Провадження №2/761/1704/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку 2014 р. ним було придбано 2 квитки на виставу «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні Балету ОСОБА_2, яка мала відбутися в Національному академічному театрі опери та балету ім.. Т.Г. Шевченка ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 год. 00 хв. Ціна кожного квитка становила 1 290,00 грн., що загалом складає 2 580,00 грн. Дана вистава у встановлений час не відбулась з невідомих причин і судячи з усього є остаточно скасованою. Позивач неодноразово звертався до касирів театру, які здійснюють повернення грошей , проте без надання пояснень було відмовлено у поверненні коштів. 24.02.2014 р. позивач звернувся до театру з письмовою заявою , проте відповідь на вимогу так і не отримав. За таких обставин, зважаючи на положення Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить стягнути з Державного підприємства суму у розмірі 2 580,00 грн. та пеню за кожен день прострочення у сумі 45 460,00 грн.

В подальшому позивач просив стягнути вартість квитків та пеню солідарно з підприємства та ТОВ «Національна корпорація розваг», зважаючи на те, що Товариство є організатором вистави. Зважаючи на те, що час прострочення надання послуги триває сума, яка підлягає стягненню становить 55 80,00 грн.

Представник Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» пояснив в судовому засіданні наступне. Між Театром та ТОВ 2Національна корпорація розваг» було укладено договір № 76/1 від 21.10.2013 року про послуги з підготовки та проведення гастролей Санкт-Петербурзького Академічного Театру Балету ОСОБА_2 з виставою «ІНФОРМАЦІЯ_1» та договір № 28 від 24.01.2014 р. про послуги з продажу театральних місць на гастролі Балету. За умовами договору від 24.01.2014 р. Товариство зобов»язалось вчасно передати Театру для реалізації квитки, а Театр взяв на себе зобов»язання реалізувати місця на захід, що відбудеться на сцені Театру. Листом від 20.02.2014 р. організатор гастролей повідомив про намір перенесення заходу на невизначену дату. Безпосереднім виконавцем послуги було Товариство, а не Театр та відповідальність за ненадання послуги має нести саме ТОВ «Національна корпорація розваг», що відповідає положенням Закону України «Про захист прав споживачів».

Представник ТОВ «Національна корпорація розваг» в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, і не заперечується представником відповідача, що ОСОБА_1 було придбано два квитки на театральну виставу «ІНФОРМАЦІЯ_1» Балет ОСОБА_2, яка мала відбутися ІНФОРМАЦІЯ_2 на сцені Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченко». Загальна вартість квитків становить 2 580,00 грн.

Не заперечується сторонами і та обставина, що вистава не відбулась, грошові кошти, які становлять вартість квитків на виставу не була повернута позивачу.

Вимоги ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають, що виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги, а продавець - це суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації. Продукцією є будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Як свідчать матеріали справи 21.10.2013 р. між Державним підприємством «національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» було укладено договір № 76/1 за умовами якого Театр взяв на себе зобов»язання забезпечити проведення заходу, який відбудеться 1 та 2 березня 2014 року.

Предметом договору є послуги замовнику - ТОВ «Національна корпорація розваг» з підготовки та проведення гастролей Санкт-Петербурзького Академічного Театру Балету ОСОБА_2.

Також між відповідачами 24.01.2014 р. укладено договір № 28 про надання Театром послуг Замовнику - ТОВ «Національна корпорація розваг» з продажу театральних місць на гастролі Санкт-Петербурзького Академічного Театру Балету ОСОБА_2. При цьому замовник взяв на себе зобов»язання своєчасно передати Театру на реалізацію театральні місця.

В судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що Театр виконав неналежним чином зобов»язання за укладеними з організатором заходу.

Позивач стверджує, що і організатор вистави і Театр мають нести солідарну відповідальність за ненадання послуги. Проте, суд не може погодитись з такою думкою, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

В свою чергу відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов»язання.

Зважаючи на встановлені обставини, беручи до уваги обов»язки які виникли у Державного підприємства за договорами, укладеними між ним та ТОВ «Національна корпорація розваг», суд приходить до висновку, що в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів» виконавцем послуги є Товариство та відсутність солідарного обов»язку відповідачів перед споживачем щодо надання послуги.

За приписами ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Уразі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (виконання послуги) згідно з договором, за кожен день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості.

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» на користь ОСОБА_1. вартість квитків у розмірі 2 580,00 грн.

За розрахунком позивача розмір пені, нарахованої відповідно до вимог чинного законодавства України, становить на день розгляду справи - 55 805,00 грн. Розрахунок було перевірено у судовому засіданні.

Зважаючи на викладене суд вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення вартості квитків, та пені за прострочення надання послуги,а всього 58 385 грн. 00 коп.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,169,212-215 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» на користь ОСОБА_1

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» в дохід держави судовий збір у розмірі 583 грн. 85 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя