У Х В А Л А

4 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 15 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, визнання вселення незаконним та виселення без надання іншого житлового приміщення,

в с т а н о в и в :

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 16 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено: визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасовано й ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. У решті рішення місцевого суду не оскаржувалось, а тому в апеляційному порядку не переглядалось. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 15 вересня 2015 року залишено без змін.

31 березня 2016 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_1 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 15 вересня 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме статей 10, 11, 57, 58, 60, 212, 213, 214 ЦПК України.

У підтвердження неоднаковості застосування норм процесуального права заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року та 24 лютого 2016 року.

Подана заява підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку (частина перша статті 354 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права ‒ при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

У заяві ОСОБА_1 просить переглянути ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року з підстав того, що суд касаційної інстанції допустив неоднакове застосування одних і тих самих норм процесуального права щодо змагальності сторін, доказів, їх оцінки, а також законності і обґрунтованості судових рішень та переліку питань, які суд повинен вирішувати під час ухвалення судового рішення.

Отже, підстави перегляду зазначеної ухвали не пов'язані ні з перешкоджанням подальшому розгляду справи, ні з порушенням правил підсудності чи встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2016 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк