Справа №642/3798/16
Провадження №6/642/94/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - Бондаренка В.В.,

за участю секретаря - Рижко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (прожив.: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1), посилаючись на те, що на примусовому виконанні в Ленінському відділі державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження ВП №39250604 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м.Харкова по справі №2-3407/2010 від 06.01.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду - 15.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості, що здійснений державним виконавцем Ленінського ВДВС ГТУЮ ОСОБА_1 станом на 25.02.2016 року заборгованість складає 32 654 грн. 13 коп.

09.08.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №39250604.

13.03.2015 року керуючись ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу.

15.02.2016 року державним виконавцем був зроблений вихід за адресою АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника, двері ніхто не відчинив, було залишено виклик на прийом до державного виконавця, про що складено відповідний акт. Неодноразово на адресу боржника направлялись виклики з вимогою зявитися на прийом до державного виконавця.

10.6.2016 року до відділу надійшла заява стягувача з проханням звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Боржником, ОСОБА_2, до теперішнього часу рішення суду про стягнення аліментів у добровільному порядку не виконано, він має невиконані зобов'язання на території України та ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього, тому державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника.

До судового засідання державний виконавець І.А. Ліснича зявилася, просила задовольнити її подання.

Суд, вивчивши матеріали подання, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні в Ленінському відділі державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження ВП №39250604 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м.Харкова по справі №2-3407/2010 від 06.01.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду - 15.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження".

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», яким закріплені умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст. 5 Закону). Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням (ч. 1, п. 18 ч. 3 статті 11 Закону).

Згідно з ч. 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57, при наявності обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, а саме якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово затримано або вилучено службовою особою контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків передбачених цим законом, та в'їхати в Україну.

Положеннями ст. 6 цього Закону Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України встановлено, що Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо:

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5);

Пунктом 8 ст. 19 Закону від 3 квітня 2003 р. "Про Державну прикордонну службу України" встановлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

У відповідності до узагальнень Верховного суду України від 01.02.2013 року судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України рішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 «Про виконавче провадження» у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України).

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Тимчасове обмеження у праві виїзду громадян України за кордон встановлюється на підставі рішення (ухвали) суду.

Вимоги до змісту і форми подання, з яким мають право звертатися до суду державні виконавці, нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. №512/5. В окремому її розділі XI "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну" передбачено, що подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю. Крім того, до подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Натомість, державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 до суду разом з поданням надана постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2013 року ВП №39250604, Постанова головного державного виконавця Тимошенко А.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.03.2015 року. Розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якого за гр. ОСОБА_2 станом на 25.05.2016 року числиться заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 32 654 грн. 13 коп.

Також надана копія заяви стягувача - ОСОБА_5, з проханням до начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звернення до суду за обмеженням боржника, ОСОБА_2, у праві виїзду за кордон.

Однак, державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області не надані відомості про наявність у боржника ОСОБА_2 документа громадянина України на право виїзду з України і в'їзду в неї, перелік яких зазначений в ст. 2 ЗУ "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", а також немає відомостей про те, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем Лісничою І.А. також не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що боржник має намір виїхати за межі України і що саме обмеження його у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання рішення суду, буде сприяти його виконанню.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як повязаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання, закріпленого ст. 33 Конституції України, де чітко зазначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що державним виконавцем не надано достатньо доказів на підтвердження вимог свого подання, суд вважає за необхідне відмовити йому у задоволенні вищезазначеного подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 377-1 ЦПК України, ст. ст. 1, 5 Закону Про виконавче провадження, Законом України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Бондаренко