У Х В А Л А

Справа № 183/3781/16

№ 2/183/2173/16

06 липня 2016 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Дубовенко І.Г., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та поділ майна в натурі,

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та поділ майна в натурі, в якому просить суд:

- поділити між ним та відповідачем в натурі житловий будинок, розташований по вул..Ширшова, 74 в смт Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області;

- поділити між ним та відповідачем в натурі земельну ділянку кадастровий номер 122325600:03:001:0192, розташовану по вул..Ширшова, 74 в смт Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області;

- поділити між ним та відповідачем в натурі земельну ділянку кадастровий номер 122325600:03:001:0193, розташовану по вул..Ширшова, 74 в смт Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області.

До ухвалення рішення зобовязати відповідача не винити перешкоди у користуванні спільним майном; а також призначити будівельно-технічну експертизу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Позивачем надано суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 551,2 грн., що не відповідає розміру судового збору який повинен бути сплачений відповідно до ЗУ «Про судовий збір». При визначенні розміру судового збору, який повинен бути сплачений при подачі позову вважаю за необхідне розяснити, що ставка судового збору за подання до суду заяви у позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати; а з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того, згідно п.п. 10, 12, 13 Постанови Пленуму ВССУ за № 10 від 17 жовтня 2014 року подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. У випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VIпідлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Позовна заява не містить ціни позову. А відповідно до вимог п. 15, 16 цієї ж постанови пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 143 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Якщо сторони домовилися про залучення експертами певних осіб, суд повинен призначити їх відповідно до цієї домовленості. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

А згідно вимог ст.. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

А тому вимоги позивача щодо забезпечення позову та доказів, повинні бути приведені у відповідність до вимог ст..сит. 133, 143, 151 ЦПК України.

З вищевказаних підстав позовна заява підлягає залишенню без руху, відповідно до ст. 121 ЦПК України, з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та поділ майна в натурі залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 пятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Роз'яснити ОСОБА_1, що в разі не виконання ухвали їх позовна заява буде вважатись не поданою та повернута без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г.Дубовенко