Провадження №2/200/1439/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

18 квітня 2016 р. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого, судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Бабушкінська районна у м. Дніпропетровську рада, про встановлення порядку спілкування з дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 19.06.2006 року народився його та відповідачки син ОСОБА_3, у шлюбі позивач та відповідач не перебували, останнім часом стосунки між ними погіршилися і відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з сином, тому він вимушений звернутися до суду з вимогами про встановлення порядку спілкування із сином кожної другої пятниці з 17-00 до 14-00 неділі за місцем проживання батька без присутності матері, спільний відпочинок осінні, зимові та весняні канікули від 7 до 14 днів дитина проводить разом із батьком за місцем його проживання без присутності матері з можливістю відбуття до місяця відпочинку, літні канікули від 30 до 45 днів дитина проводить разом із батьком за місцем його проживання без присутності матері з можливістю відбуття до місяця відпочинку, усі свята за домовленістю, день народження дитини кожен непарний рік з 10-00 до 20-00 разом з батьком без присутності матері, день народження батька з 10-00 до 10-00 наступного дня дитина проводить разом з батьком без присутності матері, та зобовязати відповідача повідомляти про зміну місця проживання дитини та відповідати на телефонні дзвінки.

В судовому засіданні позивач та його представники заявлені вимоги підтримали повністю, просили задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечувала пославшись на те, що позивач не цікавиться життям дитини, не відвідує сина, веде аморальний спосіб життя, вживає наркотики, притягався до кримінальної відповідальності за нанесення тяжких тілесних ушкоджень, крім цього відповідач не чинить перешкод у спілкуванні з дитиною, при цьому, батько сам не виявляє бажання хоча б раз на місяць бачитись з дитиною, як встановлено рішенням органу опіки та піклування.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечувала, наполягала на визначені порядку спілкування батька із дитиною один вихідний день на місяць в присутності матері, відповідно до висновку Бабушкінської районної у м.Дніпропетровськ ради, як органу опіки та піклування №13/15-11 від 20.01.2016року.

Заслухавши осіб, які приймають у справі, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, 19.06.2006 року народився ОСОБА_3, який є сином позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, у шлюбі позивач та відповідач не перебували, дитина проживає разом з матірю. Висновком Бабушкінської районної у м.Дніпропетровськ ради, як органу опіки та піклування №13/15-11 від 20.01.2016 року встановлено порядок спілкування батька із дитиною - один вихідний день на місяць в присутності матері.

Відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так сторонами по справі визнано, що позивач під час вагітності та народженні дитини у фактичних сімейних стосунках з відповідачем не перебував, після народження дитини допомагав та допомагає матеріально, вживав наркотики та притягався до кримінальної відповідальності у 2012 році за ст.115 КК України(умисне вбивство) перекваліфіковано у ст. 123 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження).

Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях - повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки - це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Як вбачається з пояснень сторін, свідка, фотокарток, матеріалів справи твердження відповідача щодо перешкоджанні у спілкуванні з дитиною ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження. Так на фотокартках наданих позивачем дитина перебуває разом з батьком, бабцею, дідом, прабабкою та прадідом на відпочинку, святах у повсякденному житті, це також було підтверджено і свідком ОСОБА_4, сестрою відповідача. В свою чергу ОСОБА_1 на запитання суду щодо невідвідування ним сина відповідно до рішення виконкому про встановлення порядку спілкування з дитиною пояснив, що не мав можливості спілкуватися з сином.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з ч.ч.5,6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок, як і рекомендації психолога є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Суд вважає, що конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині.

Враховуючи, що дитина на час розгляду справи має вік майже 10 років, тому суд вважає, що вона може перебувати з позивачем без обов'язкової присутності матері.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України, та Олссон проти Швеції: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу із сином.

Тобто, з встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що хоча батько і бажає та має право на спілкування з сином, але на даний час спілкування батька з дитиною з можливістю залишати його на ночівлю є недоцільним та буде суперечити як інтересам, так і правам дитини.

Виходячи з наведеного суд визначає спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 19.06.2006року народження, шляхом надання систематичних побачень з дитиною кожну першу неділю місяця з 08-00 до 20.00 год.

Позовна вимога щодо повідомлення відповідачем позивача про зміну місця проживання дитини не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що така інформація йому не надавалась.

Позовна вимога щодо зобовязання відповідача відповідати на телефонні дзвінки не підлягає задоволенню, оскільки таке право ОСОБА_2 є особистим немайновим правом фізичної особи, а відповідно до ч.3 ст.269 ЦК України фізична особа не може бути позбавлена цих прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,15,37,214,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Бабушкінська районна у м. Дніпропетровську рада, про встановлення порядку спілкування з дитиною задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 спосіб його участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання систематичних побачень з дитиною кожну першу неділю місяця з 08.00 до 20.00 год.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва