Справа № 203/2754/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Чередник І.О.

за участю: представник заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 по цивільній справі № 415/8961/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

09 червня 2016 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з поданням про обмеження виїзду ОСОБА_3 за межі України до повного виконання останнім виконавчого листа виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська № 415/8961/13 від 01.09.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором від 30.07.2008 року, виходячи з того, що боржник в порушення положень Закону України «Про виконавче провадження» не виконує законні вимоги державного виконавця, що свідчить про те, що боржник ухиляється від виконання своїх обовязків, що полягає у ігноруванні вимог державного виконавця та не виконанні його законних вимог щодо надання відомостей про майно та документи, необхідних для належного провадження виконавчих дій, а отже систематичність діянь боржника, спрямованих на невиконання своїх обовязків, свідчить про прямий умисел спрямований на невиконання рішення суду. У звязку з тим, що боржником не виконанні зобовязання, згідно рішення суду, державний виконавець посилається на необхідність обмежити боржника у праві виїзду за кордон, а також тимчасово затримати паспорт боржника для виїзду за кордон. (а.с. 1-2)

Заявник у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, матеріали виконавчого провадження для дослідження у судовому засіданні не надав, тому суд враховуючі питання яке поставлене для вирішення перед судом та вимоги закріплені в ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вважає необхідним розглянути дане подання за такою явкою сторін. (а.с. 32)

Представник заінтересованої особи ПАТ «ОТП Банк» у судовому засіданні підтримав подання державного виконавця, та наполягав на його задоволенні. (а.с. 35)

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. (а.с. 33-34)

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника заінтересованої особи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 4125/8961/13 виданого 01.09.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором від 30.07.2008 року у розмірі 3 639 142 грн. 87 коп., що підтверджується копією виконавчого листа та копією постанови про відкриття виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи. (а.с. 3-4)

Встановлено, що 17.02.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про оголошення у розшук транспортних засобів, які належать ОСОБА_3, викладене підтверджується копією постанови про розшук майна боржника від 17.02.2015 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 5)

Судом встановлено, що згідно постанови від 17.02.2015 року транспортні засоби, які зареєстровані за ОСОБА_3, внесені в компютерні обліки УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області з санкцією - «оголошено у розшук», що підтверджується копією листа від 26.03.2015 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 7)

Судом при розгляді подання було встановлено, що на адресу боржника направлялись вимоги державного виконавця про зобовязання зявитись боржника до відділу від 23.02.2015 року, від 10.08.2015 року, від 19.10.2015 та від 17.12.2015 року, проте в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу боржника вищезазначених вимог, що підтверджується копіями вищезазначених вимог державного виконавця, наявними в матеріалах справи. (а.с. 6, 8, 10-11)

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню даного факту.

Під час звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та при відкритті провадження у справі доцільно зобовязувати державного виконавця, субєкта звернення, здійснити та подати до суду опис документів виконавчого провадження, що передбачено листом ВСУ від 01.02.2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З розяснень викладених в листі Верховного Суду України «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 року (надалі Лист ВСУ від 01.02.2013 року) в розділі «Форма і зміст подання ДВС» зазначено, що подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань шляхом подання копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інших документів виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобовязань боржником. Окрім цього, державний виконавець повинен повідомити боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

Відповідно до листа ВСУ від 01.02.2013 року в розділі «Ухилення боржника від виконання зобовязань» розяснено, що значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. Особа, яка має невиконанні зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Суд при розгляді подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виходив з того, що державним виконавцем при зверненні до суду з вищезазначеним поданням не було долучено до матеріалів справи жодного документу виконавчого провадження, який підтверджував би факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а долучені до матеріалів справи вимоги державного виконавця про виклик боржника до відділу не можуть бути належними доказами по справі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази їх направлення до боржника, у звязку з чим суд не вбачає можливості встановити факт не виконання вимог державного виконавця, а отже і ухилення боржника від виконання рішення суду.

Окрім цього, суд також при вирішенні заявленого подання виходив з того, що державним виконавцем всупереч норм чинного законодавства України, які зобовязують державного виконавця по даній категорії справ не вимогу суду надати матеріали виконавчого провадження для встановлення та підтвердження обставин дійсного ухилення боржника від виконання зобовязань не було надано державним виконавцем на вимогу суду матеріали виконавчого провадження, однак як вбачається з матеріалів справи державний виконавець був належним чином та завчасно повідомлений про дату, місце та час судових засідань, але в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень від 17.04.2012 року не надала до суду витребуванні документи виконавчого провадження, що відповідно до розяснень викладених в Листі ВСУ від 01.02.2013 року, також є однією з підстав для відмови в задоволенні подання.

Також, суд при вирішенні подання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду з України ОСОБА_3, враховує, що державним виконавцем в поданні не було наведено фактів з посиланням на докази шляхом їх долучення до матеріалів справи, які б підтверджували ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань судовим рішенням, а отже державним виконавцем не було вжито своєчасно та в повному обсязі попередніх заходів примусового характеру в підтвердження факту ухилення боржника від виконання покладених на нього обовязків для обґрунтування доцільності тимчасового обмеження боржника в праві виїзду за кордон та встановлення повноти вчинених виконавчих дій в рамках виконавчого провадження, попре викладене наявна лише констатація факту відсутності відомостей щодо місцезнаходження транспортних засобів боржника, які були зазначені державним виконавцем у змісті подання, що не може бути підставою для задоволення вимог державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження державного виконавця щодо ухилення боржника від виконання своїх зобовязань є не обґрунтованими, крім того, підтверджена державним виконавцем відсутність боржника за місцем свого мешкання, не призвела до направлення державним виконавцем запитів з метою встановлення дійсного місця мешкання боржника, оскільки 09.03.2016 року під час виходу державного виконавця за адресою боржника була встановлена відсутність будинку № 76Г по вул. Магнітогорська в м. Дніпродзержинську, та в подальшому державним виконавцем не встановлювалось нове місце мешкання боржника, тому суд приймаючи до уваги передбачені законом юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду, які застосовуються не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, зясувавши вищезазначені обставини, вважає за необхідне відмовити державному виконавцю у задоволенні подання про тимчасове обмежити у праві виїзду з України.

Оцінюючи всі докази досліджені у судовому засіданні, у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що державним виконавцем не надано достатніх доказів необхідності застосування обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон України та того, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не вжито ряд заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі примусового виконання виконавчого листа № 4125/8961/13 виданого 01.09.2014 року, суд дійшов висновку про недоцільність застосування обмеження ОСОБА_3 права для виїзду за кордон України, тому вважає необхідним відмовити у задоволенні подання за недоведеністю саме ухилення боржника від виконання зобовязань.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну прикордонну службу», Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 по цивільній справі № 415/8961/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ф.Ф. Маймур