Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді: - ОСОБА_1,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретаря судового засідання - Мельник С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський

ОСОБА_4» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором,-

у с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2016 року в позові ПАТ «Ві ОСОБА_7» відмовлено за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права за неповно з»ясованих усіх фактичних обставин справи, не наданням належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис у графі «Підпис отримувача» у заяві на видачу готівки № 3492 від 14.01.2008 року виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою. Проте експертний висновок не є беззаперечним фактом, а лише одним із доказів, який повинен оцінюватись у сукупності з іншими доказами у справі.

Крім того, згідно висновку тієї ж почеркознавчої експертизи № 1-203 від 18.12.2013 року встановлено, що підписи в графі «Позичальник» під реквізитами позичальника ОСОБА_6 у кредитному договорі № 14/08-А від 14.01.2008 року виконані ОСОБА_6

Вказує, що за договором застави автотранспортного засобу № 14/08-А/З від 14.01.2013 року встановлено, що в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 14/08-А, що укладений 14.01.2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_6

___________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/10056/13-ц Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_8

Провадження № 22-ц/787/1074/2016 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

заставодавець ОСОБА_6 передає заставодержателю /банку/ в заставу автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2007 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Доводить, що згідно кредитного договору відповідачу надавався кредит в іноземній валюті однією сумою в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на Поточний рахунок Позичальника № 80, що відображено в Розпорядженні на видачу коштів. Так, як кредит було надано в іноземній валюті, то згідно умов кредитного договору позичальник здійснював продаж іноземної валюти через операційну касу банку по встановленому курсу на день здійснення операції та одразу ж зарахував її на свій поточний рахунок, відкритий в банку, а саме № 80. Після чого кошти були перераховані з поточного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця, тобто на поточний рахунок ТОВ Фірма «БНН», що відображено в платіжному дорученні № 3756 від 15.01.2008 року.

Крім того, згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем частково сплачувалися платежі за кредитом, та в матеріалах кредитної справи наявна заява ОСОБА_6 від 19.12.2008 року з проханням відстрочити сплату тіла кредиту по вищевказаному кредитному договору.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті заявлених позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що є підстави для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не доведено факту передачі відповідачу кредитних коштів за кредитним договором № 14/08-А від 14 січня 2008 року і вказаний факт заперечується відповідачем, то позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» суд визнав недоведеними та безпідставними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, так як він є передчасним і таким, що не ґрунтується на зібраних по справі доказах та нормах закону.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов»язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Судом установлено,що 14 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 14/08-А.

Згідно з п.п.1.1., 1.2., 1.3. кредитного договору, позивач надає відповідачу кредит на придбання автомобіля марки Toyota Camry, кузов JTNBE40KX03098774 в розмірі 29702,97 доларів США зі сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами терміном до 14 січня 2015 року.

У відповідності до п.1.4. кредитного договору забезпеченням зобовязань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів, передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій, є застава автотранспортного засобу, про що сторонами укладено договір застави автомобіля, що набувається позичальником по договору купівлі-продажу автотранспортного засобу № 20-01/08 від 14 січня 2008 року, укладеного між позичальником та ТОВ-фірма «БНН».

Однією з умов надання банком кредиту відповідно до п. п. 2.1.1.4; 2.1.1.5 ; 2.1.1.6. кредитного договору є надання позичальником банку оригіналу договору купівлі-продажу/ довідки-рахунку, копії рахунку продавця на сплату частини вартості автомобіля згідно з договором купівлі-продажу; документа, що підтверджує сплату власних коштів позичальником першочергового внеску вартості автомобіля; та /або інших документів, що необхідні банку для здійснення ним дій, передбачених п. 2.1.2 даного договору. Відкриття позичальником поточного рахунку в гривні № 80 та доларах США № 80 у Рівненській філії ВАТ «ВіЕйБі Банк» код банку 34765079. Укладання позичальником та/або майновим поручителем з банком договору застави та набрання ним чинності.

Пунктом 2.1.2. кредитного договору передбачено, що кредит надається однією сумою в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 80 код банку 3465079 відкритий в Рівненській філії ВАТ «ВіЕйБі Банк». Оплата вартості автомобіля за рахунок кредитних коштів здійснюється або готівковим шляхом: за рахунок коштів, отриманих шляхом видачі готівкових коштів позичальнику з поточного рахунку через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума в якій зазначена у валюті України гривнях / іноземній валюті доларах США/євро, або безготівковим шляхом: за рахунок коштів, спрямованих шляхом перерахування, згідно доручення позичальника, або в порядку та на умовах, передбачених п.2.5.6. цього договору, на поточний рахунок продавця за реквізитами, вказаним позичальником письмово.

Пунктом 2.1.2.2. кредитного договору встановлено, що у разі надання кредиту в іноземній валюті, з необхідністю перерахування на поточний рахунок продавця /у відповідності до умов договору купівлі-продажу автотранспортного засобу/, сторони з метою дотримання положень п.1.1. цього договору домовились, що на суму отриманого кредиту в іноземній валюті, позичальник здійснює продаж іноземної валюти через операційну касу банку або на міжбанківському ринку по встановленому курсу на день здійснення операції та одразу зараховує її на свій поточний рахунок, відкритий в банку, надаючи після цього в банк відповідне розпорядження на перерахування коштів зі свого поточного рахунку на поточний рахунок продавця за реквізитами, вказаними в договору купівлі-продажу.

Усі вищезазначені дії позичальник здійснює протягом одного робочого дня.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 20-01/08 від 14.01.08 року, укладеного між фірмою «БНН» та ОСОБА_6 вбачається, що продавець продав, а ОСОБА_6 купила автомобіль Toyota Camry, кузов JTNBE40KX03098774 за 150 000,00 гривень. Оплата проводиться шляхом безготівкового розрахунку або шляхом внесення готівкових грошей в уповноважений банк, з яким укладено договір на розрахунково-касове обслуговування.

Матеріали справи на а.с. 202 містять розпорядження на видачу кредиту від 14.01.2008 року ОСОБА_6 в сумі 29 702,97 доларів США з зарахуванням на поточний рахунок клієнта № 80/840 відповідно до умов кредитного договору № 14/08-А від 14 січня 2008 року.

А відповідно до платіжного доручення № 3756 від 15.01.2008 року платник ОСОБА_6 через банк платника Рівненську ФВАТ «ВіЕйБі Банк» м. Рівне перерахувала ТОВ фірмі «БНН» 150 000,00 гривень як оплату за автомобіль Toyota Camry згідно кредитного договору № 14/08-А від 14.01.2008 року через ОСОБА_6

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що факт надання кредитних коштів ОСОБА_6 за договором кредиту від 14.01.2008 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з доводами представника ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що ОСОБА_6 14.01.2008 року особисто не отримувала готівкових кредитних коштів в розмірі 29 702,97 доларів США, так як за умовами кредитного договору вони були перераховані на поточний рахунок боржника, відкритого в банку, потім з доларового рахунку переведені на гривневий поточний рахунок ОСОБА_6 і 15.01.2008 року переведені на рахунок фірми, що продала автомобіль.

Відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи всі докази, як кожний окремо, так і в їх сукупності, та керуючись п.6 ст.147 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку що у графі «підпис отримувача» у заяві на видачу готівки № 3492 від 14.01.2008 року підпис отримувача виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою відповідно до висновку почеркознавчої експертизи № 1-203 від 18.12.2013 року, сам по собі не є доказом того, що ОСОБА_6 14.01.2008 року не отримала кредит в банку відповідно до умов кредитного договору.

Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_6 частково сплачувались платежі за кредитним договором та в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_6 від 19.12.2008 року з проханням про відстрочку сплати тіла кредиту по вищезазначеному кредитному договору.

Вказані обставини спростовані не були.

Таким чином, судом встановлено, що станом на 03.02.2011 року невиконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором зобов»язань призвело до утворення заборгованості в розмірі 198 839,50 гривень, що складається з:

- заборгованості за кредитом 24 392,97 доларів США, що еквівалентно 193 770,43 гривень станом на 04.02.2011 року,

- проценти за користування кредитом 39,52 долари США, що еквівалентно 313,93 гривень, станом на 04.02.2011 року по курсу НБУ 7,9437 гривень

- комісія - 1755,00 гривень;

- штраф- 3 000,14 гривень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, стягненню з ОСОБА_6 на користь банку підлягає сплачена банком сума судового збору в розмірі 1820,00 гривень за подання позову до суду відповідно до квитанцій /а.с.1,2/ та судовий збір в розмірі 2002,00 гривень за подання апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, порушивши вимоги ст.212, 213 ЦПК України, не надавши належної оцінки доказам у справі, неправильно вирішив спір, постановив незаконне та необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог за наведеними підставами.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2016 року - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» до ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» заборгованість за кредитним договором № 14/08-А від 14 січня 2008 року станом на 03.02.2011 року в сумі 198 839/ сто дев»яносто вісім тисяч вісімсот тридцять дев»ять/ гривень 50 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 193 770,43 гривень; проценти за користування кредитом 313,93 гривень; комісія -1755,00 гривень; штраф - 3000,14 гривень.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» судові витрати у розмірі 3822 /три тисячі вісімсот двадцять дві/ гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: З.М. Максимчук

Судді: С.В. Хилевич

ОСОБА_3