01 липня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олени Анатоліївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вказана вище касаційна скарга після закінчення строку, установленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, разом із заявою, в якій заявник ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції ним отримано лише 01 червня 2016 року, проте доказів на підтвердження вказаних обставин до касаційної скарги не додано.
Згідно з ч. 3 ст. 73 ЦПК України, одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 325 ЦПК України, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, наведені нею у клопотанні, визнані неповажними.
У зв`язку з наведеним вище, заявнику слід навести поважні причини та надати суду належні докази, що підтверджують поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, поданакасаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки скаржником не надано доказів сплати судового збору чи доказів звільнення від його сплати.
Разом з тим, у касаційній скарзі заявник просить відстрочити сплату судового збору за подачу касаційної скарги, мотивуючи це тим, що для сплати судового збору необхідний дозвіл перерахунку грошових коштів Управління державної казначейської служби, після отримання якого, кошти для оплати судового збору за подання касаційної скарги будуть перераховані на розрахунковий рахунок суду, а заявник надасть докази такої сплати.
Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Таким чином, заява про відстрочення сплати судового збору підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху, надати заявнику час для виправлення вказаних вище недоліків.
Керуючись ст. ст. 82, 325-328 ЦПК України
Відстрочити Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України сплату судового збору на строк до 01 серпня 2016 року.
Касаційну Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків строк, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова