Справа № 456/2600/16-ц
Провадження № 2/456/1607/2016
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

31 жовтня 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

в обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 09.12.2015 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 12321,79 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст.634 ЦК України. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Станом на 13.07.2016 року Відповідач має заборгованість 12179,01 грн., яка складається з наступного: 11629,60 грн. заборгованість за кредитом; 549,41 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак разом з позовною заявою подав клопотання, в якому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що відповідач не зявився в судове засідання будучи належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зважаючи на думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи та беручи до уваги вимоги ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.12.2015р., ПАО КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 погодились зменшити розмір заборгованості, який виник в період надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 317,58 грн., комісію на 81,42 грн., штраф на 554,73 грн. Дата остаточного погашення заборгованості по Договору 1 31.12.2018р.

Пунктом 1.6 Генеральної угоди передбачено, що всі інші умови Договорів, які не суперечать розділу Реструктуризація заборгованості даної Генеральної угоди, залишаються незмінними.

В п. 2 Генеральної угоди передбачено, що Банк надає Позичальнику строковий кредит в сумі 12321,82 грн. на строк 36 місяців з 09.12.2015р. по 31.12.2018р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту в сумі 12321,82 грн.

Пунктом 2.2. Генеральної угоди визначено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення, заборгованість вважається простроченою.

Згідно п. 2.5 Генеральної угоди Позичальник зобовязується повернути суму кредиту, проценти, винагороду згідно Генеральної угоди та Умов і правил.

Як вбачається з Анкети-заяви від 10.10.2011р., ОСОБА_1, 27.11.1964р.н., оформив в АТ КБ «Приватбанк» кредитну картку «Універсальна». ОСОБА_1 погодився з тим, що підписана ним заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

В п. 1.1.2.5. Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1.1.2.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

В п. 2.1.1.12.11. Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання Договірних зобовязань в цілому або в установленій Банком долі у випадку невиконання Держателем або довіреною особою Держателя своїх боргових та інших зобовязань по цьому Договору.

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 09.12.2015р., укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 вбачається, що станом на 13.07.2016р. заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 12179,01 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 10.10.2011р. підписав Анкету-заяву, надану йому позивачем, в звязку з чим між ним та АТ КБ «Приватбанк» виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків. 09.12.2015р. між сторонами підписано Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, якою проведено реструктуризацію заборгованості позичальника ОСОБА_1 та надано йому строковий кредит в сумі 12321,82 грн.

Позичальник ОСОБА_1 порушив умови Генеральної угоду і Умови та Правила надання банківських послуг, належним чином не виконуючи взяті на себе зобовязання, чим допустив заборгованість перед кредитодавцем станом на 13.07.2016р. на загальну суму 12179,01 грн.

Враховуючи, що зазначена заборгованість по даний час залишається не погашеною, тому суд вважає позовні вимоги законними та підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість у розмірі 12179,01 грн., сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн., а всього 13557 (тринадцять тисяч пятсот пятдесят сім) грн. 01 коп.

Копію заочного рішення скерувати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_2