Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 16.01.2015 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір безпроцентної позики у формі письмової розписки, згідно з яким ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику у розмірі 4 000 доларів США, а останній зобов'язався повернути кошти у строк до 28.02.2015 року. За виконання ОСОБА_2 своїх грошових зобов'язань за розпискою частково, у розмірі 100 доларів США, перед позивачем поручилась ОСОБА_3, про що укладено договір поруки від 16.01.2015 року. 12.10.2015 року у зв'язку з неповерненням ОСОБА_2 грошових коштів позивач направив письмову вимогу ОСОБА_3 про виконання зобов'язань на суму 100 доларів США. Однак, грошові кошти відповідачами повернуті не були. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму в розмірі 3 900 доларів США, стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму в розмірі 100 доларів США , а також покласти на відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні з позовом погодився, однак пояснив, що майже половину суми він позивачеві повернув, але розписки про це у нього не брав.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.01.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач ОСОБА_2 прийняв у власність грошові кошти у сумі 4 000 доларів США строком до 28.02.2015 року, про що відповідач власноручно написав розписку (а.с.4-копія розписки).

Також 16.01.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_3 поручилася частково, у сумі 100 доларів США, за виконання ОСОБА_2 обов'язку щодо повернення грошових коштів за розпискою від 16.01.2015 року (а.с.5-6-копія договору).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За вказаним договором позики ОСОБА_2 свої зобов'язання про повернення коштів не виконав, грошові кошти не повернув й до цього часу.

Доказів протилежного відповідач ОСОБА_2 суду не надав.

12.10.2015 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 вимогу про виплату йому частини позики у розмірі 100 доларів США протягом трьох календарних днів, про отримання якої остання розписалась (а.с.7-копія вимоги).

Однак, й до цього часу позивачеві грошові кошти відповідачами не повернуті.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В пункті 3.1. договору поруки зазначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання боржником зобов'язання за розпискою.

Отже, в договорі поруки фактично не встановлено строк його дії.

Строк виконання основного зобов'язання, як зазначено у договорі позики, 28.02.2015 року.

Отже, позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання має пред'явити вимоги до поручителя, тобто до 28.08.2015 року.

Письмову вимогу позивач пред'явив до ОСОБА_3 тільки 12.10.2015 року, а з позовом до суду звернувся лише 04.11.2015 року.

Отже, позивачем пропущений шестимісячний строк на пред'явлення вимоги до поручителя, а тому сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання припиняє поруку.

Зважаючи на це, суд не може прийняти визнання позову відповідачкою ОСОБА_3, позовні вимоги до неї задоволенню не підлягають.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором позики не виконав, неповернута сума коштів в розмірі 4 000 доларів США, еквівалент якої станом на 29.06.2015 року за курсом НБУ становить 99 480 гривень, підлягає стягненню з нього на користь позивача за рішенням суду.

З огляду на викладене, позовні вимоги до ОСОБА_2 мають бути задоволені.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов в судовому засіданні доведений частково і підлягає частковому задоволенню.

Стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 553, 554, 559, 1046 -1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики в розмірі 4 000 доларів США (чотири тисячі доларів США), що станом на 29.06.2016 року еквівалентно 99 480 гривень (дев'яносто дев'ять тисяч чотириста вісімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 920 гривень 40 копійок (дев'ятсот двадцять гривень сорок копійок).

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. В. Неганова