Справа № 463/3045/15 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/1510/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б.., ОСОБА_2

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ЛКП «Господар» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_5 на користь Львівського комунального підприємства «Господар», заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2013 року по 31.08.2015 року в сумі 3248 грн. 60 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_5 на користь Львівського комунального підприємства «Господар», заборгованість за надані послуги з холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.11.2013 року по 31.08.2015 року в сумі 4104 грн. 54 коп.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_5 на користь Львівського комунального підприємства «Господар», , понесені позивачем судові витрати по справі судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у відповідності до вимог ст. 19,20,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах, зобовязання у споживача виникають тільки на підставі типового договору та плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Зазначеного договору між нею та ЛКП «Господар» укладено не було, а тому проведені ЛКП нарахування по оплаті за житлово-комунальні послуги є незаконними. Крім того, вказує, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що ними надавались житлово-комунальні послуги вчасно та належної якості. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ЛКП «Господар» у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивачів, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом.

Як убачається із матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають та є власниками квартири АДРЕСА_1, що стверджується довідкою ЛКП «Господар» (а.с. 8).

Вищевказаний будинок перебуває на балансі ЛКП «Господар» згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №30 від 18.01.2013 року.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Однак, відповідачі свого обовязку щодо оплати житлово-комунальних послуг не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3248 грн. 60 коп., а за надання послуг з холодного водопостачання та водовідведення 4104 грн. 54 коп., що стверджується розрахунками заборгованості, які наявні в матеріалах справи (а.с 31-32).

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем скеровувалася відповідачам пропозиція щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг разом із примірником типового договору, яка відповідачами в порушення покладеного Законом обовязку, залишена поза увагою.

Таким чином, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів, від оплати житлово-комунальних послуг.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідачів заборгованості за фактично надані позивачем послуги з утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 3248,60 грн. за послуги з тримання будинку та прибудинкової території та 4104,54 грн. за надані послуги з холодного водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неналежне виконання позивачем своїх обовязків з надання житлово-комунальних послуг не заслуговують на увагу, оскільки єдиним доказом ненадання або надання не якісних житлово-комунальних послуг є акт-претензія, складений користувачами послуг у встановленому Законом порядку та представлений надавачу послуг. Такі докази в матеріалах справи відсутні.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарг висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 лютого 2016 року, апелянту відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на наведене, з ОСОБА_4 слід стягнути в дохід держави 267 грн. 96 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 267 грн. 96 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді Л.Б. Струс

ОСОБА_2