РІШЕННЯ

Іменем України

10.11.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» про визнання кредитного договору №500327206 від 07.12.2012 року недійсним по Закону України «Про захист прав споживачів»,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживача та визнання договору недійсним. В обґрунтування позову посилається на те, що 07 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк», з одного боку та позивачем з іншого боку укладено кредитний договір № 500327206 про отримання позивачем кредитних коштів на споживчі потреби в сумі 31 030, 00 грн. строком з 07.12.2012 року до 10.12.2015 року та сплати центів у розмірі 0,01 % річних. Окрім того, позивач сплачує плату за інші послуги банку (валютно-обмінні операції, юридичне обслуговування) в розмірі 1101,57 щомісячно. Покликається на те, що при підписанні даного договору, відповідачем було порушено законні права позивача. Кредитний договір за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам та волі позивача, порушує його права та законні інтереси, оскільки несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, за обслуговування кредиту та за дострокове погашення кредиту, якщо вони визначені формулою зі змінними величинами, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити, судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях, укладаючи кредитний договір, позичальник усвідомлював та розумів усі умови кредитного договору, позичальник усвідомлював та розумів усі умови кредитного договору (в тому числі і п.12 кредитного договору) і добровільно погодився на них, відповідно до п.5 кредитного договору № 500327206 від 07.12.2012 року, підписанням у цього договору позичальник підтверджує, що він попередньо ознайомлений у формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями. перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормами закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, а також з загальними умовами споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які йому роз'яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згідний. Просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх підтвердження належними і допустими доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 628 ЦК України регламентує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк», з одного боку та позивачем з іншого боку укладено кредитний договір № 500327206 про отримання позивачем кредитних коштів на споживчі потреби в сумі 31 030, 00 грн. строком з 07.12.2012 року до 10.12.2015 року та сплати центів у розмірі 0,01 % річних.

Відповідно до п. 2.4.кредитного договору № 500327206 від 07.12.2012 року кредит позичальнику надавався для власних потреб, а не на споживчі цілі (не на оплату за товару чи послуги).

Порядок надання та користування кредиту встановлений п.2 Договору №500327206.

Пунктом 3, 4 Договору № 500327206 передбачений порядок проведення розрахунків.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Разом з тим, укладений договір був добровільно підписаний ОСОБА_1, а відтак в момент укладення кредитного договору сторонами було погоджено всі істотні умови договору, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, як це передбачено ч.1 ст. 628 ЦК України та позичальник своїм підписом засвідчив, що надана йому банком інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною, в зв'язку з чим будь-яких претензій чи зауважень щодо наданої йому банком інформації він не має, а свідченням того, що ОСОБА_1 погоджувався з умовами договору є і той факт, що він здійснював погашення кредиту, а відтак своїми діями визнавав умови договору у повному обсязі.

Статтями 1047-1049, 1055, 1056-1 ЦК України передбачено обов'язкову письмову форму договору, право кредитора на отримання процентів та обов'язок боржника повернути позику в строк та сплатити проценти.

Судом встановлено, що на момент вчинення договору сторони дотримали вимог ст.203 ЦК України, а саме уклали договір, передбачений ст.1054 ЦК України, досягнули згоди з істотних умов щодо предмета, ціни та строку, правочин вчинено відповідно до ч.1 ст. 1055 ЦК України в письмовій формі та кредит був отриманий ОСОБА_1 - тобто правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що є підтвердженням того, що сторони правочину мали вільне волевиявлення та володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності як передбачено законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Умови договору, які можуть бути несправедливими визначено у ч. 3 ст. 18 цього закону.

Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві, внаслідок чого не визначили: які умови договору є несправедливими (враховуючи, що договір містить 14 пунктів); на підставі яких ознак умови договору є несправедливими, у чому саме полягає несправедливість окремих положень договору.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що умови спірного договору не містять в сукупності вказаних ознак, тому підстав для визнання умов договору несправедливими немає, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» про визнання кредитного договору №500327206 від 07.12.2012 року недійсним по Закону України «Про захист прав споживачів» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 526, 1047-1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» про визнання кредитного договору №500327206 від 07.12.2012 року недійсним по Закону України «Про захист прав споживачів» - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартьянова С.М.