АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4175/16 Головуючий 1 інст. Григор`єв Б.П.
Справа № 641/6643/13-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» червня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями ліквідатора,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 «ПриватБанк» звернувся до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до Арбітражного керуючого ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 59/А-07 від 27 грудня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 «ПриватБанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 250000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 січня 2014 року, який надавався на побутові цілі.

В забезпечення виконання зобовязання 27 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_4 надав в іпотеку належні йому нежитлові приміщення загальною площею 73,1 кв. м., які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Бажанова Маршала, № 4 та нежитлові приміщення загальною площею 75,5 кв. м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Артема, №21. При цьому сторони визначили, що вартість іпотеки за договором становить 1550034,38 грн.

Крім того в забезпечення виконання між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 27 грудня 2007 року.

Зазначив, що солідарні боржники не виконували своїх зобовязань перед банком.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2011 року звернуто стягнення на іпотечне майно шляхом укладення банком від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Вказав, що постановою Господарського суду Харківської області від 06 грудня 2012 року фізичну особу-підприємця - ОСОБА_4 визнано банкрутом, і ліквідатором у справі про банкрутство призначено ОСОБА_1

Зазначив, що їм стало відомо, що 28 грудня 2012 року ліквідатор ОСОБА_1 здійснила реалізацію майна боржника ОСОБА_4, яке знаходилося в іпотеці банку.

При цьому, ліквідатор замовила оцінку та здійснила продаж майна боржника не за ринковою, яка становила 1550034, 38 грн., а за ліквідаційною вартістю, яка становила 282500,00 грн., що є значно нижчою.

Вказав, що ліквідатором також порушено порядок вчинення продажу іпотечного майна, оскільки ліквідатор не повідомив іпотекодержателя про продаж іпотеки та не ознайомив з оцінкою.

Незаконними діями ліквідатора банку спричинено шкоду в розмірі 1267534,38 грн., що становить різницю між реальною вартістю іпотечного майна і вартістю, за яку це майно продано в ліквідаційній процедурі.

Просив визнати дії ліквідатора ОСОБА_1 незаконними, стягнути на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» з ліквідатора ОСОБА_1 суму спричиненої банку шкоди в розмірі 1267534,38 грн., стягнути судові витрати.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 червня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» - задоволено, визнано дії ліквідатора ОСОБА_1 незаконними, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» спричинену шкоду в розмірі 1267534,38 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» суму судового збору в розмірі 3441,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника, подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнути понесені судові витрати. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, що діяла на час продажу спірного майна не передбачено обовязку арбітражного керуючого визначати у оцінці саме ринкову вартість майна та виставляти майно на продаж з визначенням ринкової вартості у якості початкової ціни; що результати звіту про незалежну оцінку майна боржника є чинними, ніким не оскаржені, недійсними не визнані, вартість майна не спростована іншими доказами; що ухвалою Господарського суду Харківської області від 17 грудня 2012 року дозволено включити спірне майно до ліквідаційної маси та зняти будь-які обтяження; що положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачено згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство; що оскарження дій ліквідатора Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08 жовтня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилено, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 червня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 жовтня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов банку, суд першої інстанції виходив з того, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до кредитного договору від 27 грудня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 «ПриватБанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 250000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 січня 2014 року, який надавався на побутові цілі.

27 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_4 надав в іпотеку належні йому на праві власності нежитлові приміщення загальною площею 73,1 кв. м., які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Бажанова Маршала, № 4 та нежитлові приміщення загальною площею 75,5 кв. м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Артема, №21. При цьому сторони визначили, що вартість іпотеки за договором становить 1550034,38 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-400/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 1884637,44 грн. Виконавчі листи предявлено до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконання.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2011 року звернуто стягнення на іпотечне майно шляхом укладення банком від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

30 листопада 2012 року Господарським судом Харківської області відкрито провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця - ОСОБА_4 і 06 грудня 2012 року фізичну особу-підприємця - ОСОБА_4 визнано банкрутом.

Ліквідатором у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця - ОСОБА_4 призначено ОСОБА_1

28 грудня 2012 року ліквідатор ОСОБА_1 здійснила реалізацію майна боржника ОСОБА_4, яке знаходилось в іпотеці Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» за ліквідаційною вартістю 282500,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом Публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 «ПриватБанк» просив позов задовольнити на підставі статті 1166 ЦК України, відповідно до вимог якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, ОСОБА_1 є арбітражним керуючим.

Отже, відповідно до частини 4 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22 грудня 2011 року, в редакції чинній на момент реалізації іпотечного майна, дії ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду.

Також частиною 11 статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22 грудня 2011 року, в редакції чинній на момент звернення Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до суду з даним позовом, дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Таким чином, банк мав право оспорювати правомірність віднесення спірного майна до ліквідаційної маси і це питання підлягало вирішенню в порядку, визначеному зазначеним Законом.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статтею 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (стаття 17) або ГПК України ( статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заявлені позивачем вимоги в порядку статті 1166 ЦК України підлягають задоволенню у визначений останнім спосіб захисту свого порушеного права, оскільки відповідач є особою, яка має спеціальний статус арбітражний керуючий, здійснює свої повноваження відповідно до спеціального Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22 грудня 2011 року із змінами та доповненнями та несе юридичну відповідальність лише в межах здійснення своїх повноважень як арбітражний керуючий. Тому не може нести відповідальність на підставі загальних норм цивільного законодавства.

У звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі. Представнику банку розяснюється, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст. 313, п.3 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 червня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями ліквідатора закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії