Провадження № 6/761/476/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Жигня І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. від 01.04.2016 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. звернувся до суду із поданням від 01.04.2016 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2

Своє подання начальник відділу департаменту ДВС МЮУ обґрунтовує тим, що на виконанні в департаменті знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05.11.2015 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» коштів в розмірі - 12468769,93 доларів США та 9374,96 грн. У встановлений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження строк боржником рішення суду не виконано, а тому наявні підстави ухвалення від виконання своїх зобов»язань, а відтак для тимчасового обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_2, який неодноразово здійснює закордонні виїзди, а кошти заборгованості не погашає. За таких обставин, просив суд подання задовольнити.

В судовому засіданні заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. просив подання задовольнити з викладених у ньому підстав.

Між тим, заслухавши пояснення ініціатора вказаного подання та дослідивши надані документи у виконавчому провадженні, суд не вбачає підстав для його задоволення з підстав передчасності заявлених у ньому вимог про тимчасове обмеження боржника у виїзді за кордон з огляду на наступне.

Вимогами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань. Громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що на виконання рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05.11.2015 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» коштів в розмірі - 12468769,93 доларів США та 9374,96 грн. було видано виконавчий лист.

На виконання вказаного судового рішення та виконавчого листа головним державним виконавцем Кузьменко О.С. 17.12.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавче провадження №49690856 з примусового виконання вказаного виконавчого листа про стягнення на користь банку коштів.

Відповідно до п. 18 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Між тим, в матеріалах подання відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що боржник ОСОБА_2 взагалі обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження і необхідність погашення боргу, оскільки доказів направлення та отримання ним чи іншою особою повідомлень державного виконавця матеріали справи не містять.

Крім того, як зазначає державний виконавець у поданні, то за боржником рахується нерухоме майно, але доказів звернення стягнення на нього та недостатності суму від його реалізації на покриття заборгованості за кредитом матеріали справи також не містять.

Доказів щодо проведення відповідних дій по реалізації нерухомого майна з метою погашення заборгованості не надано.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Таким чином, до подання державним виконавцем не було долучено жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_2 у виконавчому провадженні має намір ухилятись від виконання судових рішень, в тому числі і шляхом залишення території України. Сам факт не виконання в добровільному порядку рішень судів, не може вважатися ухиленням від виконання чи перешкоджанням в їх виконанні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 209, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. від 01.04.2016 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: