Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на частку в спільному майні, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2016 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на частку в спільному майні.

Встановлено факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу із 02 листопада 2007 року по 01 червня 2012 року.

Визнано об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наступні будівельні матеріали, обладнання, утворені ними конструктивні частини житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул. Малорівненська, буд. 104-Б м. Рівне:

по будівельних матеріалах допоміжних будівель і споруд, в тому числі незавершених будівництвом:

-бетонний фундамент ганку, площею 11,4 кв.м. і використаний при його будівництві бетон;

-бетонний фундамент незавершеного будівництвом гаража площею 52,3 кв.м. і використаний при його будівництві бетон;

-стіни з піноблоків незавершеного будівництвом гаража висотою 2,70 м. обємом 141 куб.м. і використані при їх будівництві піноблоки;

-покрівлю з ондуліну незавершеного будівництвом гаража і використаний при її будівництві ондулін;

-перекриття з дерева незавершеного будівництвом гаража і використані _______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/20899/14-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_5

Провадження № 22-ц/787/1257/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_6

при її будівництві деревоматеріали;

-підлогу з бетону незавершеного будівництвом гаража і використаний при його будівництві бетон;

-цементні блоки огорожі площею 173,7 кв.м.;

-метал воріт площею 9,7 кв.м.;

-метал хвіртки;

по будівельних матеріалах незавершеного будівництвом житлового будинку:

-будівельні матеріали і утворені ними конструктивні елементи у виді утеплення зовні та всередині незавершеного будівництвом житлового будинку;

-систему водопостачання та водовідведення незавершеного будівництвом житлового будинку та на використані при монтажі і будівництві труби, муфти, і решту обладнання і матеріалів;

-систему пічного опалення, облицьовану кафелем, у виді грубок, камінів, димоходів та використані при їх будівництві цеглу і решту матеріалів.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку наступних будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних частин незавершеного будівництвом житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами, розташованих по вул. Малорівненська, буд. 104-Б в м. Рівне, а саме визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку:

-бетонного фундаменту ганку, площею 11,4 кв.м. і використаний при його будівництві бетон;

-бетонного фундаменту незавершеного будівництвом гаража площею 52,3 кв.м. і використаний при його будівництві бетон;

-стін з піноблоків незавершеного будівництвом гаража висотою 2,70 м. обємом 141 куб.м. і використані при їх будівництві піноблоки;

-покрівлі з ондуліну незавершеного будівництвом гаража і використаний при її будівництві ондулін;

-перекриття з дерева незавершеного будівництвом гаража і використані при її будівництві деревоматеріали;

-підлоги з бетону незавершеного будівництвом гаража і використаний при його будівництві бетон;

-цементних блоків огорожі площею 173,7 кв.м.;

-металу воріт площею 9,7 кв.м.;

-металу хвіртки;

по будівельних матеріалах незавершеного будівництвом житлового будинку:

-будівельних матеріалів і утворених ними конструктивні елементи у виді утеплення зовні та всередині незавершеного будівництвом житлового будинку;

-системи водопостачання та водовідведення незавершеного будівництвом житлового будинку та на використані при монтажі і будівництві труби, муфти, і решту обладнання і матеріалів;

-системи пічного опалення, облицьовану кафелем, у виді грубок, камінів, димоходів та використані при їх будівництві цеглу і решту матеріалів.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд безпідставно встановив факт його проживання однією сім'єю з позивачкою із 02 листопада 2007 року по 01 червня 2012 року. Шлюб між ним та його дружиною розірвано 27 листопада 2007 року в м. Санкт-Петербург Російської Федерації, а проживати у ОСОБА_7 він почав з весни 2008 року.

Із позивачкою у шлюбних відносинах не перебував, не вів спільного господарства та побуту, не мав спільного бюджету, однак періодично проживав у її квартирі та здавав їй у користування гараж по вул. Малорівненській 104 Б у м. Рівному, в якому облаштований холодильник на 5 тонн, де ОСОБА_7 зберігала продовольчі товари які вона реалізовувала на ринках.

Судом не взято до уваги, що в своїх перших показах ОСОБА_7 пояснила, що жодних коштів від відповідача вона не отримувала.

В будівництво належного йому будинку вона вкладала свої особисті кошти, після підрахунку яких він написав розписку про зобовязання після відчуження будинку передати для неї грошову суму в розмірі 240 000 грн, яка долучена як доказ до матеріалів справи.

В рішенні суду безпідставно зазначено про те, що добудова спірного житлового будинку проводилася в той період, коли сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Просить суд, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У поданих до суду запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 покликається на законність оскаржуваного рішення, просить про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Встановивши факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з листопада 2007 року по червень 2012 року однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції виходив із того, що сторони в зазначений період проживали спільно, однією сім'єю, були повязані спільним побутом та вели спільне господарство.

Вказаний висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до вимог ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні спору, колегія суддів, оцінюючи доводи позивачки та надані нею докази, дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання факту проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу з листопада 2007 року по червень 2012 року, оскільки позивачка надала суду належні та допустимі докази проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в зазначений період, які свідчать про те, що між ними склалися усталені відносини, що притаманні саме подружжю.

Так, дані обставини підтвердили суду свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

Надані позивачкою докази є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими та ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідач належними та достатніми доказами висновки місцевого суду не спростував. Одне заперечення відповідача не є переконливим та достатнім доказом на спростування висновків суду.

Покликання ОСОБА_3 на те, що він проживав у ОСОБА_4 на підставі договору найму не підтверджено належними доказами.

Разом з тим, місцевий суд, встановивши факт проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу, невірно зазначив період такого проживання.

При застосуванні статті 74 СК, що регулює майнові права осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 1987 року по 27 листопада 2007 року відповідач ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія І-АК, № 887175 (а.с. 58).

Таким чином, рішення суду в частині визначення періоду проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу підлягає зміні, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 27 листопада 2007 року по 01 червня 2012 року.

Висновок суду першої інстанції про те, що незавершений будівництвом будинок № 104-Б по вул. Малорівненська у м. Рівне ОСОБА_4 та ОСОБА_3 добудовували в період їх перебування у фактичних шлюбних стосунках, а тому, в силу вимог ст. 74 СК України, сукупність будівельних матеріалів, інженерного обладнання, використаних при будівництві, є їх спільною сумісною власністю, а отже позивачка має право на 1/2 частку цих матеріалів та обладнання відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.03.2009 року № 22210434 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить незавершене будівництво, що розташоване за адресою: вул. Малорівненська, 104 Б, м. Рівне, процент готовності якого становить 45 % (а.с. 82).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 104-Б, вул. Малорівненська, м. Рівне від 05.07.2013 року, інвентаризаційна справа № 353-13 житловий будинок та господарські споруди складаються із таких конструктивних елементів та інженерного обладнання:

-А-1 житловий будинок незавершений, загальною площею 112,5 м.кв. Основні конструктивні елементи: фундамент з бетону, стіни піноблоки, покрівля ондулін, перекриття дерево, підлога бетон;

-Б-1 гараж незавершений, площею 52,3 м.кв. Основні конструктивні елементи фундамент/бетон, стіни піноблоки, покрівля ондулін, перекриття дерево, підлога бетон. Інженерне обладнання електрика.

-№ 1 огорожа, площею 173,7 кв.м. Основні конструктивні елементи цементні блоки;

-№ 2 ворота, площею 9,7 м.кв. Основні конструктивні елементи метал.

-№ 3 хвіртка, 1 шт. Основні конструктивні елементи метал.

Як вбачається з сукупності доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, позивачка своїми коштами та зусиллями брала участь у будівельних роботах, що проводилися у будинковолодінні № 104 Б по вул. Малорівненська у м. Рівне, що підтверджується, зокрема, наявними у матеріалах справи копіями квитанцій (а.с. 28-29).

Окрім того, внесення позивачкою своїх коштів у будівництво будинковолодіння ОСОБА_3 підтверджується написаною відповідачем 12.06.2012 року розпискою, згідно якої у випадку відчуження належного йому будинку № 104-Б по вул. Малорівненська у м. Рівне, останній зобовязується передати ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 240000 грн, еквівалент якої, за курсом визначеним сторонами, становитиме не більше 30000 дол. США (а.с. 4).

Ураховуючи те, що суд першої інстанції, правильно встановивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, невірно зазначив період проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу, рішення суду у цій частині підлягає зміні.

На підставі ст. 74 СК України, керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2016 року в частині встановлення факту проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу із 02 листопада 2007 року по 01 червня 2012 року змінити.

Встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу із 27 листопада 2007 року по 01 червня 2012 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_14 ОСОБА_6

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2