Cправа № 127/7244/16-ц
Провадження № 2/127/3245/16
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №127/7244/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2016р. відкрито провадження у справі №127/7244/16-ц ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту від 18.07.2000р., який був складений від імені ОСОБА_3.

18.04.2016р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №127/7244/16-ц, в якій позивач просила заборонити приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального свідоцтво округу ОСОБА_4 видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, який помер 22 вересня 2016 року.

Вказане клопотання мотивовано тим, що в разі задоволення позовних вимог позивача, вона буде мати право на спадкування майна після смерті ОСОБА_3, а видача свідоцтва про право на спадщину може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, а також матеріали справи №127/7244/16-ц суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ч..3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову допускається лише тоді якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Предметом позовних вимог у даній справі є визнання недійсним заповіту від 18.07.2000р., який був складений від імені ОСОБА_3

Таким чином, можливим рішенням суду про задоволення позову є рішення про визнання недійсним заповіту.

Проте, у заяві про забезпечення позову заявником не обґрунтовано, яким чином та у звязку з чим невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони нотаріусу видавати свідоцтво на спадщину може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду саме у даній справі, а саме про визнання недійсним заповіту.

В разі винесення судом рішення про визнання недійсним заповіту, останній буде вважатися недійсним після набрання судовим рішенням законної сили, при цьому перешкоди для виконання такого рішення суду відсутні, оскільки в момент набрання рішення законної сили воно відразу буде виконано.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову заявником не надано жодних доказів в підтвердження того що відповідачем вчиняються заходи спрямовані на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Матеріали справи також не містять відомостей щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3, який помер 22 вересня 2016 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії.

Частиною 2 вказаної норми передбачено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Таким чином, вказаною нормою передбачено право та можливість звернення заінтересованої особи до нотаріуса з заявою про зупинення вчинення нотаріальних дій. При цьому таке звернення має бути обґрунтованим, викладеним у письмовій заяві в якій заінтересованою особою повідомляється нотаріус про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа.

Однак, доказів звернення позивача до нотаріуса з відповідною заявою, а також доказів відмови нотаріуса в зупиненні вчинення нотаріальних дій у спадковій справі у звязку з оспорюванням заповіту, позивачем до заяви про забезпечення позову не надано.

З огляду на зазначене у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №127/7244/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: