Провадження №2/760/3239/16
Справа №760/5083/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права власності на частку земельної ділянки та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила припинити своє право власності на 23/1000 частини земельної ділянки площею 22,86 кв.м. (0,002286 га), кадастровий номер НОМЕР_4, вартістю 10054,0566 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_5 від 10.04.2001 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 23/1000 частини земельної ділянки площею 22,86 кв.м. (0,002286 га), кадастровий номер НОМЕР_4, вартістю 10054,0566 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_5 від 10.04.2001 року.

Виплатити ОСОБА_1 з депозитного рахунку грошові кошти внесені ОСОБА_3 в сумі 10055,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй та відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, як спадкоємцям ОСОБА_6 та відповідачу ОСОБА_4, як спадкоємцю ОСОБА_6, на праві приватної власності належить земельна ділянка що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_6, за попередньою домовленістю з іншими співвласниками будинок, який знаходиться на вищевказаній земельній ділянці було реконструйовано, розмір часток у житловому будинку змінився.

Для встановлення фактичного використання земельної ділянки власниками у ТОВ «Гео-сервіс Україна» замовлено виготовлення схеми поділу земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4, загальною площею 1000 кв.м. (0,1000 га), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За час життя спадкодавця, ОСОБА_6 між співвласниками була домовленість про реконструкцію будинку та користування земельною ділянкою до визначення меж зазначених у схемі-поділі земельної ділянки.

Відповідно до схеми ОСОБА_6 використовував за життя 426,26 кв.м. (0,43626 га), що становить 11/25 частини земельної ділянки.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23.02.2016 року по справі №760/22194/15-ц за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано право власності на 11/25 частин земельної ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

Позивач використовує 22,86 кв.м., земельної ділянки, ОСОБА_2 використовує 436,26 кв.м. земельної ділянки.

Зазначила, що вона не має можливості належним чином утримувати земельну ділянку, брати участь у витратах по догляду та утриманню землі в належному стані, та у зв'язку з тим, що догляд за її часткою та утримання здійснює ОСОБА_3, просила позов задовольнити.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, надали заяви в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Також, просили справу розглядати без їх участі.

Від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка також представляє інтереси ОСОБА_4 надійшли заяви в яких вони позовні вимоги визнали у повному обсязі, та просили справу розглядати без їх участі.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Співвласниками земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4, вартістю 191871,51 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є позивач сторони у справі.

Для встановлення фактичного використання земельної ділянки співвласниками було замовлено у ТОВ «Гео-сервіс Україна» виготовлення схеми поділу земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4, загальною площею 1000 кв.м. (0,1000 га), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_5 від 10.04.2001 року, виданого позивачу ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 0,100 га (1000 кв.м.), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, земельну ділянку було надано у спільну приватну власність разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 помер.

За час життя спадкодавця ОСОБА_6 між співвласниками була домовленість про реконструкцію будинку та користування земельною ділянкою до визначених меж зазначених у схемі-поділі земельної ділянки.

Відповідно до схеми ОСОБА_6 використовував за життя 426,26 кв.м. (0,43626 га), що становить 11/25 частини земельної ділянки.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23.02.2016 року було визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 11/25 частини земельної ділянки, площею 0,043625 га, кадастровий номер НОМЕР_4, вартістю 191871,51 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_6 від 10.04.2001 року.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач використовує 22,86 кв.м., земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 використовує 436,26 кв.м., земельної ділянки.

Позивач просила припинити своє право власності на 23/1000 частини земельної ділянки площею 22,86 кв.м. (0,002286 га), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та визнати за ОСОБА_3 право власності на зазначену частину земельної ділянки з виплатою їй з депозитного рахунку грошові кошти внесені ОСОБА_3 в сумі 10055,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно п.п. 22 Постанови, суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що його визначено угодою сторін. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку.

У резолютивній частині рішення в такій справі суд залежно від її обставин повинен вказати розміри й межі тих ділянок, які має використовувати кожна зі сторін і тих, які виділено для спільного користування, а також зазначити, як сторони мають проходити до будинку, будівель, споруд та на вулицю.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Позивач як на підставу своїх вимог посилалась на те, що вона не має можливості належним чином утримувати земельну ділянку, брати участь у витратах по догляду та утриманню землі в належному стані, у зв'язку чим догляд за її часткою та утримання здійснює ОСОБА_3

Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно з ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном.

Зазначена правова позиція викладена в практиці Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі №6-68цс14.

Згідно з ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий у даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Встановлено, що згідно квитанції№477/з58 від 17.08.2016 року ОСОБА_3 було внесено на депозитний рахунок Солом'янського районного суду м. Києва суму в розмірі 10055,00 грн., що відповідає вартості частки земельної ділянки позивача у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що частка земельної ділянки позивача є незначною.

Припинення права власності позивача на її частину земельної ділянки не завдасть їй істотної шкоди, оскільки позивач з власної ініціативи просить припинити право власності на належну їй 23/1000 частину земельної ділянки площею 22,86 кв.м. (0,002286 га), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з визнанням за ОСОБА_3 права власності на зазначену частину земельної ділянки та з виплатою на її користь з депозитного рахунку грошові кошти внесені ОСОБА_3 в сумі 10055,00 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів на користь позивача суми сплаченого судового збору 183,73 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», ст.ст. 317, 319, 355, 356, 358, 361, 364, 365 ЦК України, ст.ст. 10, 57-58, 60, 61, 197, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права власності на частку земельної ділянки та визнання права власності задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на 23/1000 частини земельної ділянки площею 22,86 кв.м. (0,002286 га), кадастровий номер НОМЕР_4, вартістю 10054,0566 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_5 від 10.04.2001 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, право власності на 23/1000 частини земельної ділянки площею 22,86 кв.м. (0,002286 га), кадастровий номер НОМЕР_4, вартістю 10054,0566 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_5 від 10.04.2001 року.

Виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, в рахунок компенсації за припинення права власності на 23/1000 частини земельної ділянки площею 22,86 кв.м. (0,002286 га), кадастровий номер НОМЕР_4, вартістю 10054,0566 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_5 від 10.04.2001 року, грошові кошти в сумі 10055,00 грн., внесені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на депозитний рахунок Солом'янського районного суду м. Києва згідно квитанції №477/358 від 17.08.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН невідомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 183,73 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя