Провадження № 2-з/761/585/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житлово-будівельний кооператив «Чайка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Житлово-будівельний кооператив «Чайка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрована за відповідачем 1 оскільки невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява мотивована тим, що з моменту залиття та станом на день звернення до суду із вказаною заявою ОСОБА_2 не вжив будь-яких дій щодо відшкодування позивачу збитків завданих належним йому на праві приватної власності майном. Зазначає, що відповідач 1 не виходить на зв'язок, не відповідає на листи, не з'являється в судове засідання, що свідчить про його намір не відшкодовувати позивачу збитки. З метою попередження можливого відчуження майна за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу, чи вчинення будь-яких інших правочинів, що призведуть до неможливості або ж утруднення виконання рішення суду, яке може бути ухвалене по даній справі на користь позивача, необхідно накласти арешт на нерухоме майно. Не вжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу 1 здійснити відчуження квартири на користь третіх осіб в будь-який час, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення на користь позивача, яке в період часу коли ще не набуде законної сили, надасть можливість відповідачу 1 відчужити її і як наслідок призведе до неможливості позивачем поновити порушені відповідачами його прав на відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є, зокрема, накладення арешту на майно.

Крім того ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд бере до уваги, що на день розгляду заяви позивачем не надано жодних доказів щодо наявності у ОСОБА_2 на праві приватної власностінерухомого майна, зокрема квартири АДРЕСА_1

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: