АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1261/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1953/16Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді Дорош А.І.

суддів: Триголова В.М. , Кривчун Т.О.

при секретарі: Діхтяр Т.В.

з участю

прокурора Скотаренко Г.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 квітня 2016 року

у цивільній справі за позовом заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка Олександр Вікторович, державний нотаріус Другої полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Тетяна Олексіївна, служба у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, реєстраційна служба Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, комунальне підприємство "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", про визнання договору купівлі-продажу недійсним і застосування наслідків його недійсності, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року до місцевого суду звернувся заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 з позовною заявою, відповідно до якої просив суд скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, номер запису про право власності від 26.11.2015 р., проведеного Реєстраційною службою Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, житловою площею 15,4 кв.м, загальною площею 24,2 кв.м на суму 49 000 грн., укладений між ОСОБА_7, яка діяла від імені ОСОБА_4, та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю. 08.12.2015р. за реєстраційним номером № 3140; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, номер запису про право власності 12420599 від 08.12.2015 р., державний реєстратор - приватний нотаріус Мушинський Олександр Юрійович, Кременчуцький міський нотаріальний округ, Полтавська область.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02.02.2005 р., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_12 купила квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 15,4 кв.м, загальною площею, 24,2 кв.м, що належить йому на підставі договору дарування. Продаж вчинено за 4 122 грн., які ОСОБА_12 повністю сплатила, а ОСОБА_4 повністю отримав. Сторони підтвердили, що договір не носить характеру уявного та удаваного правочину. На підставі викладеного до Державного реєстру правочинів внесено реєстраційний запис, параметром якого є: реєстрація правочину купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. 02.02.2005р. за реєстровим номером 1709. Відповідно до рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука від 13.04.2006 р. № 208 «Про надання статусу, збереження права на користування житлом та влаштування до дитячого будинку малолітнього ОСОБА_14.», ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус «дитина-сирота», оскільки мати ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, а батько ОСОБА_13 записаний за вказівкою матері. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.06.2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оголошено усиновлювачами ОСОБА_14, змінено прізвище, ім'я, по-батькові дитини на «ІНФОРМАЦІЯ_3» та дату народження на «ІНФОРМАЦІЯ_2.». З моменту усиновлення, тобто з червня 2006 до січня 2016, усиновлювачі неповнолітнього дбали про квартиру АДРЕСА_1, яка на праві власності належала матері усиновленого, та систематично вносили плату за надання комунальних послуг. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.12.2015 р. ОСОБА_7, яка діє від імені ОСОБА_4 по довіреності, посвідченій Сень А.С., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 28.10.2015 р. за реєстраційним номером 730, передав у власність, а ОСОБА_2 прийняв квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 15,4 кв.м, загальною площею, 24,2 кв.м та сплатив грошову суму у розмірі 49 000 грн. У п. 2 договору купівлі-продажу від 08.12.2015 зазначено, що об'єкт нерухомості, який відчужується, належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі дублікату договору дарування квартири, виданого Смоковенко Т.О., державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори у порядку заміщення завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву 13.11.2015 р. за реєстровим номером 251, замість втраченого, посвідченого Ганночкою О.В., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу 22.10.2002 р. за реєстровим номером 15506. Державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості за ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.11.2015 року проведено Реєстраційною службою Кременчуцького МУЮ Полтавської області. На підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2015 р. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю. внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності 12420599 від 08.12.2015 р. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52851037 від 09.02.2016 р., на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: НАС№958670, НАС№958671, виданного 10.12.2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю., ОСОБА_16 є власником квартири АДРЕСА_1. Номер запису про право власності: 12460794 від 10.12.2015 р. ОСОБА_4 достовірно знав, що квартира АДРЕСА_1 02.02.2015р. була продана ним ОСОБА_12 та навмисно ввів в оману ОСОБА_2, оскільки не мав права відчужувати квартиру. Тому, договір купівлі-продажу квартири, укладений 08.12.2015 р. просив визнати недійсним як такий, що вчинений внаслідок введення покупця в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Підставою звернення прокурора до суду з цією позовною заявою є порушення майнових прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є неповнолітнім та є спадкоємцем першої черги після померлої матері. Усиновлювачі неповнолітнього спеціальної юридичної освіти не мають, тому звернулися до Кременчуцької місцевої прокуратури за захистом прав усиновленого.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 квітня 2016 року позовну заяву заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, за участю третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинського Олександра Юрійовича, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночки Олександра Вікторовича, державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Тетяни Олексіївни, служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання договору купівлі-продажу недійсним і застосування наслідків його недійсності - задоволено.

Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, номер запису про право власності від 26.11.2015 р., проведеного реєстраційною службою Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, житловою площею 15,4 кв.м, загальною площею 24,2 кв.м, на суму 49 000 грн., укладений між ОСОБА_7, яка діяла від імені ОСОБА_4, та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю. 08.12.2015 за реєстраційним номером № 3140.

Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, номер запису про право власності 12420599 від 08.12.2015, державний реєстратор - приватний нотаріус Мушинський Олександр Юрійович, Кременчуцький міський нотаріальний округ, Полтавська область.

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2 солідарно судові витрати в сумі 1 653,60 грн. на користь держави.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 травня 2016 року виправлено описку у вступній та резолютивній частинах рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 квітня 2016 року та доповнено резолютивну частину рішення наступним пунктом: «Стягнути з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2 солідарно судові витрати в сумі 1653,60 грн. на користь держави.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вважає, що оскільки ОСОБА_12 на протязі її життя не зареєструвала право власності на придбану за договором купівлі-продажу від 02.02.2005 р. квартиру, вона не мала права розпоряджатися вказаним нерухомим майном. Оскільки усиновлювачі малолітнього сина ОСОБА_12 - ОСОБА_5 не зверталися до нотаріальної контори протягом 10 років, тому дитина ОСОБА_3 не набув права на спірне нерухоме майно.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_13 та ОСОБА_12, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим відділом РАГС Автозаводського управління юстиції м. Кременчука Полтавської області (т. 1 а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 та повідомлення ЦВ ДРАЦС Коременчуцького МУЮ ГТУЮ у Полтавській області від 18.02.2016 р. № 167/04-01-04-33 (т. 1 а.с. 155,156).

Рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області № 208 від 13.04.2006 року малолітньому ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано соціальний статус - «дитина-сирота» у зв'язку зі смертю його матері ОСОБА_12 05.04.2006 р., яка мала статус матері-одиначки, оскільки відомості про батька записані за заявою матері, що вбачається з довідки Автозаводського відділу РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції №120/04-84 від 14.04.2006 р. (т. 1 а.с. 10,11).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29 червня 2006 за № 20-191 задоволено заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6. Оголошено ОСОБА_5, ОСОБА_6 усиновлювачами ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Кременчуці. Батьком дитини записано ОСОБА_5, матір'ю - ОСОБА_6. Змінено прізвище, ім'я, по - батькові дитини на «ІНФОРМАЦІЯ_3» та дату народження на «ІНФОРМАЦІЯ_2» (т. 1 а.с. 12).

02.02.2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_17 купила квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 15,4 кв.м., загальною площею 24,2 кв.м., що належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого 22.10.2002 року, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. за реєстраційним номером № 15506, зареєстрованого Кременчуцьким МБТІ в реєстраційній книзі № М-1 за реєстраційним номером 158. Продаж квартири вчинено за 4 122 гривні, які покупець повністю сплатив, а продавець повністю отримав. На підставі викладеного до Державного реєстру правочинів внесено реєстраційний запис, параметром якого є: реєстрація правочину договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. 02.02.2005 за реєстровим номером 1709, що підтверджується відповідною копією договору купівлі-продажу та копією витягу про реєстрацію договору в Державному реєстрі правочинів № 673728 від 02.02.2005 року (т. 1 а.с. 14-15).

08.12.2015 року укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_7, яка діє від імені ОСОБА_4 за довіреністю, посвідченою Сень А.С., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 28.10.2015 за реєстраційним номером 730, передала у власність, а ОСОБА_2 прийняв квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 15,4 кв. м. загальною площею, 24,2 кв. м та сплатив грошову суму у розмірі 49 000 грн. (т. 1 а.с. 16-18).

У п. 2 договору купівлі-продажу від 08.12.2015 р. зазначено, що об'єкт нерухомості, який відчужується, належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі дублікату договору дарування квартири, виданого Смоковенко Т.О., державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори у порядку заміщення завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву 13.11.2015 р. за реєстровим номером 251, замість втраченого, посвідченого Ганночкою О.В., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу 22.10.2002 за реєстровим номером 15506. Державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості за ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено Реєстраційною службою Кременчуцького МУЮ Полтавської області 26.11.2015 року.

ОСОБА_4 в момент укладення зі ОСОБА_2 договору купівлі-продажу спірної квартири знав, що вона була продана ним ОСОБА_12 та належить останній.

У п. 5 цього договору значиться, що продавець свідчить, що прихованих недоліків об»єкта нерухомості не має, до моменту укладення договору нікому іншому він не відчужений, під забороною (арештом) та застовою не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав третіх осіб як в межах, так і за межами України немає; укладення цього договору не суперечить інтересам неповнолітніх, малолітніх чи непрацездатних дітей та недієздатних осіб чи обмежено дієздатних осіб.

Неповнолітній син ОСОБА_3 до смерті своєї матері ОСОБА_12 проживав разом з нею, а тому є таким, що прийняв спадщину.

На підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2015 р. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю. внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1. Номер запису про право власності 12420599 від 08.12.2015 р., що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 49334552 від 08.12.2015 року (т. 1 а.с. 16-18).

Згідно укладеного 10.12.2015 року договору купівлі-продажу квартири продавець ОСОБА_2 передав у власність покупцю ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 24 кв. м., житловою площею 15,4 кв. м., а покупець ОСОБА_8 прийняв об'єкт нерухомості та сплатив за нього грошову суму в розмірі 49 000 гривень (т. 1 а.с. 165-166).

На підставі договору купівлі-продажу від 10.12.2015 р., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю., внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1. Номер запису про право власності 12460794 від 10.12.2015 р., що підтверджується копією інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майно щодо об'єкта нерухомого майна № 52852037 від 09.02.2016 року (т. 1 а.с. 22-23).

25.01.2016 р. ОСОБА_5 звернувся до Кременчуцької місцевої прокуратури із заявою про незаконне відчуження вказаної квартири (т. 1 а.с.21).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу від 02.02.2005 р., відомості про який були внесені до державного реєстру правочинів, що підтверджується відповідним витягом, пройшов процедуру державної реєстрації, як того вимагали норми ЦК України, які діяли на момент вчинення правочину, а тому зазначений вище договір вважається вчиненим, та відбувся перехід права власності на нерухоме майно. На момент укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_18 та ОСОБА_12 діяло законодавство, відповідно до якого підлягав обов»язковій державній реєстрації тільки договір купівлі-продажу, а реєстрація права власності квартири в реєстрі речових прав було правом набуваа, а не обов»язком.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову є визнання договору купівлі-продажу квартири, укладеного 09.12.2015 року, недійсним, т.я. вчинений внаслідок введення покупця в оману щодо обставин, які мають істотне значення, та вчинений з порушенням майнових прав неповнолітнього ОСОБА_3, який є спадкоємцем першої черги після померлої матері.

Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

У даному випадку за договором купівлі-продажу від 08.12.2015 р. спірна квартира відчужувалася на підставі дублікату договору дарування квартири від 22.10.2002 р., виданого 13.11.2015 р. замість втраченого, тобто продавець ОСОБА_4 достовірно знав, що ця квартира 02.02.2005 р. ним була продана ОСОБА_12, отже, отримавши 13.11.2015 р. дублікат договору дарування ОСОБА_4 повторно продав цю квартиру ОСОБА_2 Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями навмисно ввів іншу сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину, тобто має місце умисел, що є ознакою обману.

ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, її син ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час смерті матері був малолітнім. Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину. Таким чином, малолітній ОСОБА_14 є таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_12, а укладений 08.12.2015 р. договір купівлі-продажу квартири порушує його права спадкоємця, на час укладення цього договору він був неповнолітнім.

Доводи апеляційної скарги про те, що внаслідок відсутності реєстрації права власності на спірну квартиру ОСОБА_12 не мала права розпорядження майном, не заслуговують на увагу, оскільки виходять за межі предмету спору, яким є визнання договору купівлі-продажу квартири, як вчинений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у результаті обману. Договір купівлі-продажу квартири від 02.02.2005 р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 зареєестровано 02.02.2005 р. у Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. під реєстраційним номером 458833, з якого вбачається перехід права власності на квартиру від продавця до покупця (т.1 а.с.15).

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що неповнолітній ОСОБА_3 не набув повного змісту правомочностей, на які він претендує після смерті своєї матері, оскільки мати не реалізувала за життя обов»язок реєстрації права власності на об»єкт нерухомості, т. я. договір купівлі-продажу квартири від 02.02.20005 р. пройшов державну реєстрацію, він не оспорений ОСОБА_4, є дійсним, реєстрація за новим власником права власності на об»єкт нерухомості є похідним після реєстрації правочину у встановленому законом порядку, без вчинення правочину між сторонами неможлива реєстрація права власності на об»єкт нерухомості, вчинення правочину породжує перехід права власності.

Відповідач ОСОБА_4 на підтвердження своїх доводів про існування у нього ключів від спірної квартири, про реєстрацію його до серпня 2015 р. у цій квартирі, про здачу її в оренду, належних та допустимих доказів в цій частині не надав.

Проте, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що рішенням суду першої інстанції стягнуто з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2 солідарно судові витрати в сумі 1653,60 грн. на користь держави.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду першої інстанції від 01 березня 2016 року відстрочено позивачу сплату судового збору до винесення рішення у даній справі (т. 1 а.с. 34).

Як роз'яснено у п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Отже, ухвалюючи рішення щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції, неправильно присудив стягнення з відповідачів судових витрат, дійшовши помилкового висновку про їх стягнення з відповідачів на користь держави у солідарному порядку.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення судових витрат та ухвалення нового рішення в цій частині про стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з кожного по 1653,60 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п. 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 квітня 2016 року в частині розподілу судових витрат скасувати, ухваливши нове рішення в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2 з кожного по 826,80 грн. судового збору на користь держави.

В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 квітня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

С У Д Д І :