Справа № 729/398/16-ц
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2016 р. суддя Бобровицького районного суду Бойко В.І., вивчивши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом доОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Форма і зміст позовної заяви регламентовані положеннями ст. 119 ЦПК України, зокрема у позовній заяві зазначається ціна позову щодо вимог майнового характеру;

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах, про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартісю нерухомого майна.

Однак, позивач не надав суду підтверджуючий документ про дійсну вартість майна згідно даних МБТІ та відповідно до вартості не сплатив судовий збір.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на звернення до суду із позовом не є абсолютним, відтак відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також чітко регламентує, що право на звернення в суд із позовом не є абсолютним і процедура користування ним має бути чітко регламентована нормами національного права, в нашому випадку - це ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на майно- залишити без руху, та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що у разі неусунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Бойко