1Справа № 335/3649/16-ц 4-с/335/33/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Апаллонової Ю.В.

при секретарі Кудряшовій Ю.І.

за участю: представника заявника ОСОБА_1, представника стягувача: ОСОБА_2, головного державного виконавця Вербицької Л.Г., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії, заінтересована особа державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» ,

в с т а н о в и в:

29.03.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії, заінтересована особа державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

У скарзі зазначав, що 16.01.2006 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження.

Підставою для винесення цієї постанови став виконавчий лист №2 - 3244/05 від 17.01.2005 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Станом на 28 березня 2016 року у відповідності до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 28.03.2016 №10.1 - 186/96 - 5241, в ПАТ «Укрсоцбанк» кредити на ім'я ОСОБА_3 відсутні. Тобто, претензій майнового характеру до ОСОБА_3 у ПАТ «Укрсоцбанк» немає.

Отже, довідка ПАТ «Укрсоцбанк» вказує на факт фактичного виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про стягнення на користь банку заборгованості по кредитному договору 5 515, 51 грн.

Але при цьому державний виконавець не закрив виконавче провадження та не зняв арешт та заборону на відчуження з його майна, як того вимагає закон.

Зурахуванням зазначеного, за наслідком фактичного виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя державний виконавець повинен був винести постанову про закриття виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України та зняти накладений у рамках даного виконавчого провадження арешт на моє майно шляхом винесення відповідної постанови.

Однак, при зверненні у лютому 2016 року до приватного нотаріуса з приводу відчуження 1/3 квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є заявник, з'ясувалося, що його частина квартири перебуває під арештом.

Право власності на 1/3 частини цієї квартири підтверджується свідоцтвом № 964 про право власності на житло від 22.04.1998 року, виданого Ленінською районною радою 22.04.1998 року, про що записано у реєстровій книзі за №267р №37788 від 27 липня 1998 року.

15.03.2016 року заявник звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції з заявою про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_2.

17.03.2016 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надіслано лист, з якого вбачається, що на даний час у виконавчій службі відкритих виконавчих проваджень, щодо заявника немає. Що згідно п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 (три) роки, після чого вони підлягають знищенню. Виконавчі провадження які завершені до 2013 року включно знищені.

Відтак, за наслідками протиправної бездіяльності державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, на сьогоднішній день позивач позбавлений можливості розпорядження своїм майном на свій власний розсуд.

Про порушення своїх прав заявник дізнався 21.03.16 року, коли отримав відповідь державного виконавця, отже 10-ти денний строк спливає 31.03.16 року.

Просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_3 накладеного постановою АМ №650611 від 16.01.2006 року державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 та зобов'язати державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_2, який накладався згідно постанови АМ № 650611 від 16.01.2006 року.

У судовому засідання представник заявника скаргу уточнив і остаточно просить зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_2, який накладався згідно постанови АМ № 650611 від 16.01.2006 року.

У судовому засідання представник стягувача проти задоволення заяви не заперечує, зазначаючи, що дійсно на теперішній час ОСОБА_3 заборгованості перед Банком не має.

У судовому засіданні представник ВДВС проти задоволення скарги не заперечує, зазначаючи, що завершені виконавчі провадження знищені у звязку із терміном зберігання, а тому державний виконавець може зняти арешт лише за судовим рішенням.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 16.01.2006 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження.

Підставою для винесення цієї постанови став виконавчий лист №2 - 3244/05 від 17.01.2005 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором.

Станом на 28 березня 2016 року у відповідності до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 28.03.2016 №10.1 - 186/96 - 5241, в ПАТ «Укрсоцбанк» кредити на ім'я ОСОБА_3 відсутні. Тобто, претензій майнового характеру до ОСОБА_3 у ПАТ «Укрсоцбанк» немає.

Отже, довідка ПАТ «Укрсоцбанк» вказує на факт фактичного виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про стягнення на користь банку заборгованості по кредитному договору.

При зверненні у лютому 2016 року до приватного нотаріуса з приводу відчуження 1/3 квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є заявник, з'ясувалося, що його частина квартири перебуває під арештом.

Право власності на 1/3 частини цієї квартири підтверджується свідоцтвом № 964 про право власності на житло від 22.04.1998 року, виданого Ленінською районною радою 22.04.1998 року, про що записано у реєстровій книзі за №267р №37788 від 27 липня 1998 року.

15.03.2016 року заявник звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції з заявою про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_2.

17.03.2016 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надіслано лист, з якого вбачається, що на даний час у виконавчій службі відкритих виконавчих проваджень, щодо заявника немає. Що згідно п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 (три) роки, після чого вони підлягають знищенню. Виконавчі провадження які завершені до 2013 року включно знищені.

Відтак, у звязку із тим, що арешт з його власності не знято, на сьогоднішній день позивач позбавлений можливості розпорядження своїм майном на свій власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Враховуючи повне погашення заборгованості перед стягувачем, що було підставою для накладення арешту та неможливість державного виконавця вирішити вказане питання у звязку із знищенням матеріалів виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання, суд вважає що відсутні підстави перебування майна заявника під арештом, а тому суд вважає за доцільне усунути порушення і поновити права і свободи заявника саме шляхом зняття арешту.

Керуючись ст. ст. 14, 383, 384, 385, 387 ЦПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Зняти арешт та заборону на його відчуження з належної боржнику ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 адреса: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 22 кв. 21) квартири АДРЕСА_3, накладений постановою АМ № 650611 від 16 січня 2006 року ВДВС Ленінського району м.Запоріжжя державним виконавцем Вербицькою Л.Г.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.В.Апаллонова