06.07.2016 Справа № 363/643/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,
при секретарі - Палій Л.О.,
за участі: представників позивачів відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5,
представника відповідача та третьої особи - ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, в інтересах яких діє ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи - державний нотаріус Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області Воробей Т.П., ОСОБА_10 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, в обґрунтування зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер їх дядько - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на день смерті мешкав в селі Горностайпіль Іванківського району Київської області та вони є спадкоємцями другої черги як і відповідач по справі ОСОБА_5. Оскільки позивач ОСОБА_7, є громадянкою Російської Федерації, та з 2012 року постійно проживає у м.Калінінград та здійснює постійний догляд за своїм чоловіком - ОСОБА_13, який є інвалідом другої групи та постійно потребує стороннього догляду, а позивач ОСОБА_8, з 2013 року проживає у м. Нью-йорк, Сполучені Штати Америки зі своїм чоловіком ОСОБА_14, який є хворим на рак четвертої стадії, та у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, пов'язаним із лікуванням чоловіків позивачів, а також того, що про смерть ОСОБА_15 вони дізналися лише випадково на прикінці 2015 року, тому лише у лютому 2016 року звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадщину було видано ОСОБА_5, інших спадкоємців не має. У зв'язку із чим позивачі просять суд визначити їм додатковий строк тривалістю два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті їх дядька, ОСОБА_15

У судовому засіданні представники позивачів підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення аналогічно тим, що викладені у позові. Крім того, представник позивачів ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що позивачки та відповідачка є сестрами, та у зв'язку із тим, що позивачки тривалий час не мешкали на території України, про смерть ОСОБА_15 вони дізналися випадково, а саме у зв'язку із розглядом Вишгородським районним судом Київської області цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до позивачок, про визнання права власності за набувальною давністю. Жодного разу ані при телефонних розмовах, ані при особистих зустрічах, які відбувались у 2015 році, відповідач не повідомила про смерть ОСОБА_15 Крім того, при відкритті спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_15, відповідач не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців,зокрема позивачок, у зв'язку із чим нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину виключно на ім'я відповідачки. Вважає, що строк звернення до нотаріуса позивачками було пропущено з поважних причини, зокрема того, що вони мешкають у інших державах, про смерть ОСОБА_15 вони не були обізнані, та у зв'язку із скрутними матеріальним становищем, пов'язаним із хворобами їх чоловіків, мали можливість звернутися до нотаріуса лише наприкінці 2015 року, але у зв'язку із відмовою нотаріуса, звернулись до суду з даним позовом.

Представник позивачів ОСОБА_3, також у судовому засіданні зазначила, що позивачі були вправі у встановлений законодавством строк направити із-за кордону в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини завірену заяву, за умови якщо б їм був відомий факт смерті дядька ОСОБА_15, оскільки відповідач не повідомила про дані обставини, та взагалі при розмовах приховувала даний факт, у зв'язку із тим, що позивачі тривалий час перебували за кордоном та з померлим особисто не мали зв'язку. На підтвердження даних обставин, свідчать довіреності надані ОСОБА_7 від 21.09.2015 року та ОСОБА_8 від 18.09.2015 року, видані на ім'я ОСОБА_4, в яких останній надано право на оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_16, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_17 померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та ОСОБА_15, без зазначення дати смерті останнього, оскільки на момент її видачі їм не було і не могло бути відомо про його смерть. У зв'язку з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для прийняття спадщини, з незалежних від позивачів об'єктивних причини, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник у судовому засіданні не визнали заявлених позовних вимог, та відповідач пояснила, що ОСОБА_15 є їх дядьком, у зв'язку із перенесеною травмою, став інвалідом і потребував сторонньої допомоги, яку йому надавали вона та її чоловік ОСОБА_18. ОСОБА_15 з 2012 року був паралізований та перебував у Горностайпільському будинку-інтернаті для людей похилого віку та інвалідів, до дня своєї смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Позивачки, були обізнані про смерть ОСОБА_15, коли приїжджали до України в 2015 році, та відповідачкою було їм повідомлення про даний факт. Представник відповідача та одночасно, представник третьої особи ОСОБА_10 у судовому засіданні наголосив, що у вересні 2015 року, сестри ОСОБА_5 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у м.Києві, про що свідчать довіреності на право представництва їх інтересів. Позивачі долею свого дядьки ОСОБА_15 не цікавились, жодної турботи щодо нього не проявляли, на похорон до нього не приїхали. Вважає, що позивачкам, про факт смерті ОСОБА_15, було відомо ще у 2015 році, але вони жодної зацікавленості та турботи щодо останнього не проявляли. Зазначає, що представник позивачів ОСОБА_4, визнала той факт, що позивачки знали про відкриття спадщини задовго до подання позову, отже всі надані ними докази про перебування за кордоном, хвороби чоловіків, не мають жодного значення для вирішення справи, у зв'язку із чим, причини пропуску прийняття спадщини не можуть вважатися поважними. Окрім того, ОСОБА_5 розпорядилась спадковим майном, подарувала його своїй дочці ОСОБА_10, яка є добросовісним набувачем майна, та винесення рішення про продовження строку на прийняття спадщини - матиме наслідком порушення її права власності, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа - державний нотаріус Іванівської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. до суду не з'явилась, надала заву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти заявлених вимог не має.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи та спадкової справи №323/14 щодо майна померлого ОСОБА_15, суд вважає, вимоги позивачів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи №323/14 щодо майна померлого ОСОБА_11, вбачається, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_11, він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що Виконкомом Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області зроблено актовий запис №31 (а.с.93). 14.10.2014 року із заявою про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_5 (а.с.92) та згідно заяви від 04.03.2015 року, ОСОБА_5 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зазначивши, що інших спадкоємців не має (а.с.101). На підставі документів, долучених до спадкової справи (а.с.102-131) нотаріусом 04.03.2015 року було видано свідоцтва про право на спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_15, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на ім'я ОСОБА_5 (а.с.132, 133).

Із наданих до суду документів, зокрема паспортів ОСОБА_7, ОСОБА_8; свідоцтв про народження; записів з метричної книги; витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та інших документів вбачається (а.с.15, 16-20, 52,67,142, 143,144), що позивачі та відповідач по справі є сестрами, а померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_11 є їх дядьком. Дані обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та не оспорюються сторонами по справі, у зв'язку із чим, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягають, як такі, що визнанні сторонами, які беруть участь у справі.

Статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

У зв'язку із зверненням позивачів до Іванківської державної нотаріальної контори із пропуском строку, державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. 02.02.2016 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в обґрунтування якої було зазначено, що відмовити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_15, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в зв'язку з тим, що 04.03.2015 року спадщину видано ОСОБА_5, інших спадкоємців немає (а.с.7), що також вбачається з витягу із Спадкового реєстру (а.с.11).

ОСОБА_7 є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується паспортом, та з 2012 року постійно проживає в м.Калінінград, за адресою: АДРЕСА_1, разом із чоловіком ОСОБА_13 (а.с.13, 42). ОСОБА_13 визначено ІІ групу інвалідності, безстроково (а.с.44), він є обмеженим у своєї життєдіяльності, страждає від стенокардії, гіпертонічної хвороби, остеомеліту голені, аденоми предстальної залози та має інші захворювання, у зв'язку із чим потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с.45-50). Із наданої до суду ксерокопії паспорту ОСОБА_19 вбачається, що згідно штампу вона виїжджала з України 27.02.2014 року, а вдруге 15.09.2016р., то б то на час смерті ОСОБА_15 остання на території України не перебувала.

ОСОБА_8, є громадянкою України, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16-17) та перебуває, з 04.11.1963 року, у шлюбі з ОСОБА_14 (а.с.19), також є пенсіонеркою (а.с.53), як і її чоловік, який також є ветераном праці (а.с.53) та наданими виписками з їх банківських рахунків підтверджується розмір їх пенсій (а.с.54-62). Із наданих до суду документів вбачається, що в період з 2013 року по 31.02.2015 року ОСОБА_8 постійно проживала в США та з медичних документів вбачається, що 08.09.2014 року її чоловіку була проведена операція по видаленню почки, мочеточника, лімфовузла та прилежних тканин, догляд за ОСОБА_14 після операції було покладено на його дружину, яка пройшла відповідний інструктаж та зобов'язана була вести журнал про зміну стану його здоров'я (а.с. 63-77).

З довідки наданої Горностайпільським будинком-інтернатом для людей похилого віку та інвалідів від 23.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зарахований до даного будинку на повне державне утримання та проживав в будинку з 26.12.2012 року по день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 рік. Інформації стосовно родичів не мають. До будинку-інтернату був привезений ОСОБА_18, який інколи телефонував до будинку, цікавлячись станом здоров'я ОСОБА_15 Інколи ОСОБА_18 приїжджав навідати ОСОБА_15 та забирав його на лікування в Київський реабілітаційний центр. Поховання ОСОБА_15 було здійснено за рахунок ОСОБА_18

Виконавчим комітетом Горностайпільської сільської ради від 23.06.2016 року повідомлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7, з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по 22.06.2016 року, з заявами про видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_15 не звертались. Свідоцтво про смерть ОСОБА_15, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, було видано заявнику ОСОБА_18.

Відповідно до п.п.20, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, визначено, що справи про спадкування за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину та відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язанні з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час судового засідання знайшли підтвердження факти викладені позивачами, зокрема те, що на час смерті ОСОБА_15, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, останні знаходились за межами України та не мали змоги приїхати, за скрутним матеріальним становищем та у зв'язку із тим, що постійно здійснювали догляд за хворими чоловіками.

Під час судового засідання відповідачами не було доведено тих обставин, що позивачі були обізнані про смерть ОСОБА_15 та мали можливість звернутися до нотаріальної контори у визначений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини, а навпаки із наданих будинком-інтернатом відомостей вбачається, що відомості про позивачів, як родичів ОСОБА_15 були відсутні, а сільською радою надано відповідь, що свідоцтво про смерть було отримано ОСОБА_18, який згідно пояснень відповідача та її представника, є чоловіком відповідача.

На підтвердження доводів позивачів, що про те, що в них виникли сумніви з приводу того, що ОСОБА_15, станом на грудень 2015 року ще живий, було надано ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18.12.2015 року про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності за набувальною давністю та позовну заяву ОСОБА_5, в якій остання зазначала, про те, що на протязі останніх 14 років відповідачі не приїжджали, та ОСОБА_7 проживає за межами України (Російська Федерація), а ОСОБА_8 у США, що також спростовує доводи відповідача з того факту, що вона повідомляла про смерть ОСОБА_15 позивачів, оскільки у власній позовній заяві зазначає протилежну інформацію, зазначаючи, що не обізнана про місце проживання даних осіб.

Суд приймає посилання позивачів, викладені в позовній заяві, щодо пояснення причин пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та визнає поважними, викладені причини пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_15.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним визначити позивачам додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 тривалістю два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1222, 1258, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 208, 215, 281, 293 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити.

Визначити ОСОБА_7 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_11 тривалістю два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Визначити ОСОБА_8 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_11 тривалістю два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ - І.Ю.КОТЛЯРОВА