"07" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Ластовки Н.Д.,
за участю секретаря - Панасюк Ю.М..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування. Відповідач живе в квартирі, яка знаходиться поверхом вище і розташована над квартирою позивача. Факти залиття з квартири відповідача підтверджуються актами, складеними комісіями ЖРЕО-408 і письмовими відповідями з житлово-експлуатаційної дільниці. Згідно останнього кошторису, складеного 11.07.2016 р. ТОВ «Армабуд ЛТД» вартість відновлювального ремонту в квартирі АДРЕСА_1 складає 5028,00 грн. 500 грн. позивачем було витрачено на прведення і складання самого кошторису. Крім того, позивач вказує на те, що оскільки зазначені залиття відбулись саме з вини відповідача, вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, яку позивач оцінює в 100000,00 грн., оскільки в досудовому порядку відповідач відмовилась відшкодувати спричинену шкоду, а позивач вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь збитки у сумі 5028,00 грн., судовий збір в сумі 1928,00 грн. та витрати, пов'язані з проведенням оцінки вартості відновлювального ремонту, у сумі 500,00 грн.
Позивач в судове засідання не з'явилася, проте до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не подавала.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявних у справі матеріалів.
Слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування. (а.с.7).
Факти залиття з квартири відповідача, а саме квартири АДРЕСА_1 підтверджуються актами, складеними комісіями ЖРЕО-408 і письмовими відповідями з житлово-експлуатаційної дільниці. (а.с.9-14).
Згідно останнього кошторису, складеного 11.07.2016 р. ТОВ «Армабуд ЛТД» вартість відновлювального ремонту в квартирі АДРЕСА_1 складає 5028,00 грн., що підтверджується локальним кошторисом на будівельні роботи № 2-1-1. (а.с.8).
За прведення і складання самого кошторису позивачем було сплачено 500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 11.07-1 від 11.07.2016 р. (а.с.6).
Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
За правилами ч.1 ст.1166 ЦК, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Ч.2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.
Належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини відповідача в завданні шкоди позивачу відповідачем не надано.
Ст.1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.
Так, ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їх квартири у зв'язку з її залиттям.
Згідно останнього кошторису, складеного 11.07.2016 р. ТОВ «Армабуд ЛТД» вартість відновлювального ремонту в квартирі АДРЕСА_1 складає 5028,00 грн. Підстав ставити під сумнів правильність даного висновку у суду немає.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 1 ст. 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, суд вважає за необхідне взяти до уваги зведений кошторисний розрахунок, , який було надано стороною позивача.
Отже, суд вважає, що загальний розмір збитків, заподіяних відповідачем позивачу внаслідок залиття її квартири, складає 5028,00 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
У відповідності з п. 3) ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце неодноразові залиття квартири позивача, з вини сторони відповідача, внаслідок яких було пошкоджено її майно, також ці залиття спричинили у позивача негативні зміни у звичайних умовах її життя, що зумовлено витрачанням часу на документальне оформлення випадку залиття, тривалого захисту свого порушеного права в суді, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 1000,0 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1929,20 грн. Також стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають витрати, пов'язані з проведенням оцінки вартості відновлювального ремонту, у сумі 500,00 грн.
З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218, 222-224 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки, спричинені залиттям квартири, у сумі 5028 (п'ять тисяч двадцять вісім) гривні 00 (нуль) копійок, 1000 ( одну тисячу ) грн 00 (нуль) копійок, витрати, пов'язані з проведенням оцінки вартості відновлювального ремонту, у сумі 500 (п'ятсот ) гривень 00 (нуль) копійок, судовий збір у сумі 1929 (одна тисяча дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 20 (двадцять) копійок. а всього 8457 ( вісім тисяч чотириста п"ятдесят сім ) грн. 20 ( двадцять) коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя