_4 міська біржа нерухомості», зареєстрований в реєстрі за № 1-173 та зареєстрований в КП «ДМБТІ» ДОР і записаний в реєстрову книгу №613 за реєстровим №36, відповідно до якого ОСОБА_3 придбала домоволодіння №15 по вулиці Скоростній у місті Дніпропетровську, не посвідчений нотаріально, тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння №15 по вулиці Скоростній у м.Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після померлої 07.11.2008 року матері ОСОБА_3.

Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність та проти позову не заперечував.

Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, просив справу слухати без його участі, про що надав суду письмову заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.1997 року, посвідченим ОСОБА_4, представником біржі «ОСОБА_4 міська біржа нерухомості», зареєстрованим в реєстрі за №1-173 та зареєстрованим в КП «ДМБТІ» ДОР і записаним в реєстрову книгу №613 за реєстровим №36, ОСОБА_3 належить домоволодіння №15 по вулиці Скоростній у місті Дніпропетровську.

07 листопада 2008 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.12.2008 року, актовий запис №2119.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння №15 по вулиці Скоростній у місті Дніпропетровську.

Позивачка ОСОБА_1, дочка померлої ОСОБА_3, постійно проживала разом з матірю до дня її смерті у домоволодінні №15 по вулиці Скоростній у місті Дніпропетровську, що підтверджується її реєстрацією в домоволодінні, отже як спадкоємиця першої черги за законом прийняла спадщину. Відповідач ОСОБА_2 спадщину після померлої матері не прийняв, оскільки постійно не проживав у домоволодінні до дня смерті спадкодавиці та не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння №15 по вулиці Скоростній у місті Дніпропетровську після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 07.11.2008 року, у звязку з тим, що договір купівлі-продажу від 13.11.1997 року, посвідчений ОСОБА_4, представником біржі «ОСОБА_4 міська біржа нерухомості», зареєстрований в реєстрі за № 1-173 та зареєстрований в КП «ДМБТІ» ДОР і записаний в реєстрову книгу №613 за реєстровим №36, відповідно до якого ОСОБА_3 придбала домоволодіння № 15 по вулиці Скоростній у місті Дніпропетровську, не посвідчений нотаріально.

Згідно зі ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, що діяв на час укладання і реєстрації на біржі договору купівлі-продажу від 13.11.1997 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших спадкоємців.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки у визначеному у статті 1296 ЦК України порядку позивач не змогла оформити своє право на спадщину після смерті матері, вона звернулась за захистом своїх порушених прав до суду. Іншого способу на отримання права власності на спадкове майно, крім рішення суду, у позивача немає.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що у позасудовому порядку вирішити спір не представляється можливим, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на домоволодіння №15 по вулиці Скоростній у м.Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після померлої 07.11.2008 року матері ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 74, 114, 208, 213, 215 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 15, 16, 316, 328, 368, 1216, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на домоволодіння №15 по вулиці Скоростній у м.Дніпропетровську, що складається з: житлового будинку літ.«А-1» житловою площею 41,9 кв.м., загальною площею 58,4 кв.м., що складається з: веранди 1-1 площею 5,2 кв.м., кухні 1-2 площею 11,3 кв.м., житлової 1-3 площею 12,4 кв.м., житлової 1-4 площею 13,0 кв.м.; житлової 1-5 площею 7,3 кв.м., житлової 1-6 площею 9,2 кв.м., а також літньої кухні літ.«Б», вбиральні літ.«В», душу літ.«Д», гаражу літ.«Г», навісу літ.«Е», споруди № 1-3, I, що розташоване на земельній ділянці площею 272 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 07.11.2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: