У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у реалізації права власності на житловий будинок шляхом виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у реалізації права власності на житловий будинок шляхом виселення.

Позивачка посилалась на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 2006 року є власником будинку по АДРЕСА_1 Вона разом із малолітнім сином ОСОБА_6 зареєстровані у вказаному будинку. Вказувала на те, що з відповідачем у шлюбі вона не перебувала та не перебуває. ОСОБА_5 згідно зі свідоцтвом про встановлення батьківства НОМЕР_1 визнано батьком її дитини. 03 липня 2007 року відповідача зареєстровано у будинку по АДРЕСА_1

Позивачка зазначала, що ОСОБА_5 систематично вживає спиртні напої, вчиняє сварки, застосовує до неї та сина психологічне та фізичне насильство, а тому з грудня 2013 року вона з сином у власному будинку не проживає, вимушена наймати інше житло, відповідач змінив замки, в зв'язку з чим вона не змогла потрапити до будинку. Вона неодноразово зверталася до міліції з приводу протиправної поведінки відповідача.

Враховуючи вказане, позивачка просила задовольнити її вимоги.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2016 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Виселено ОСОБА_5 із будинку по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 2006 року ОСОБА_4 власником будинку по АДРЕСА_1

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у шлюбі не перебували та не перебувають.

ОСОБА_5 згідно зі свідоцтвом про встановлення батьківства НОМЕР_1 визнано батьком дитини ОСОБА_4

Згідно з записом у побудинковій книзі та відповідного штампу у паспорті ОСОБА_5 відповідач 03 липня 2007 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЖК України передбачено, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення.

Як роз'яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, тощо.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_4 неодноразово зверталась до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій відповідача (заміни замків на вхідних дверях будинку, погроз фізичною розправою на її адресу, приведення приміщень будинку та подвір'я у антисанітарний стан тощо), за результатами чого відповідач притягався до адміністративної відповідальності, між сторонами не існує договорів щодо користування будинком, позивачка позбавлена права користуватися своїм майном та проживати у будинку разом із неповнолітнім сином.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М., Євтушенко О.І., Завгородня І.М.