УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до Одеської міської ради, Комунального підприємства «ЖКС «Північний», Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року позивачі звернулися до суду із позовом до Одеської міської ради, Комунального підприємства «ЖКС «Північний», Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання права власності в рівних частках на збудоване нерухоме майно, а саме: веранду (балкон) площею 8,3 кв. м, прибудованої до квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що прибудова балкону відбулася в 1988 році, а право власності на квартиру вони набули в 2008 році. Зазначену прибудову не можна вважати самочинною, оскільки балкон будувався відповідно до проекту, розробленому в 1987 році, отже прибудова балкону не могла бути здійснена без дозволу органів місцевої влади.

З підстав, визначених ст. 376 ЦК України, позивачі просили задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, заявники просять у своїй касаційній скарзі скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачам. Вказаний будинок належить місцевій раді.

До даної квартири, що розташована на першому поверсі будинку, здійснено прибудову балкону із зайняттям земельної ділянки площею 8,3 кв. м.

У акті перевірки № б/н/199 від 26 листопада 2013 року встановлено, що балкон був збудований без дозвільних документів.

Приписом № Б/Н/№ 199 від 26 листопада 2013 року запропоновано ОСОБА_2 надати дозвіл на влаштування балкону.

Розпорядженням Суворовської районної адміністрації № 6р від 15 січня 2014 року зобов'язано ОСОБА_2 у десятиденний термін об'єкт самочинного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, привести до первісного стану, згідно до технічної документації, звільнивши земельну ділянку, належну до прибудинкової території вказаного житлового будинку.

Відповідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною другою ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Таким чином, вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки самочинно збудований балкон, розташований на земельній ділянці, яка позивачам у власність не виділялася, а даних щодо звернення позивачів до органів місцевого самоврядування стосовно узаконення самочинної прибудови, а також про відмову цих органів у вирішенні спірного питання матеріали справи не містять, а тому правильно відмовив у задоволенні позову.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявниками обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до Одеської міської ради, Комунального підприємства «ЖКС «Північний», Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання права власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова