Справа № 461/139/16 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 22-ц/783/3401/16 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Копняк С.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Львів-інформ-ресурси» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2016 року у задоволенні позову - відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що не погоджується з рішенням. Звертає увагу, що 18.08.2014р. співробітники ДАІ незаконно встановили його авто на арешт майданчик ДП МВСУ «Львів-інформ-ресурси», встановили без обов'язкового запису у протоколі, як того вимагає КУПАП, тобто рішення встановити його авто на арешт майданчик інспектором ДАІ не приймалось.

Просить скасувати рішення Галицького суду та задовольнити його вимоги до відповідача заявлені в позові та у заяві про збільшення вимог.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 133-134), про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звертався до суду з позовом, в якому просив зобов'язати ДП «Львів-інформ-ресурси» повернути йому автомобіль, відразу після проведення технічної експертизи за його рахунок, доставити автомобіль на місце постійного зберігання за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 22, гараж, евакуатором за рахунок відповідача; стягнути з ДП «Львів-інформ-ресурси» кошти на ремонт автомобіля, для чого провести повну експертизу автомобіля за рахунок відповідача, в присутності його представника, з метою оцінки нанесених збитків; стягнути з відповідача кошти у розмірі еквівалентному 20 доларів США по курсу Національного банку України на день винесення постанови суду, із врахування такої оплати за кожну годину знаходження автомобіля на арештмайданчику, яка виводиться із середньої вартості прокату автомобілів такого класу у м. Львові; стягнути з ДП «Львів-інформ-ресурси» 500 000 грн. моральної шкоди; стягнення майнової шкоди здійснити з урахуванням збитків позивача на момент винесення рішення.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства «Львів-інформ-ресурси» про відшкодування шкоди та повернення майна - відмовлено.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ДП «Львів-інформ-ресурси» про повернення автомобіля скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ДП «Львів-інформ-ресурси» про повернення автомобіля задоволено. Зобов'яно ДП «Львів-інформ-ресурси» повернути ОСОБА_2 автомобіль марки ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року випуску, який знаходиться на спеціальному майданчику ДП «Львів-інформ-ресурси» по вул. Конюшинній, 13 у м. Львові. В решті рішення суду залишено без змін.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до ДП МВСУ «Львів-Інформ-Ресурси», у якій просить прийняти рішення про відшкодування йому матеріальних і моральних збитків, та зобов'язати відповідача провести відповідні дії, які заявлені у апеляційній скарзі по справі 461/4895/15у які є у рішенні суду апеляційної інстанції по цій справі від 19 листопада 2015 року. (а.с. 1-3)

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено з підстав недоведеності.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду, що позивач не довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, зокрема наявність причинного зв'язку між його захворюванням і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні, тривалість та розмір моральних страждань.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Як вбачається із матеріалів справи на виконанні у відділу ДВС Галицького РУЮ перебувало ВП 5029932, з примусового виконання виконавчого листав № 461/4895/15-ц, виданого 16.02.2016 року Галицьким районним судом м. Львова про зобов'язання ДП «Львів-інформ-ресурси» повернути ОСОБА_2 автомобіль марки ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2003 року випуску, який знаходиться на спеціальному майданчику ДП«Львів-інформ-ресурси» по вул. Конюшинній, 13 у м. Львові. 25.02.2016 року державним виконавцем Галицького ВДВС в порядку вимог ст.. 17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 18.03.2016 року державним виконавцем відділу в порядку вимог ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржником рішення суду виконано в повному обсязі, а саме повернуто ОСОБА_2 автомобіль марки ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2003 року випуску, якій знаходився на спеціальному майданчику ДП «Львів-інформ-ресурси» по вул. Конюшинній, 13 у м. Львов, що підтверджується актом державного виконавця від 17.03.2016 року. (а.с. 136)

Отже позивач пред'явив виконавчий лист по виконанню рішенню Апеляційного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року лише 25.02.2016 року і 18.03.2016р. таке було виконано та повернуто ОСОБА_2 автомобіль марки ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2003 року випуску, якій знаходився на спеціальному майданчику ДП «Львів-інформ-ресурси» по вул. Конюшинній, 13 у м. Львов.

В частині відшкодування моральної та матеріальної шкоди ОСОБА_2, то у даних вимогах рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2015 року відмовлено та в цій частині рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року залишено без змін рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, та в касаційному порядку не переглядалось.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь та самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відсутність як обставин так і доказів, які б свідчили про спричинення матеріальних і моральних збитків позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді С.М. Копняк

Н.Л. Шумська