У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, правонаступником якої є ОСОБА_5, до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Мостищанська сільська рада Макарівського району Київської області, про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та державного акта на право приватної власності на землю за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки по

АДРЕСА_1, площею 0,455 га, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_9 на підставі рішення народних депутатів 3 сесії

4 скликання від 31 жовтня 2002 року № 17/2 Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області, та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 5 червня 2004 року.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 17 квітня 1991 року їй та ОСОБА_9 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_10, а саме на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_9 на підставі рішення 3 сесії 4 скликання за від 31 жовтня 2002 року № 17/2 отримала

29 вересня 2003 року державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,455 га по АДРЕСА_1.

Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла, а земельна ділянка, загальною площею 0,455 га, перейшла у власність відповідачів у справі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5 червня

2004 року державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори.

Зазначала, що спірним свідоцтвом про право на спадщину порушуються її законні права та інтереси щодо володіння частиною земельної ділянки.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 2 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 листопада 2012 року, відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову.

9 жовтня 2014 року, після смерті ОСОБА_4 її правонаступник -ОСОБА_5, звернувся до Макарівського районного суду Київської області із заявою про перегляд рішення Макарівського районного суду Київської області від 2 жовтня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від

23 липня 2014 року, яке набрало законної сили 01 жовтня 2014 року, було визнано недійсним рішення народних депутатів 3 сесії 4 скликання Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області від

31 жовтня 2002 року № 17/2 в частині передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_9 земельної ділянки по АДРЕСА_1, загальною площею 0,455 га, з яких: для будівництва та обслуговування жилого будинку - 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,205 га.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від

20 листопала 2014 року заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення Макарівського районного суду Київської області від 2 жовтня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами було залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 20 листопада

2014 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до того ж суду.

Ухвалою Макарівського районного суду від 19 травня 2015 року заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення Макарівського районного суду Київської області від 2 жовтня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами було задоволено, скасовано рішення Макарівського районного суду Київської області від 2 жовтня 2012 року та призначено новий судовий розгляд справи.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 20015 року, позов ОСОБА_5, який є правонаступником

ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Мостищанською сільською радою Макарівського району Київської області від 29 вересня 2003 року на ім'я ОСОБА_9, зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 640 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га по АДРЕСА_1, з яких: для ведення особистого селянського господарства - 0,205 га та для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд - 0,250 га.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від

5 червня 2004 року, видане державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Буждиганчук Є.Ю. на ім'я ОСОБА_7 та

ОСОБА_6, зареєстроване в реєстрі за № 817 на земельну ділянку по

АДРЕСА_1, загальною площею 0,455 га, з яких: для ведення особистого селянського господарства - 0,205 га та для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,250 га .

У касаційній скарзі представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суди, ухвалюючи рішення, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), застосувавши до спірних правовідносин ст. ст. 116, 155 ЗК України, дійшли вірного висновку про порушення прав ОСОБА_5, який є правонаступником ОСОБА_4, на користування і володіння земельною ділянкою по АДРЕСА_1, у зв'язку із передачею її у власність ОСОБА_9 на підставі рішення народних депутатів 3 сесії 4 скликання Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області від

31 жовтня 2002 року № 17/2, яке скасоване рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23 липня 2014 року.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до

ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 28 жовтня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

С.П. Штелик