Справа № 129/222/16-ц
Провадження по справі № 2/129/168/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кравця В.І.,

з участю секретаря Килівник Ю.С.,

представників позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Гайсинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

22.01.2016 року ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_1, діючого за довіреністю, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_7 про визнання за нею в порядку спадкування за законом після померлої 11.07.2015 року рідної сестри ОСОБА_8 права власності на спадкове майно 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області і 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,0787 га за цією ж адресою.

Свої вимоги позову позивачка обґрунтовувала тим, що сестра ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у шлюбі придбали 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 і земельну ділянку для обслуговування і будівництва цього будинку; право власності на це нерухоме майно, яке належало подружжю на праві спільної сумісної власності, було зареєстровано за ОСОБА_9, який помер 15.10.2014 року і за життя заповів це майно ОСОБА_7 і ОСОБА_5, які оспорюють її право на спадщину; спадкодавця ОСОБА_9 відмовилась від спадкування обовязкової частки у спадщині та не отримала свідоцтво про право власності на частку майна у спільній сумісній власності у звязку із чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на спадкове майно.

Під час судового розгляду за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено Гайсинську міську раду.

В судовому засіданні позивач та її представники, посилаючись на те, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 11.07.2015 року сестри ОСОБА_8, інші спадкоємці відсутні, а ОСОБА_5 і ОСОБА_7, оспорюють право спадкодавиці на частку у житловому будинку і земельній ділянці по вул. Гоголя, 6 в м. Гайсин Вінницької області, просили задовольнити вимоги позову.

В своїх доводах позивач та її представники послалися на те, що ОСОБА_9 і ОСОБА_8 зареєстрували шлюб у 1951 році, під час шлюбу в період 1968-1970 років на підставі договору купівлі-продажу придбали 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області і приватизували земельну ділянку для обслуговування і будівництва цієї частини будинку, правовстановлюючі документи на це майно та реєстрація права власності здійснені на ОСОБА_9, інша частина будинку і земельна ділянка біля неї належить позивачці ОСОБА_4 В 2012 році між ОСОБА_9 і ОСОБА_4 із згоди ОСОБА_8 була укладена угода купівлі продажу належної подружжю частини будинку і земельної ділянки, але цей договір за взаємною згодою сторін був розірваний і майно було повернуто у власність подружжя.

Відповідач ОСОБА_5 і її представник заперечували вимоги позову, вважали, що 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, та земельна ділянка, що знаходяться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області є особистою приватною власністю ОСОБА_9, спадщина належить їй і ОСОБА_7, які є спадкоємцями за заповітом і прийняли спадщину, а позивачка не має права на спадщину так як ОСОБА_8 відмовилась від обовязкової частки у спадщині після померлого чоловіка ОСОБА_9 і в своїй заяві до нотаріуса про відмову від спадщини визнала, що це майно є особистою власністю ОСОБА_9

Відповідач ОСОБА_7 вимоги позову визнала частково, ставлячи під сумнів право ОСОБА_4 на спадщину після померлої сестри ОСОБА_8, погоджувалась отримати грошову компенсацію (а.с.36).

Представник Гайсинської міськради звернувся до суду письмово з заявою про визнання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.81-82).

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши подані ними докази в межах заявлених позовних вимог суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких міркувань.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_9 і ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 11.02.1951 року в Кіблицькій сільській раді (а.с.57).

На підставі договору купівлі-продажу від 03.09.1968 року, посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою за реєстром №2460 та зареєстрованого Тульчинським МБТІ 09.09.1968 року за №475 і договору купівлі продажу від 04.09.1970 року, посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою за реєстром №2606 та зареєстрованого Тульчинським МБТІ 18.09.1970 року у книгу за №475 за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЕ №692501, виданого Гайсинською міськрадою 05.03.2008 року за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на земельну ділянку розміром 0,0787 га, кадастровий номер :11:004:0105, що знаходиться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області.

19.11.2012 року між ОСОБА_9 за згодою подружжя ОСОБА_8 з однієї сторони і ОСОБА_4 з другої сторони укладені угоди купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом, за якими ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_4 придбала 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, та земельну ділянку розміром 0,0787 га, кадастровий номер :11:004:0105, що знаходяться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області. Цього ж дня сторони уклали нотаріально посвідчений договір про розірвання цих угод і повернення отриманого за угодами (а.с.19-26).

Встановлені вищезазначені обставини сторонами визнаються і не оспорюються.

13.02.2014 року ОСОБА_9 склав заповіт за яким розпорядився на випадок смерті належні йому на праві особистої приватної власності 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, та земельну ділянку розміром 0,0787 га, кадастровий номер :11:004:0105, що знаходяться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області заповісти ОСОБА_5 і ОСОБА_7 в рівних частинах (а.с.52.). На час розгляду спору заповіт не скасований не змінений і сторонами не оспорюються.

15.10.2015 року внаслідок смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина, яку прийняли ОСОБА_5 і ОСОБА_7, які в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини (а.с.49,50,53).

Дружина померлого, ОСОБА_8, у поданій до нотаріуса у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини від обовязкової частки у спадщині після померлого ОСОБА_9 відмовилась, та зазначила, що не претендує на 1/2 частину майна, передбачену ст. 368 ЦК України, ст.60, 63 СК України (а.с.51).

11.07.2015 року внаслідок смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, яку прийняла сестра ОСОБА_4 яка в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, 20.10.2015 року після встановлення судовим рішення 04.09.2015 року факту родинних відносин, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.5,6,10,11).

Постановою державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори від 14.01.2016 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої сестри ОСОБА_8 на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, і частину земельної ділянки, що знаходяться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області, так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності ОСОБА_8 на це спадкове майно (а.с. 8).

Набуття права спільної сумісної власності на майно подружжя ОСОБА_9 і ОСОБА_8 регламентувалось чинним на час шлюбу, законодавством, зокрема Кодексом законів про шлюб, сім`ю та опіку 1926 року, ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР 1969 року, та ст.60 Сімейного кодексу України, які встановлювали режим спільної сумісної власності подружжя.

Спірні правовідносини регулюються :

- ч. 1 і ч. 2 ст. 16 ЦК України, за змістом якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту можуть бути, визнання права;

- ст. 328 ЦК України, згідно приписів якої, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;

- ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

- ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини;незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини;

- ч. 1 ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно;

- ст. 60 СК України майно, яка визначає , що набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя;

- ч. 1 ст. 70 СК України згідно з якою визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором;

- ст. 368 ЦК України відповідно до якої, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю; майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом;м айно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Положенням ч.1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У правових позицій висловлених Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України при перегляді цивільних справ у касаційному порядку визначено, що виходячи зі змісту ст. ст. 1296-1299 ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Сукупний аналіз встановлених судом обставин та норм права, що регулюють спірні правовідносини свідчать, свідчать, що за відсутності правовстановлюючих документів про реєстрацію права власності на нерухоме майно за спадкодавцем ОСОБА_8, з урахування наявності спору між спадкоємцями з цього питання, нотаріус не мав можливості визначити частку померлої, тому позивач ОСОБА_4 підставно звернулася в суд з позовом про визнання за нею права спадщину.

Подані позивачем і досліджені судом докази свідчать, що ОСОБА_9 і ОСОБА_8 у шлюбі набули право спільної сумісної власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд і земельну ділянку, що знаходяться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області, де їх частки є рівними, тому внаслідок смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина тільки на половину цього майна.

Відповідачі не надали суду належних та переконливих доказів, які б свідчили про те, що спірне майно придбано ОСОБА_9 за особисті кошти, отримано в дар, спадок чи іншим передбаченим законом порядком придбано у приватну власність, тому доводи відповідачів про належність ОСОБА_9 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд і земельної ділянку, що знаходяться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області є безпідставні. Доводи відповідачів про те, що ОСОБА_8 в своїй заяві про відмову від обовязкової частки після померлого подружжя ОСОБА_9 визнала, що нерухоме майно є його особистою приватною власністю не спростовують того, що майно набуте подружжям у шлюбі і ця заява не припиняє права подружжя на спільну сумісну власність.

Після смерті подружжя ОСОБА_8 відкрилась на належну їй частку у праві спільної сумісної власності на 1/2частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд і земельної ділянку, що знаходяться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області, що становить половину цього майна.

Оскільки відсутність правовстановлюючих документів про державну реєстрацію за спадкодавцем ОСОБА_8 права власності на нерухоме майно позбавлена можливості нотаріально оформити право на спадщину, то з метою захисту законних прав позивача на спадщину, необхідно визнати за нею в порядку успадкування за законом право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області та на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,0787 га, кадастровий номер :11:004:0105, що знаходиться за цією ж адресою.

З задоволенням вимог позову з відповідачів ОСОБА_10 і ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в рівних частинах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м. Одеса в порядку спадкування після померлої 11.07.2015 року в м. Гайсин Вінницької області сестри ОСОБА_8 право приватної власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м. Одеса в порядку спадкування після померлої 11.07.2015 року в м. Гайсин Вінницької області сестри ОСОБА_8 право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,0787 га, кадастровий номер :11:004:0105, що знаходиться в м. Гайсин, вул. Гоголя, 6 Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_10 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 витрати на сплату судового збору з кожного по 343 грн. 31 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів до Апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: