АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 681/809/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1162/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

секретар: Шевчук Ю.Г.,

з участю: сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/1162/16 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства „Державна продовольчо-зернова корпорація України на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства „Державна продовольчо-зернова корпорація України та філії публічного акціонерного товариства „Державна продовольчо-зернова корпорація України „Богданівецький комбінат хлібопродуктів, про стягнення розрахунку при звільненні, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з означеним позовом та просив стягнути з відповідачів на його користь 4790 грн. заборгованості по заробітній платі з врахуванням індексації та компенсації за затримку термінів виплати заробітної плати, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні починаючи з 19 вересня 2011 року по день ухвалення рішення та моральну шкоду в розмірі 1 грн.

Рішенням Полонського районного суду від 16 вересня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з філії ПАТ „Державна продовольчо-зернова корпорація України „Богданівецький комбінат хлібопродуктів на користь ОСОБА_1 борг із заробітної плати в сумі 4790 грн., та нараховану індексацію підвищення грошових доходів та компенсацію втрати частини доходу, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 320308,05 грн., з відрахуванням з цієї суми

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_2 Категорія № 53, 55

Доповідач Юзюк О.М.

податкових та інших обовязкових платежів та 1 грн. на відшкодування моральної шкоди. Рішення в частині стягнення боргу із заробітної плати в сумі 4790 грн. допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ПАТ „Державна продовольчо-зернова корпорація України не погоджуючись з рішенням вважала його необґрунтованим, ухваленим з порушенням матеріального та процесуального права, просила скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 18 березня 2011 року ОСОБА_1 був призначений на посаду директора філії ДП „Державна продовольчо-зернова корпорація України Богданівський комбінат хлібопродуктів і наказом від 19 вересня 2011 року звільнений із займаної посади за угодою сторін. Після звільнення позивача з роботи була нарахована заробітна плата у розмірі 4790 грн. Виплата заробітку на час звільнення ОСОБА_1 з посади здійснювалась шляхом виплати готівки в касі комбінату і розпискою особи про отримання грошей у відомості про отримання грошей. Відомість про виплату розрахунку ОСОБА_1 знищена, розрахунок при звільненні з позивачем проведено не було, заборгованість склала 4790 грн.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд відхиляє твердження апелянта про проведення розрахунку, оскільки аналіз і оцінка доказів у їх сукупності вказують на необґрунтованість цих доводів.

У відповідача не було виправданої необхідності знищувати відомості про виплату зарплати у лютому і травні місяцях 2015 року (а. с. 60-69) серед яких були і дані які безпосередньо стосувались ОСОБА_1, тим більше при наявності на той час спору про зазначену виплату.

З матеріалів справи видно, що 23.03.2012 року ОСОБА_1 давав нотаріально посвідчену довіреність іншій особі для одержання належних йому грошових коштів у філії ПАТ „ДПЗК України „Богданівецький КХП (а. с. 19).

Крім того, у липні і серпні місяцях 2014 року він тричі звертавсь з скаргами на відповідача у прокуратуру, територіальну інспекцію праці про невиплату йому розрахунку при звільненні у 2011 році (а. с. 16-17, 90-94). А також ним направлялись у 2014 році звернення з цього приводу у ПАТ „ДПЗК України „Богданівецький КХП й відповідачу було відомо про це, про що свідчать його письмові відповіді (а. с. 42, 51, 53).

Більше того, згідно Переліку типових документів, що утворились під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5 (п. 318) розрахунково-платіжні відомості по виплаті грошей підлягають зберіганню 75 років.

Посилання апелянта на знищення відомості про виплату зарплати позивачу в процесі існування спору щодо розрахунку свідчить про порушення ним трудового законодавства і недоведення його заперечень проти позову.

Суд не приймає до уваги покази працівників бухгалтерії філії товариства допитаних в якості свідків, так як ці особи є залежними від керівництва товариства яке зацікавлене у відмові в позові.

При вирішенні вимог про розмір середнього заробітку за затримку розрахунку, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України у справі №6-113цс16 від 27.04.2016 року, у якій передбачено право суду зменшити розмір середнього заробітку з таких обставин, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставин за яких було встановлено наявність заборгованості, дій відповідача щодо її виплати.

Зважаючи на незначний розмір недоплаченої суми, що склав 4790 грн. у порівнянні із сумою середнього заробітку, яку необхідно стягнути з державного підприємства із 19.09.2011 року, колегія суддів вважає правильним зменшити цю суму до 50000грн.

Вимога про стягнення моральної шкоди ґрунтується на ст. 237-1 КЗпП України і підлягає задоволенню.

Місцевий суд допустив помилку при стягненні коштів із філії, яка не є юридичною особою, тому його рішення слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Державна продовольчо-зернова корпорація України задовольнити частково.

Рішення Полонського районного суду від 16 вересня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства „Державна продовольчо-зернова корпорація України на користь ОСОБА_1 4790 грн. заборгованості із заробітної плати із нарахуванням на дану суму індексації підвищення грошових доходів та компенсації втрати частини доходів (по день виплати) 50000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1 грн. моральної шкоди.

Стягнути з публічного акціонерного товариства „Державна продовольчо-зернова корпорація України на користь держави 547,91 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк