Справа № 185/762/16-ц
Провадження № 2/185/1049/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м.Павлоград Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т.Д., пр секретарі Федосімової Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання дійсним договору купівлі продажу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору, в якому просили суд визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна - 57/100 частин житлового будинку № 45, житловою площею 34,5 кв.м. із господарськими спорудами, які знаходяться у м. Павлограді по вул. Інтернаціональна.

В обґрунтування позову посилалися на те, що 19 жовтня 1998року між відповідачем ОСОБА_3 та позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений та зареєстрований на Павлоградській товарній біржі за реєстраційним номером№ 10/35-НД договор купівлі продажу нерухомого майна, згідно з яким відповідч продав, а позивачі купили - 57/100 частин житлового будинку № 45, житловою площею 34,5 кв.м. з надвірними спорудами по вул. Інтернаціональна у м. Павлограді Дніпропетровської області.

Згідно умов п.3 зазначеного договору сума угоди складає 6439грн., які продавець отримав від покупців до його підписання.

Згідно умов п.5 зазначеного договору продавець зобов»язався звільнити дану частину житлового будинку протягом п»ятнадцяти днів, що ним було своєчасно виконано.

В подальшому позивачі зареєстрували вищезазначений правочин у КП «Павлоградське МБТІ» в реєстрові книзі за № 1-82, про що зроблено відмітку від 21.10.1998року на самому договорі.

В нотаріальній конторі вказаний договір не посвідчувався, оскільки позивачам було роз»яснено, що за правилами ст.15 Закону України «Про товарну біржу» договір, який зареєстрований на товарній біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню, угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Позивачі звернулись до нотаріуса із питанням про законність укладеної із відповідачем угоди, але їм було повідомлено, що при її укладанні не було дотримано обов»язкової нотаріальної форми договору купівлі продажу нерухомого майна.

На даний час відповідач ОСОБА_3ухиляється від нотаріального посвідчення укладеної між ними угоди, оскільки вона не залишила позивачам адреси, за якою стала проживати наУкраїни після укладення даного договору.

Тому позивачі змушені звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивачі та їх представник ОСОБА_5 у судове засідання не з»явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом оголошення в газеті «Урядовий кур»єр № 43 від 04 березня 2016року, заяви про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, що містяться в письмових матеріалах справи, в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так в судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 1998року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна жилого будинку 57/100 частин житлового будинку № 45, житловою площею 34,5 кв.м. з надвірними спорудами по вул.Інтернаціональна у м.Павлограді Дніпропетровської області. Згідно з умовами договору відповідачу було сплачено 6439грн. 21.10.1998року вказаний договір було зареєстровано у КП «Павлоградське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 1-82( а.с.10).

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд керується положеннями ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 року), згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 128 ЦК України (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

При укладанні вищезазначеного договору сторони між собою домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне його виконання, з моменту укладення договору позивачі користуються будинком. Фактично право власності позивачів та дійсність договору ніким не оспорюється.

Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На момент укладення угоди законодавством не було заборонено укладати та реєструвати договори купівлі - продажу нерухомості на біржах. На даний час згідно чинного законодавства угоди щодо купівлі-продажу нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню.

Суд доходить висновку, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19 жовтня 1998року, р.№10/35-НД. є дійсним, житловий будинок розташований за адресою: 57/100 частин житлового будинку № 45, житловою площею 34,5 кв.м. з надвірними спорудами, розташованого по вул. Інтернаціональна у м. Павлограді Дніпропетровської області належить на праві спільної сумісної приватної власності позивачам.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 47, 227 ЦК Української РСР, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 16, 392, ст. 10, 11, 60, 88, 179, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 57/100 частин житлового будинку № 45, житловою площею 34,5 кв.м. з надвірними спорудами, розташованого по вул. Інтернаціональна у м. Павлограді Дніпропетровської області, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_4, та ОСОБА_3 на Павлоградській товарній біржі 19 жовтня 1998року та зареєстрованого за реєстраційним номером № 10/35-НД.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. Д. Палюх