У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Кадєтової О.В., Мостової Г.І., -
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 році ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_5, ПАТ «Страхова компанія « Оранта Січ», мотивуючи свої вимоги тим, що 15 квітня 2013 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_5, керуючи автомобілем «ЗАЗ -ТF48YP» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Кам'янка-Дніпрвська, по вул. Чкалова в районі центрального ринку скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_4, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості. Своїми діями ОСОБА_5 порушила пункт 12.3 Правила безпеки дорожнього руху. Вироком Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2014 року ОСОБА_5 була визнана винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та їй було призначено покарання у виді штрафу в сумі 3 400 грн з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Протиправними діями ОСОБА_5 позивачу була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 27 745,51 грн та моральна шкода, яку вона оцінює в 30 000 грн. 15 липня 2015 року ОСОБА_4 позовні вимоги уточнила, відмовившись від претензій до страхової компанії, та остаточно просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11 817 грн 52 коп. та 29 192 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року провадження в частині заявлених позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ «Страхова компанія «Оранта Січ» закрито.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4, матеріальні збитки в розмірі 2 517 грн 50 коп. та моральну шкоду в розмірі 9 000 грн 00 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2 500 грн відмолено. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 14 000 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення апеляційного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 14 квітня 2013 року близько о 08 год. 30 хв. ОСОБА_5, керуючи автомобілем ЗАЗ -ТF48YR реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Чкалова в м. Кам'янська-Дніпровська, Запорізької області, з боку вул. Смирнова у напрямку вул. Осипенко, діючи в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_4, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді пошкодження ПКС, медіального меніска лівого колінного суглоба, хонромаляцію медіального виростка стегна і великогомілкової кістки, які згідно висновку експерта кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

ОСОБА_5 була визнана винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та їй було призначено покарання у виді штрафу в сумі 3 400 грн з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Цивільна відповідальність ОСОБА_5 при експлуатації транспортного засобу марки ЗАЗ НОМЕР_1 , застрахована в ПАТ «СК «Орната-Січ» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9906281 від 27 грудня 2012 року, ліміт страхового відшкодування на одну особу становить 100 000 грн.

ОСОБА_4 понесла витрати на своє лікування і реабілітацію, які були компенсовані страховою компанією у липні 2015 року на суму 16 160,09 грн та моральної шкоди у розмірі 808,00 грн.

Згідно з приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Частково скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, апеляційний суд враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, врахував роз'яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», врахував понесені позивачем фізичні та душевні страждання, наслідки таких страждань, глибину та їх тривалість, потребу в лікуванні в подальшому, а також ступень вини відповідача, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачеві у розмірі визначеному судом.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова