Справа № 496/2099/16-ц
Провадження № 2/496/1223/16
У Х В А Л А

21 червня 2016 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., вивчивши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена позовна заява.

Вказаний позов не може бути прийнятий до провадження суду так як до нього не доданий документ, який підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору вважаю безпідставними.

Закон України «Про судовий збір» у даному випадку є спеціальним законом і тому слід застосовувати саме його. В ст. 5 цього Закону наведено вичерпний перелік випадків коли особи звільняються від сплати судового збору і розширювальному тлумаченню цей перелік не підлягає. З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», № 484-VIII. Відповідно до цього Закону споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не звільняються від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 4-зп від 03 жовтня 1997 року конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Виходячи з цього положення за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, при вирішенні спорів у цих відносинах необхідно застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Закони України «Про захист прав споживачів» та «Про судовий збір» є нормативними правовими актами однакової сили.

А тому, оскільки норма Закону щодо сплати судового збору споживачами за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, в Законі України «Про судовий збір» прийнята пізніше, а саме: з 01 вересня 2015 року, то застосовувати слід саме цей Закон.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, слід застосувати ст. 121 ЦПК України, а саме: позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для сплати судового збору та надання до суду квитанції про сплату.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 82, 118-119, 121 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів - залишити без руху.

Надати позивачу 5-денний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Галич О.П.

21 червня 2016 року