провадження № 2/756/1385/16
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Маринченко М.М.‚
при секретарі Приголовкіну В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про усунення перешкод в оформленні спадкового нерухомого майна - ? частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 шляхом зобов'язання відповідача надати оригінал правовстановлюючого документа на квартиру державному нотаріусу Двадцять першої Київської державна нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в оформленні спадкового нерухомого майна - ? частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 шляхом зобов'язання відповідача надати оригінал правовстановлюючого документа на квартиру державному нотаріусу Двадцять першої Київської державна нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину вказаної квартири. Позивач вказує, що інша частина квартири належить відповідачу - батьковому братові ОСОБА_2
Позивач та ОСОБА_2 звернулися до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте відповідач відмовився надати державному нотаріусу правовстановлюючий документ, згідно якого батько позивача та відповідач є співвласниками спірної квартири в рівних долях.
Оскільки відповідач утримує у себе свідоцтво про право власності на квартиру, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька.
При цьому нотаріус відмовляє їй у витребуванні у відповідача правовстановлюючого документа відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат».
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що обов'язок подання правовстановлюючих документів покладено на особу, яка просить видати свідоцтво про право на спадщину. Якщо у цієї особи немає правовстановлюючого документа, державний нотаріус витребовує документи відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не передбачено законодавством, тобто відповідач не зобов'язаний подавати державному нотаріусу будь-які документи. Також представник відповідача зауважив, що вимоги державного нотаріуса про надання документів для оформлення позивачем спадщини до відповідача не надходили.
Представник третьої особи - Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 17 березня 2010 року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входить ? частини квартири АДРЕСА_1. Власником іншої ? частини квартири є брат померлого - відповідач ОСОБА_2 Правовстановлюючим документом на вказану квартиру є свідоцтво про право власності на житло від 25 вересня 2001 року.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 24 листопада 1988 року, позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, її батьком є ОСОБА_3
Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач, яка є донькою померлого ОСОБА_3 та його спадкоємцем першої черги, 30 квітня 2010 року звернулася до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3
30 квітня 2010 року до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся його брат - відповідач ОСОБА_2
Як вбачається з наявних в матеріалах спадкової справи пояснень завідувача Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. від 12 вересня 2015 року, ОСОБА_2 було повідомлено, що у спадкодавця ОСОБА_3 є дочка, тобто спадкоємиця першої черги, тому ОСОБА_2 до кола спадкоємців не заклякається. У зв'язку з тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися неприязні відносини, ОСОБА_2 відмовився надавати правовстановлюючий документ на спірну квартиру, необхідний для отримання свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.
Постановою завідувача Двадцять першої київської нотаріальної контори від 07 листопада 2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину вказаної квартири, яка належала померлому ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану квартиру.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяв позивача завідувачем Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. направлялися листи ОСОБА_2 №3074/02-14/159-2010 від 11 вересня 2015 року та №3536 від 17 листопада 2015 року щодо виклику до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори та надання свідоцтва про право власності на житло на вказану квартиру, проте дані про вручення відповідачу вказаних листів відсутні.
Відповідно до 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З аналізу вищенаведених норм законодавства та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України вбачається, що на особу, яка не закликається до спадкування, не покладено прямий обов'язок подання нотаріусу належних їй правовстановлюючих документів на нерухоме майно для оформлення свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями померлої особи. Наслідком відмови такої особи надати нотаріусу правовстановлюючі документи на нерухоме майно є відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину і виникнення у спадкоємця права на звернення до суду з позовом про визнання права на спадщину (визнання права власності на майно в порядку спадкування), а не про зобов'язання особи надати правовстановлюючі документи.
Відповідно до ч.2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язком для неї.
За таких обставин підстави для зобов'язання відповідача надати оригінал правовстановлюючого документа на квартиру державному нотаріусу Двадцять першої Київської державна нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом відсутні.
Керуючись ст.ст. 14, 1258, 1261 ЦК України, ст. 46 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1, 2 глави 7 розділу І, п.п. 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про усунення перешкод в оформленні спадкового нерухомого майна - ? частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 шляхом зобов'язання відповідача надати оригінал правовстановлюючого документа на квартиру державному нотаріусу Двадцять першої Київської державна нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко