Справа № 513/483/16-ц
Провадження № 2/513/423/16
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Антонюк Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності у порядку спадкування на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

представник, який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Позов обгрунтував тим, що 25 січня 2009 року помер дід позивачки ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої належить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вулиці Першотравнева, 77 в с. Зоря Саратського району, Одеської області.

На день смерті діда позивачка постійно проживала разом з покійним, вели спільне господарство.

При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивачка просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Першотравнева,77 в с. Зоря Саратського району, Одеської області, який належав покійному діду ОСОБА_2.

У дане судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України визначено, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, 25 січня 2009 року помер ОСОБА_2 (а.с. 12).

Позивачка ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8-10).

Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок, виписки з книги погосподарського обліку Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, довідки сільської ради, житловий будинок, розташований за адресою: с. Зоря, вул. Першотравнева, 77, Саратського району Одеської області належав ОСОБА_2, який помер 25 січня 2009 року (а.с. 13 -19, 21, 25).

Спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 відкрита державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області за заявою про прийняття спадщини, яка надійшла від ОСОБА_1 (а.с. 37-50).

Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 через відсутність правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності на будинок спадкодавця (а.с. 20,51)

Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Тобто, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.

Довідками сільської ради, випискою з книги погосподарського обліку підтверджено, що будинок, розташований по вул. Першотравнева, 77 в с. Зоря Саратського району належав діду позивачки ОСОБА_2 (а.с.23, 25).

Судом встановлено, що ОСОБА_1, як спадкоємець за законом не відмовлялася від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті діда. Не оформила спадщину у нотаріуса з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 328, 1216,1217,1218,1222 ЦК України, ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування на майно ОСОБА_2, який помер 25 січня 2009 року, на житловий будинок з господарськими спорудами під номером сімдесят сім, який розташований по вулиці Першотравнева в селі Зоря Саратського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар