Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, треті особи: Сільськогосподарський виробничий кооператив «Росія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Росія», Реєстраційна служба Новоукраїнського управління юстиції в Кіровоградській області, про набуття права власності на майно за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом та просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме - житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що його мати ОСОБА_5 працювала в СВК «Росія» Новоукраїнського району Кіровоградської області та була його членом. При розпаюванні майна, рішенням загальних зборів членів СВК «Росія» його матері ОСОБА_5 було виділено в рахунок майнових паїв будинок в с. Веселий Кут, який не був зареєстрований в БТІ. У 2004 році ОСОБА_5 передала вказаний будинок позивачу, яким він користується до цього часу, а саме: проживає в ньому, провів ремонтні роботи, оплачує за електроенергію.

Позивач вважає, що оскільки він користується вказаним будинком більше 10 років, то він набув права власності на нього за набувальною давністю.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій установлено, що відповідно до довідки, виданої Виконавчим комітетом Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 10 лютого 2015 року позивач ОСОБА_4 проживає АДРЕСА_1.

Згідно витягу із протоколу загальних зборів членів СВК «Росія» від 21 лютого 2004 року ОСОБА_5 надано житловий будинок у с. Веселий Кут у власність в рахунок розрахунку за майнові паї.

Сертифікат на майновий пай у Новоєгорівській сільській раді не погашався, а органу місцевого самоврядування стало відомо про зазначене рішення загальних зборів СВК «Росія» лише з позовної заяви.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом.

Для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння), тому ОСОБА_4 не є добросовісним володільцем будинку по АДРЕСА_1, оскільки між сторонами є спір про право власності на вказаний будинок, так як позивач вважає, що власником вказаного будинку була його мати ОСОБА_5, в той час як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на спірний будинок, який ніким не оскаржувався, власником спірного будинку є СВК «Росія».

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов М.І. Наумчук