Справа № 297/1380/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому ОСОБА_2 міської ради про зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконкому ОСОБА_2 міської ради про зобовязання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, що у березні 2016 року позивач звернувся до виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Закарпатської області з заявою, у якій просив укласти з ним договір найму жилого приміщення житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Берегове, вул. Фабрична, 26 (далі житловий будинок).

У вказаному житловому будинку проживає з 2003 року на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Закарпатської області від … 2003 року б/н «Про розміщення мешканців міста з аварійних будинків комунальної власності».

Зазначена обставина підтверджується відповідним штампом про реєстрацію місця проживання у його паспорті громадянина України серії ВР № 305339 від 26 вересня 2007 року.

Однак, ОСОБА_2 міська рада Закарпатської області листом від 29 лютого 2016 року № 4/03-31 відмовила йому в укладенні договору найму жилого приміщення, у звязку з ненаданням ним документів, які підтверджують законність його вселення у житловий будинок.

Вказану відмову відповідача вважає незаконною, а тому просив зобовязати міську раду укласти з ним договір найму спірного приміщення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання також не зявився, однак направили до суду листа, в якій просили справу розглянути без їх участі.

Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши всі обставини, що мають значення для правильного її вирішення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Основним законодавчим актом у сфері регулювання житлових відносин є Конституція України та Житловий кодекс Української РСР.

Право на житло є одним з найбільш природних і невідємних прав людини. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло, але це право, як і кожне інше, має преюдиційне значення, якщо може бути реалізоване.

Відповідно до частини першої статті 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду …

У свою чергу, згідно з частиною четвертою статті 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер (ч. 1, 2 ст. 61 ЖК УРСР).

Права й обов'язки сторін за договором найму жилого приміщення регулюються нормами житлового, а не цивільного законодавства. Зокрема, за ст. 61 ЖК УРСР і Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572).

У відповідності до ст. 63 Житлового кодексу України, предметом договору найму жилого приміщення в даному випадку, являється позивач.

Відповідно до норми ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі, або особа якій належить майнові права.

У даному випадку з боку позивача виконуються всі умови фактично укладеного договору найму житлового приміщення, однак, відповідач відмовляється укласти з ним договір найму житлового приміщення, чим порушує право позивача на користування житловим приміщенням, відтак, відповідачем, безпідставно відмовлено позивачу в укладенні з ним договору найму жилого приміщення.

Виходячи зі змісту ст. 14, 15 ЖК УРСР, виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради здійснює управління та контроль за використанням житлового фонду.

За таких обставин, так як виконком ОСОБА_2 міськради відмовляється укласти з позивачем договір найму зазначеного житлового приміщення, слід зобовязати їх укласти такий договір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 61, 64, 65, 106 Житлового Кодексу Української РСР, статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтею 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 234, 235, 256, 258, 259ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради Закарпатської області укласти з ОСОБА_1 договір найму жилого приміщення житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Берегове, вул. Фабрична, 26.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Драб В. І.