АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4677/16 Головуючий 1 інст. Нікуліна Л.П.
Справа № 646/4690/16-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» липня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання поруки такою, що припинена,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк». В обґрунтування свого позову посилався на те, що 02 серпня 2007 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» в особі Харківської філії АБ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 252Fs-79, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 115000,00 доларів США із терміном повернення кредиту не пізніше 02 серпня 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних для використання на споживчі цілі.

02 серпня 2007 між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» в особі Харківської філії АБ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 252Fs-79-2, відповідно до якого ОСОБА_1 поручився перед банком відповідати всім своїм майном за виконання ОСОБА_2 всіх її зобовязань перед банком, що виникають з умов кредитного договору.

Зазначив, що договір поруки не передбачав положень про надання ним згоди банку на зміну умов зобовязання в односторонньому порядку.

Вказав, що у звязку з виниклою заборгованістю ОСОБА_2 перед банком, банк звернувся до суду з позовом. З копії отриманої позовної заяви він дізнався, що 03 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та банком укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, за змістом якої кінцевий термін повернення кредиту подовжений до 02 серпня 2017 року, а також змінено графік погашення заборгованості за кредитом, сума процентів за користування кредитом збільшена, реальна процентна ставка становила 14,63 % річних.

Таким чином, вбачається факт збільшення кредитного зобовязання забезпеченого порукою, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя без його згоди.

Зазначив, що згідно кредитного договору у разі не предявлення позову протягом шести місяців з дня настання строку зобовязання, тобто до 02 лютого 2013 року, кредитором до поручителя порука також припиняється.

Просив визнати поруку ОСОБА_1 за договором поруки № 252Fs-79-2 від 02 серпня 2007 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 такою, що припинена; стягнути з відповідача судові витрати на його користь.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано поруку ОСОБА_1 за договором поруки № 252Fs-79-2 від 02 серпня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 такою, що припинена; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,21 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що додатковою угодою № 1 від 03 грудня 2007 року до кредитного договору не відбулось ані збільшення кредитної процентної ставки, ані збільшення суми кредиту, а збільшення строку виконання передбачено безпосередньо умовами кредитного договору, за виконання якого поручитель несе перед кредитором солідарну відповідальність.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 свою згоду на збільшення обсягу відповідальності за договором поруки не надавав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 серпня 2007 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» в особі Харківської філії АБ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 252Fs-79, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 115000,00 доларів США із терміном повернення кредиту не пізніше 02 серпня 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних на споживчі цілі.

02 серпня 2007 між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» в особі Харківської філії АБ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 252Fs-79-2, відповідно до якого ОСОБА_1 поручився перед банком відповідати всім своїм майном за виконання ОСОБА_2 всіх її зобовязань перед банком, що виникають з умов кредитного договору.

03 грудня 2007 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» в особі Харківської філії АБ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно якого кінцевий термін повернення кредиту змінився з 02 серпня 2012 року до 02 серпня 2017 року; доповнено підпункт 2 пункту 2 кредитного договору абзацами 2, 3, яким подовжено строк нарахування комісії за обслуговування кредиту та змінено щомісячну комісійну ставку. Із графіку погашення заборгованості вбачається, що реальна процентна ставка становила замість 12% - 14, 63%.

Із договору поруки вбачається, що ОСОБА_1 поручився повернути кредит до 02 серпня 2012 року з процентною ставкою 12%, з щомісячною комісією з 01-го до 15-го числа кожного місяця у розмірі 0,25% від залишку заборгованості станом на 01 число.

Посилання представника банку на те, що додатковою угодою № 1 від 03 грудня 2007 року до кредитного договору не відбулось ані збільшення кредитної процентної ставки, ані збільшення суми кредиту, а збільшення строку виконання передбачено безпосередньо умовами кредитного договору є безпідставними.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як за умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частина перша, друга статті 553 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК УКраїни).

За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що додатковою угодою, укладеною між кредитором і боржником 03 грудня 2007 року внесено зміни щодо кредитного договору, зокрема подовжено кінцевий термін повернення кредиту з 02 серпня 2012 року до 02 серпня 2017 року, підвищена процентна ставка з 12% до 14, 63%, подовжено строк нарахування комісії за обслуговування кредиту до 02 серпня 2017 року, при цьому змінено щомісячну комісійну ставку.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу його відповідальності.

Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає у разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо.

У зобов'язаннях, у яких беруть участь поручителі збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або без відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Так, порівнюючи умови кредитного договору № 252Fs-79 від 02 серпня 2007 року та додаткової угоди № 1 до вказаного кредитного договору від 03 грудня 2007 року сума основного боргу залишилась незмінною, однак змінилась в бік збільшення загальна сума процентів.

Так, за умовами договору кредиту від 02 серпня 2007 року залишкова сума процентів, що мала бути сплачена боржником станом на 03 грудня 2007 року до закінчення строку дії договору, тобто по 02 серпня 2012 року, відповідно до 12% ставки, складала 48814,44 доларів США, строк на який надано кредит 60 місяців.

При цьому, загальний обсяг відповідальності ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» на момент укладення кредитного договору № 252Fs-79 від 02 серпня 2007 року склав 163814,44 доларів США (115000,00 доларів США сума кредиту + 48814,44 доларів США розмір абсолютного значення подорожання кредиту), і саме на таку суму поручитель надавав згоду у договорі поруки № 252Fs-79-2.

Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 03 грудня 2007 року загальна сума процентів для повного погашення заборгованості з 03 грудня 2007 року по 02 серпня 2017 року склала 52932,71 доларів США, абсолютне ж подорожчання кредиту за цей же період - 60656,91 доларів США, строк на який надано кредит 120 місяців.

Загальний обсяг відповідальності ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Брокбезнесбанк» укладенням додаткової угоди № 1 від 03 грудня 2007 року склав 175656,91 доларів США (98041,00 доларів США залишок суми кредиту на 30.11.2008 року + 60656,91 доларів США розмір абсолютного подорожчання кредиту за період з листопада 2008 року по серпень 2017 року + 16959,00 доларів США загальна сума сплачених щомісячних платежів по кредиту за період з вересня 2007 року по листопад 2007 року включно, та щомісячних платежів по кредиту за період з грудня 2007 року по листопад 2008 року включно 16959,00 доларів США = (1917*3)+(934*12).

Таким чином, загальний обсяг відповідальності ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» з укладенням додаткової угоди № 1 від 03 грудня 2007 року до кредитного договору № 252Fs-79 від 02 серпня 2007 року збільшився на 11842,47 доларів США.

Крім того, відповідно до п.7.1. договору кредиту від 02 серпня 2007 року, який залишений без змін додатковою угодою, банк має право нарахувати неустойку у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу та штраф у розмірі 20,00 грн. за кожний день прострочення. У разі несплати суми процентів, що збільшена відповідно до додаткової угоди, збільшується й розмір можливої неустойки. Крім того, строки нарахування неустойки та штрафу збільшується, з урахуванням загального строку дії договорів, з 5 років за первинним договором до 10 років за додатковою угодою. Зазначені зміни також збільшують обсяг відповідальності поручителя. У звязку з збільшенням дії строку договору збільшилась у кількісному вираженні, передбачена п.7.2. неустойка у разі порушення вимог щодо страхування квартири.

Таким чином, з огляду на положення частини першої статті 559 ЦК України необхідно дійти висновку про те, що внесення змін додатковою угодою до кредитного договору щодо подовження кінцевого терміну кредитного договору, збільшення процентної ставки без згоди поручителя на такі зміни призводить до збільшення обсягу відповідальності.

Отже, у справі, яка переглядається, установивши, що додатковою угодою до кредитного договору, укладеною без згоди поручителя, встановлено збільшений кінцевий термін виконання кредитного договору, збільшений розмір процентної ставки, тобто змінено зобовязання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, та що він не давав згоди на таку зміну забезпеченого порукою зобов'язання, а пункт 5.1. кредитного договору, на який посилається представник банку, не конкретизував, на які саме зміни кредитного договору погодився поручитель, суд першої інстанції правильно застосував норми частини першої статті 559 ЦК України та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання поруки припиненою.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа№6-1161цс15).

Перевіряючи законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії