УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29.06.2016 року суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, державний кадастровий реєстратор відділу Держгеокадастру в Городоцькому районі Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Городоцька державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання недійсними договорів дарування, визнання права власності на нерухоме майно та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

24.06.2016р. позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку № 42 в с. Суховоля, вул. Січових Стрільців Городоцького району Львівської області, від 08.10.2015р., зареєстрований в реєстрі за № 871, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в частині відчуження 1/4 частини такого будинку, визнати за ним право власності на 1/4 частину вказаного вище будинку, визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0.25 га в с. Суховоля, вул. Січових Стрільців, 42 Городоцького району Львівської області, кадастровий номер :12:016:0086, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), від 08.10.2015р., зареєстрований в реєстрі за № 872, в частині дарування 1/4 частини даної земельної ділянки, визнати за ним право власності на 1/4 частину такої земельної ділянки та зобов'язати державного кадастрового реєстратора внести зміни у поземельну книгу про реєстрацію земельної ділянки площею 0.1012 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою Львівська область, Городоцький район, с. Суховоля, вул. Січових Стрільців, 42, зазначивши його власником 1/4 частини такої земельної ділянки.

До позовної заяви також додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке позивач обґрунтовує тим, що на даний час він ніде не працює, не має постійного заробітку, займається дрібними підробітками. Його дохід становить близько 600-800 грн. в місяць, що вистачає йому лише для сплати комунальних послуг та придбання продуктів харчування. Оскільки для сплати судового збору йому необхідно близько 2756 грн., він фактично позбавлений можливості захистити свої права в судовому порядку, адже у разі сплати судового збору він не зможе оплатити комунальні послуги, залишиться без їжі та лікування. Частину судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. він сплатив, а тому просить звільнити його від оплати решти суми судового збору в розмірі 2204 грн. 80 коп.

Розглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме: не вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру, невірно сплачено судовий збір та не підтверджено жодними належними і допустимими доказами обставин, викладених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог п.п.1 п.1.ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору

встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно п.2 ч.1 ст.80 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Проте в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували вартість частки житлового будинку, про визнання права власності на яку йдеться у позові, з огляду на що суд позбавлений можливості належним чином встановити розмір судового збору, який слід сплатити за вимогу майнового характеру.

Дійсно, ст.8 Закону України "Про судовий збір" містить положення, за яким з урахуванням майнового стану сторони суд вправі зменшити розмір судового збору, належного до сплати, звільняти від його сплати, розстрочувати чи відстрочувати сплату судового збору. Проте позивачем на підтвердження свого важкого матеріального стану не надано жодних доказів, а копія трудової книжки з відміткою про те, що позивач в 2001р. за власним бажанням звільнився з займаної посади водія таким доказом не є, оскільки жодним чином не доводить скрутне матеріальне становище сторони. З огляду на наведені обставини суд не знаходить підстав для звільнення позивача від оплати повної суми судового збору.

Як вбачається з поданої в суд заяви, позивач ставить три вимоги немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру, суму судового збору сплатив як за одну вимогу немайнового характеру, що суперечить вимогам Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, державний кадастровий реєстратор відділу Держгеокадастру в Городоцькому районі Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Городоцька державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання недійсними договорів дарування, визнання права власності на нерухоме майно та зобов'язання до вчинення дій залишити без руху, надавши позивачу строк в пять днів з дня отримання ним ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Попередити позивача ОСОБА_1, що у разі, якщо у зазначений в даній ухвалі строк недоліки не будуть виправлені, то позовна заява буде вважатись неподаною і така буде йому повернута.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху не підлягає оскарженню. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ференц О. І.