Справа №521/5274/16-ц
Провадження №2/521/2810/16
21 червня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ» про розірвання договору лізингу у звязку з істотним порушенням умов договору та зобовязання повернути гроші,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ» про розірвання договору лізингу у звязку з істотним порушенням умов договору та зобовязання повернути гроші, в якому просить розірвати договір лізингу №505029 від 02 липня 2015 року який був укладений між ТОВ «АМГ» та ним, ОСОБА_1 у звязку з істотними порушеннями його умов; стягнути з ТОВ «АМГ» на користь його, ОСОБА_1 кошти, які були сплачені позивачем ТОВ «АМГ», у звязку з виконанням договору лізингу у розмірі 142350 гривень, а саме: вартість фінансування у сумі 39 000 грн.; авансовий платіж у сумі 97 500 грн.; комісія за передачу предмету лізингу у сумі 5 850 грн.. Свої вимоги позивача обґрунтовує тим, що 02 липня 2015 року між ТОВ «АМГ» (лізингодавець) в особі ОСОБА_2, та ним, ОСОБА_1 (лізингоодержувач) був укладений договір лізингу № 505029, згідно з яким лізингодавець зобовязувався придбати та передати на умовах договору лізингу у користування майно, а саме автомобіль марки FIAT Doblo Combi Maxi , модель 1.6D MT Active Lungo N1 Medium, а Лізингоодержувач зобовязувався прийняти предмет договору та сплачувати Лізингові та інші платежі згідно з умовами договору. Згідно з п. 5.1 Договору лізингу № 505029 предмет лізингу мав бути переданий у користування лізингоодержувачеві, тобто йому, ОСОБА_1, протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця Авансового платежу та комісії за передачу предмета лізингу. Відповідно до суми встановленої у додатку № 2 до Договору авансовий платіж у розмірі 97 500 тис. грн., він, лізингоодержувач ОСОБА_1 сплатив у повному обсязі 08 липня 2015 року, також сума комісії за передачу предмета лізингу, встановлена у додатку № 2 до Договору лізингу № 505029 у розмірі 5 850 тис. грн. була сплачена ним 21 липня 2015 року. Але всупереч своїм обовязкам які були встановлені договором лізингу ТОВ «АМГ» після отримання від нього, ОСОБА_1 усіх платежів не передала предмет лізингу у його користування згідно договору лізингу у встановлений строк, та й на даний час не виконала своїх обовязків щодо передачі предмету лізингу.
Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду з наведеним позовом.
Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судові засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу вказану у договорі майнового лізингу та позовній заяві.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що 02.07.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АМГ» було укладено договір лізингу № 505029. Згідно умов договору лізингу № 505029 від 02.07.2015 року позивач ОСОБА_1 оплатив авансовий платіж у розмірі 97 500 гривень, суму комісії за передачу предмета лізингу 5 850 гривень, та вартість фінансування встановлену у додатку №2 до Договору лізингу № 505029 від 02.07.2015 року у розмірі 39 000 гривень, що підтверджується квитанціями доданими до позовної заяви позивачем.
Згідно з п. 5.1. Договору лізингу № 505029 від 02.07.2015 року, після сплати лізингоодержувачем, а саме ОСОБА_1 усіх обовязкових платежів ( авансовий платіж та комісію за передачу предмета лізингу) ТОВ «АМГ» повинна була виконати свою частину договору, а саме передати у користування лізингоодержувачу протягом 120 днів з дня оплати на їх рахунок лізингоодержувачем обовязкових платежів предмет договору лізингу автомобіль марки FIAT Doblo Combi Maxi , модель 1.6D MT Active Lungo N1 Medium.
Так як останній обовязковий платіж згідно договору лізингу № 505029 від 02.07.2015 року позивачем був оплачений 21 липня 2015 року, то строк встановлений п.5.1 Договору для передачі предмету лізингу компанією ТОВ «АМГ» сплинув 05.01.2016 року.
Відповідач ТОВ «АМГ» досі не виконав своїх обовязків за договором, не передав предмет лізингу у користування позивачу, та як вбачається з матеріалів справи не має наміру в подальшому виконувати свої обовязки.
Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частина 2 ст. 651 ЦК України надає можливість одній із сторін розірвати договір за рішенням суду у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним визнається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.
Коли позивач ОСОБА_1 укладав з ТОВ «АМГ» договір лізингу він розраховував, що після виконання з його боку усіх зобовязань вказаних у договорі він отримає від відповідача ТОВ «АМГ» у користування предмет договору лізингу, а саме автомобіль марки FIAT Doblo Combi Maxi, модель 1.6D MT Active Lungo N1 Medium, але лізингова компанія не виконала своїх зобовязань за Договором лізингу № 505029 від 02.07.2015 року та не передала у строк встановлений у Договорі лізингу № 505029 від 02.07.2015 року автомобіль, який виступає предметом договору лізингу.
Стаття 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» зазначає що лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів.
Також в такому випадку згідно з ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови.
Позивачем ОСОБА_1 направлялась на поштову адресу ТОВ «АМГ» лист про те, що він бажає розірвати договір лізингу.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
З урахуванням викладеного, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 610, 611, 1054, Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ» про розірвання договору лізингу у звязку з істотним порушенням умов договору та зобовязання повернути гроші задовольнити.
Розірвати договір лізингу №505029 від 02 липня 2015 року який був укладений між ТОВ «АМГ» та ОСОБА_1 у звязку з істотними порушеннями його умов.
Стягнути з ТОВ «АМГ» на користь ОСОБА_1 кошти, які були сплачені останнім у звязку з виконанням договору лізингу 505029 від 02 липня 2015 року у розмірі 142 350 (сто сорок дві тисячі триста пятдесят) гривень 00 копійок, а саме:
вартість фінансування у сумі 39 000 (тридцять девять тисяч) гривень 00 копійок
авансовий платіж у сумі 97 500 (девяносто сім тисяч пятсот) гривень 00 копійок;
комісія за передачу предмету лізингу у сумі 5 850 (пять тисяч вісімсот пятдесят) гривень 00 копійок
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.