Справа № 359/224/16-ц Головуючий у І інстанції Борець Є.О.
Провадження № 22-ц/780/3667/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 01.07.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС РЕС» про стягнення вартості квартири, суми інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ТОВ «МКС РЕС» на свою користь грошові кошти в розмірі 388 277 грн. 77 коп., суму інфляційних втрат за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання в розмірі 6 012 грн. 50 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5 999 грн. 69 коп. та пеню в розмірі 7 299 грн. 62 коп., посилаючись на те, що14 серпня 2014 року між ним та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, за яким ТОВ «МКС РЕС» зобовязався не пізніше 10 червня 2015 року укласти з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 зобовязався сплатити ТОВ «МКС РЕС» вартість цієї квартири в розмірі 388 277 грн. 77 коп.

На виконання умов попереднього договору ОСОБА_2 25 листопада 2014 року сплатив ТОВ «МКС РЕС» грошові кошти в обумовленому ними розмірі, однак відповідач відмовився від укладення договору купівлі-продажу квартири та ухиляється від повернення сплачених позивачем грошових коштів.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь сплачену ним вартість квартири в розмірі 388 277 грн. 77 коп., пеню в розмірі 7 299 грн. 62 коп., передбачену п. 5.2. попереднього договору, а також суму інфляційних втрат за весь час прострочення в розмірі 6 012 грн. 50 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5 999 грн. 69 коп. згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «МКС РЕС» на користь ОСОБА_2 вартість квартири в розмірі 388 277 грн. 77 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення суми інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про стягнення суми інфляційних втрат за весь час прострочення, трьох процентів річних та пені скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 серпня 2014 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «МКС РЕС» попередній договір (а.с.10-14), за яким ТОВ «МКС РЕС» зобовязався не пізніше 10 червня 2015 року укласти з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 зобовязався сплатити ТОВ «МКС РЕС» вартість цієї квартири в розмірі 388 277 грн. 77 коп.

На виконання умов попереднього договору ОСОБА_2 сплатив ТОВ «МКС РЕС» грошові кошти в розмірі 388 277 грн. 77 коп., що підтверджується наявними в справі письмовими доказами (а.с.19-20).

Також встановлено, що договір купівлі-продажу квартири сторонами 10 червня 2015 року укладено не було, в зв»язку з чим правильним є висновок суду про те, що 11 червня 2015 року попередній договір припинився і у ТОВ «МКС РЕС» виникло зобовязання повернути позивачу вартість квартири в розмірі 388 277 грн. 77 коп., що і було стягнуто судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягненнясуми інфляційних втрат за весь час прострочення, трьох процентів річних та пені, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, однак з такими висновками суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Однією із встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Судом встановлено, що 14 серпня 2014 року сторони по справі досягли домовленості, яку в той же день оформили письмово та посвідчили нотаріально, про укладення між позивачем та відповідачем не пізніше 10 червня 2015 року договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

На виконання цієї домовленості позивач сплатив відповідачу вартість квартири в сумі 388 277 грн. 77 коп.

Відповідно до п. 5.4. попереднього договору у разі, якщо ТОВ «МКС РЕС» буде ухилятися від укладення основного договору після настання дати, вказаної в п. 4.1. даного договору (10 червня 2015 року), протягом більше, ніж 10 календарних днів, то ОСОБА_2 має право відмовитися від укладення основного договору, а ТОВ «МКС РЕС» зобов»язується впродовж одного місяця повернути усю суму, сплачену йому на підставі п. 3.2. даного договору.

Отже, сторони уклали договір в розумінні Цивільного кодексу України, який породив у відповідача грошове зобовязання в разі неукладення сторонами договору купівлі-продажу квартири з його вини та встановив строк виконання цього зобов»язання.

Також судом встановлено, що договір купівлі-продажу сторонами укладено не було, через вину відповідача, який відмовився від його укладення, не повернувши при цьому і сплачену позивачем вартість квартири.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що попередній договір не створює для його сторін будь-яких грошових зобовязань і приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин не може бути застосовано.

Умова попереднього договору про необхідність повернення авансу в разі неукладення основного договору, є грошовим зобов»язанням, у разі невиконання якого застосовується положення ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-90цс 13, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач згідно вимог п. 5.4. попереднього договору був зобов»язаний повернути позивачу сплачені ним кошти в розмірі 388 277 грн. 77 коп. не пізніше 11 липня 2015 року, однак цього не зробив, продовжуючи безпідставно користуватися ними, з відповідача на користь позивача згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 11.07.2015 року по 15.12.2015 року підлягають стягненнютри проценти річнихвід суми простроченого зобовязання у розмірі 5 010 грн. 37 коп. та інфляційні втрати у розмірі 14 366 грн. 27 коп. згідно наданого його представником розрахунку.

Доводи апеляційної скарги про скасування рішення суду в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача пені в розмірі 7 299 грн. 62 коп., передбаченої п. 5.2. попереднього договору, законності та обґрунтованості рішення суду в цій частині не спростовують, оскільки суд дійшов такого висновку на підставі повно та всебічно встановлених та досліджених обставин справи.

Враховуючи те, що рішення суду в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача суми інфляційних втрат за весь час прострочення та трьох процентів річних ухвалене з порушенням норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення вищевказаних сум з ухваленням в цій частині нового рішення про їхнє задоволення. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін, як таке, що ухвалене на підставі повно та всебічно встановлених обставин справи, підтверджених доказами, перевіреними судом.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС РЕС» на користь ОСОБА_2 три проценти річнихвід суми простроченого зобовязання у розмірі 5 010 грн. 37 коп. та інфляційні втрати у розмірі 14 366 грн. 27 коп.

В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: