АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4134/16 Справа № 2-780/09 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2009 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та права власності,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та визнання за ним права власності. Посилався на те, що 10 липня 2001 року з відповідачем уклав договір купівлі -продажу земельної ділянки, площею 5.310 га, наданої останньому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно умов договору купівля-продаж здійснилася на суму 35000 грн., які були одержані ОСОБА_4 З причини того, що відповідач став постійно ухилятися від посвідчення договору, він змушений був звернутись до суду та просив його вимоги задовольнити. ( а.с.4-5)

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2009 року позовні вимоги задоволено. Угода купівлі-продажу за 35000 грн. земельної ділянки площею 5.310 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопетрівської сільської ради від 10 липня 2001 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнана дійсною. Визнано право власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку, площею 5.310 гектарів у межах згідно з планом, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровській області, яка належала ОСОБА_4, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія 1У-ДП № 111264, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 4887 від 1 червня 2001 року.

В апеляційній скарзі відповідач просив рішення суду скасувати як незаконне, необгрунтоване, та таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, застосувати позовну давність, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с.20)

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив із того, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки, виконали його, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому укладений договір може бути визнаний дійсним із підстав, передбачених ст.ст.6, 18, 48 ЗК Земельного кодексу України, у редакції від 18.12.1990 року, та ст.ст.45,47,48 ЦК України, в редакції 1963 року. ( а.с.16)

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, що між сторонами 10 липня 2001 року було укладено угоду у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення та державної реєстрації про купівлю-продаж земельної ділянки, площею 5.310 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопетрівської сільської ради, Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Статтею 18 ЗК Української РСР, в редакції 1990 року, визначено придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку.

За статтею ст. 47 Цивільного кодексу Української РСР, в редакції 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Виходячи з цих положень закону, оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, у суду не було підстав для задоволення позовних вимог. До такої реєстрації такий договір не є укладеним та не створює прав і обов'язків для сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнав, а отже відсутні докази ухилення його від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Розглядаючи спір, районний суд також не звернув уваги на те, що з 01 січня 2002 року і по теперішній час введений мораторій на продаж сельскогосподарських земель.

Судом встановлено, що земельна ділянка розташована на території Новопетрівської сільської ради, Магдалинівського району Дніпропетровської області, однак, у порушення п.4 ст.10 ЦПК України, при розгляді зазначена особа не була залучена до участі у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення у справі підлягає скасуванню, оскільки ухвалено із застосуванням норми матеріального права, яка не підлягала застосуванню, порушенням норм процесуального права, з постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2009 року скасувати і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: