АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 759/6251/15-ц Головуючий у 1 інстанції - Мазур І.В.
Ап. Провадження № 22-ц/796/8219/2016 Доповідач - Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Кравець В.А., Левенця Б.Б.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою в інтересах ОСОБА_2, на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 19 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання його батьком дитини ОСОБА_4, 2015 р.н.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 19 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зобов*язано Відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві внести зміни до актового запису за № 184 від 29 січня 2015 року про реєстрацію народження ОСОБА_4, в розділі батько вказати: ОСОБА_3, в графі прізвище дитини вказати - ОСОБА_4 та видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового - про відмову у позові.

Апелянт зазначає, що сторони познайомились у 2008 році; стосунки було розірвано у 2011 році, які відновились у 2013 році; з початку 2014 році спільне проживання було припинено, підтримувались лише дружні стосунки, коли відповідач завагітніла, стосунків з позивачем не підтримувала.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_1, відхиливши їх клопотання про відкладення розгляду справи, викладене в електронних повідомленнях від 05 грудня 2016 року (а.с.175, 176), оскільки поважність причин неявки ОСОБА_2 у судове засідання (хвороба) не підтверджена відповідними документами.

Відповідно до положення ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідачки ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.30).

За клопотанням позивача судами двічі призначалась судово-генетична експертиза.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року у справі призначено генетичну експертизу на предмет встановлення біологічного батьківства позивача ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.33).

Справу було повернуто без виконання експертизи, оскільки в призначений час дитину до експертної установи не було доставлено (а.с.55).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року по справі було призначено судово-генетичну експертизу на встановлення біологічного батьківства відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.150-151).

Експертизу не було проведено у зв*язку з неявкою відповідачки з дитиною в експертну установу (а.с.167).

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.200броку за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом критично оцінює пояснення ОСОБА_2 стосовно того, що позивач ОСОБА_3 не є батьком дитини, оскільки будь-яких доказів на підтвердження своїх пояснень суду ОСОБА_2 не надала.

В судовому засіданні від 31 серпня 2016 року ОСОБА_2 пояснила, що вона запросила позивача ОСОБА_3 на пологи у якості підтримки, а не у якості батька своєї новонародженої дитини.

Згідно до положення ст. 128 Сімейного Кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України; позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягав частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач не є батьком дитини відповідачки не підтверджується з боку останньої належними доказами.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, яке ухвально з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, поданою в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: