Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/108/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кучерук І.Г.
Провадження № 22-ц/778/2194/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4

на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування вимог зазначив, що він та ОСОБА_5 з 24.10.1957 р. перебували у шлюбі, через похилий вік, стан здоров'я були вимушені виїхати до Російської Федерації, до м. Ростов-на-Дону, де мешкає його донька.

20 квітня 2015 року ОСОБА_5 померла.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 квартири АДРЕСА_1. Вказане майно належало померлій на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло №675 від 21.03.1994 р.

З огляду на положення ст. 1261 Цивільного кодексу України він є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців, які б бажали отримати спадщину, немає.

З огляду на похилий вік, стан здоров'я, знаходження у іншій країні, він не мав змоги звернутись із заявою про прийняття спадщину в установлений законом строк.

На підставі зазначеного просив визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та встановити йому строк для прийняття спадщини тривалістю у шість місяців.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невірне застосування норм ст. 70 Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, невірне визначення місця відкриття спадщини, поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, наявність усної відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.5 ч. 1 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п.п.3.21, 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції на день смерті спадкодавця), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

У п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 зазначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, стаття 1272 ЦК України про надання додаткового строку для прийняття спадщини застосовується у разі пропуску шестимісячного строку спадкоємцем, який не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Верховний Суд України у п.24 постанови Пленуму від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Із матеріалів справи вбачається, що позов заявлено з приводу спадщини після смерті ОСОБА_5, яка настала 23.04.2015р.

Проте матеріали справи не містять постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

ОСОБА_3 заявив вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, проте поряд з цим в позовній заяві зазначав, що вони з дружиною ОСОБА_5 до її смерті останні два роки проживали разом у доньки в Російській Федерації АДРЕСА_2.

Між тим, у відповідності з ч. 3 ст.1268 ЦК України постійне проживання зі спадкодавцем є юридичним фактом, який свідчить про прийняття спадщини.

Однак позивач не звертався до нотаріальної контори із відповідними документами і не надав суду обґрунтовану постанову про відмову нотаріуса у вчинені нотаріальної дії.

ОСОБА_3 зазначив в якості відповідача лише територіальну громаду в особі міської ради, у той час як після смерті спадкодавця є спадкоємець за законом першої черги - дочка, з якою, за твердженням самого позивача, вони спільно проживали зі спадкодавцем.

Отже, підстави для визначення судовим рішенням додаткового строку для прийняття спадщини в такому випадку відсутні, оскільки ст.1272 ЦК України застосовується у разі неприйняття спадщини, а за наведених в позовній заяві обставинах щодо постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та за відсутності постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії, вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є передчасними .

Отже, суд також передчасно прийшов до висновку про наявність підстав для вирішення позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини у судовому порядку та про відмову у позові з підстав, зазначених у судовому рішенні.

У відповідності до п.4 ст.309 ЦПК України підставами для зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права

Таким чином, рішення суду підлягає зміні в частині правового обґрунтування підстав відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2016 року змінити в частині правового обґрунтування підстав відмови у позові.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: