У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, про витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 07 лютого 2005 року на підставі розпорядження голови Бориспільської районної державної адміністрації від 12 жовтня 2004 року № 855 йому видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Вишеньківської сільської ради площею 2,370 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 27 листопада 2006 року № 1456 не встановленій особі 21 грудня 2006 року на його ім'я видано ще один державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Вишенківської сільської ради, площею 2,3660 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з іншим цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Того ж дня приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Дещенко P.O. посвідчено довіреність № 2488, якою він нібито уповноважив ОСОБА_8 розпоряджатись земельною ділянкою площею 2,3660 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

26 грудня 2006 року між ОСОБА_8, який діяв від імені та в його інтересах, та ОСОБА_9 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,3660 га, на підставі якого останній отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4.

31 серпня 2007 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки.

Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 10 червня 2008 року № 3803 цільове призначення спірної земельної ділянки змінено з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва».

17 червня 2008 року ОСОБА_11 отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії НОМЕР_5.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26 січня 2011 року визнано недійсними: державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 21 грудня 2006 року, довіреність № 2488 від 21 грудня 2006 року, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2006 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 від 16 березня 2007 року, договір купівлі-продажу від 31 серпня 2007 року, розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 10 червня 2000 року № 3803 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 17 червня 2008 року.

Під час розгляду цивільної справи спірна земельна ділянка поділена на 19 земельних ділянок, однією з яких є земелька ділянка площею 0,1002 га з кадастровим номером НОМЕР_8, цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, розташована на території Вишенківської сільської ради.

19 вересня 2008 року на ім'я ОСОБА_11 видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_9 площею 0,1002 га з кадастровим номером НОМЕР_10 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишенківської сільської ради.

04 серпня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К.В. посвідчено довіреність № 1731, якою ОСОБА_11 уповноважив ОСОБА_14 розпоряджатись вказаною земельною ділянкою.

Того ж дня між ОСОБА_14, який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_15, та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки.

29 жовтня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2014 року йому відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2011 року з посиланням на не вірно обраний спосіб захисту порушеного права з роз'ясненням права на пред'явлення позову про витребування земельної ділянки, у зв'язку з чим просив суд витребувати від ОСОБА_5 в його власність земельну ділянку площею 0,1002 га з кадастровим номером НОМЕР_10 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньківської сільської ради.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 березня 2016 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, про витребування земельної ділянки - задоволено.

Витребувано від ОСОБА_5 у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1002 га з кадастровим номером НОМЕР_10 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишенківської сільської ради.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору у розмірі 392 гривні 50 копійок.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення районного суду та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у позові, мотивуючи свою вимогу порушенням судаминорм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з обставин, встановлених судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема, що земельна ділянка площею 0,1002 га з кадастровим номером НОМЕР_10 утворена із земельної ділянки площею 2,3360 га з кадастровим номером НОМЕР_2, межі якої накладаються на межі належної позивачу земельної ділянки 2,370 га з таким самим кадастровим номером.

Встановивши, що спірна земельна ділянка площею 0,1002 га вибула з володіння позивача поза його волею та придбана відповідачем у особи, яка не мала права її відчужувати, суди дійшли обгунтованого висновку про її витребування у власність позивача на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судамидопущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня О.І. Євтушенко О.М. Ситнік