Справа № 308/4862/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 17.04.2010 року між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб, за час шлюбу у них народилось двоє дітей - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають разом з нею. До укладення шлюбу вони з відповідачем були знайомі декілька місяців, що не дало їм можливості добро пізнати один одного. Після народження другої доньки між ними почались постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. Відповідач жодних коштів з своєї заробітної плати та інших доходів не виділяє на потреби дітей, не приділяє їм жодної уваги. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ним фактично припинені з січня 2015 року, з цього часу вони проживають окремо. В результаті їх спільних розмов про шлюб вона ОСОБА_1 прийшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю їх спільних дітей, тим більше, що відповідач особисто вирішив розірвати з нею будь-які стосунки, не відвідує ні її, ні їх дітей, матеріально не забезпечує та не приймає участі у їх вихованні. Реєстрація шлюбу, на думку позивачки, носить лише формальний характер і збереження шлюбу між нею та ОСОБА_3 є неможливим.

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально не приймає участі в утриманні та вихованні їх спільних дітей, а вона не має можливості сама утримувати дітей, у звязку з чим вона змушена звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив суд шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвати, малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити разом з матірю. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, 17 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Ребреш) ОСОБА_6 було укладено шлюб, який реєстровано у виконкомі Часлівецької сільської ради Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №01.

За час шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ФМ №168813 від 06.09.2010 року та серії І-ФМ №303290 від 23.01.2015 року, відповідно.

В судовому засіданні встановлено, що подружнє життя між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не склалось, шлюбні відносини вони не підтримують, проживають окремо. Позивачка вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.

Положеннями ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд, у відповідності до ст.112 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб слід розірвати, а малолітніх дітей залишити з матірю.

Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України та розяснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Позивачкою ОСОБА_1 ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., на кожну дитину, щомісячно.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час доходи відповідача ОСОБА_3 є нерегулярними та мінливими. Доходи, які отримує позивачка ОСОБА_1 є недостатніми для повноцінного забезпечення матеріального становища малолітніх дітей, їх духовного та фізичного розвитку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 11.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 551,20 грн., а також на користь держави судовий збір у розмір 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 112, -115, 180, 182, 184 СК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 212,-215, 218, 294, 367 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, укладений 17 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Ребреш) ОСОБА_6, який реєстровано у виконкомі Часлівецької сільської ради Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №01, - розірвати.

Малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - залишити з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., щомісячно, починаючи з 11 травня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Микуляк П.П.