АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3783/16 Справа № 200/8956/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Романюк М.М., ознайомившись із заявою публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про забезпечення позову публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И Л А:
Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровька від 09 жовтня 2014 року позовні вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року заяву ОСОБА_2 щодо перегляду вказаного вище рішення суду залишено без задоволення.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, за якою ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 13 квітня 2016 року справу призначено до розгляду на 15 червня 2016 року.
08 червня 2016 року до апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла заява ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про забезпечення позову, яка була передана судді на розгляд 09 червня 2016 року, з посиланням щодо необхідності вжиття визначених процесуальним законом заходів забезпечення позову з метою запобігання вчиненню відповідачем ОСОБА_2 дій спрямованих на утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1, 2 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Як розяснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням того, що заявником не наведено вагомих підстав вважати наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано документів щодо належності майна, яким останній просить забезпечити позов та його реальної вартості, крім того, не надано постанови державного виконавця якою скасовано заходи забезпечення позову вжиті раніше, вважаю, що дана заява підлягає поверненню заявнику, оскільки не відповідає вимогам визначеним процесуальним законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 153ЦПК України, суддя, -
Заяву публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про забезпечення позову повернути заявнику.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Романюк