Справа № 136/2002/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" грудня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову таким.

29.07.1998 року померла ОСОБА_2, яка приходилась позивачу, ОСОБА_1, рідною матірю. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшла земельна ділянка, розміром 2.94 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області та перебувала у колективній власності КСП «Росія» с.Вахнівка Липовецького району Вінницької області. Позивач вказує у позові, що спадщину він фактично прийняв, відповідно до вимог діючого на той час законодавства, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Інший спадкоємець за законом першої черги, брат позивача ОСОБА_3, від спадкового майна відмовився на його користь, подавши до органів нотаріату заяву відповідного змісту. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) нотаріус йому відмовив, мотивуючи тим, що відсутні правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомості, що увійшов до спадкової маси. Крім того, ще однією обставиною, що перешкоджає позивачу оформити спадкове майно є те, що у втраченому сертифікаті на право на земельну ділянку (пай), було помилково зазначено дівоче прізвище його матері - «Пудзірей Феодосія Омельянівна», а не «Повар Феодосія Омельянівна». Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини, а таке його право не визнається, позивач просить суд здійснити захист його порушених прав шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання за ним права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явився, однак у заяві, яку адресував суду вказав, що позовні вимоги підтримує, просив суд позов задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Представник Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не зявився. Сільський голова надав суду заяву, в якій позов визнав, вказав, що не заперечує проти позову та просить суд справу розглянути за відсутності їх представника.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши усі зібрані у справі докази, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що 29.07.1998 року померла ОСОБА_2, на що вказує свідоцтво про смерть серії 1-АМ № 211492 (а.с. 4). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом, оскільки заповітного розпорядження на випадок своєї смерті вона не вчинила.

Прийнявши до уваги правові роз'яснення, що наведені у п.1 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд застосовує до даних правовідносин норми ЦК УРСР, оскільки спадщина відкрилась до 01.01.2004 року.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР, діти спадкодавця - є спадкоємцями за законом першої черги.

Як свідчать матеріали Спадкової справи позивач прийняв спадщину фактично, відповідно до діючого на час відкриття спадщини законодавства (п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР) вступивши в управління та володіння спадковим майном. Інший спадкоємець за законом, брат позивача ОСОБА_3, від спадкового майна відмовився на його користь, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву відповідного змісту, яка протягом визначеного законодавцем строку ним не була відкликана.

Факт родинних відносин, тобто те, що позивач є сином покійної ОСОБА_2 підтверджено його свідоцтвом про народження (а.с.5).

26.10.2016 року постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на імя позивача, ОСОБА_1, було відмовлено. Постанова мотивована тим, що заявником не було предявлено документа (сертифіката), який би посвідчував право спадкодавця на земельну частку (пай), так як він був втрачений, а також встановлено, що сертифікат на право на земельну ділянку (пай), видано на імя «Пудзірей Феодосії Омельянівни», а не померлої «Повар Феодосії Омельянівна», що також перешкоджає оформити спадкове майно.

У п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року за №7, зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як слідує із довідки виданої 02.11.2016 року відділом Держгеокадастру у Липовецькому районі Вінницької області, земельна ділянка, розміром 2.94 умовних кадастрових гектарів, перебувала у колективній власності КСП «Росія» с.Вахнівка Липовецького району Вінницької області, сертифікат на право на земельну частку (пай) за №674 від 10.07.1997 року серії ВН №0313674 був виданий на імя ОСОБА_4, на підставі розпорядження Липовецької районної державної адміністрації за №165 від 23.06.1997 року (а.с. 7). Факт отримання ОСОБА_2 сертифіката №647 від 10.07.1997 року підтверджено й довідкою виданою виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради від 03.11.2016 року за №1346.

З довідки №725 від 19.05.2016 року, виданої виконкомом Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була однією тією ж особою, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11, 12).

Як убачається із оголошення в газеті «Липовецькі вісті» випуск №99 від 28.12.2011 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Росія» с.Вахнівки виданий на імя ОСОБА_4, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за №674 від 10.07.1997 року було втрачено, а тому його слід вважати недійсним (а.с. 8).

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_2 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0313674 виданого на імя ОСОБА_4.

За таких обставин вимоги в частині встановлення факту суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки від встановлення цього факту залежать майнові права позивача він реалізовує своє право на прийняття спадщини, а іншого порядку чинним законодавством не передбачено.

Вирішуючи вимоги в частині визнання права власності за позивачем на спадкове майно суд виходив із такого.

Зібрані у справі докази підтверджують те, що позивач спадщину прийняв в силу діючого на той час законодавства, інші спадкоємці відсутні, оскільки як убачається із матеріалів Спадкової справи до майна померлої, ОСОБА_3 подав заяву про відмову від прийняття спадщини, яка ним не була відкликана.

Наведене свідчить, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги майна померлої ОСОБА_2, факт належності майна доведено належними та допустимими доказами, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Звернення до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно є виключним способом захисту прав особи, коли таке право спадкоємця не визнається чи оспорюється.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві знайшли своє підтвердження зібраними у справі доказами та ґрунтуються на нормах чинного законодавства, отож підлягають до повного задоволення.

Крім того, відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення.

Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення позову у повному обсязі.

На підставі ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР, керуючись ст. 10, 11, 60, ч.2 158, ч.4 ст.174, 208-209, 212215, 234, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт приналежності ОСОБА_2, яка померла 29 липня 1998 року в с. Вахнівка Липовецького району, сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВН №0313674, виданого на імя ОСОБА_4 згідно розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №165 від 23.06.1997 року, на земельну частку (пай) у розмірі 2.94 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» с.Вахнівка Липовецького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 2.94 умовних кадастрових гектарів згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВН №0313674, виданого на імя ОСОБА_4 згідно розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №165 від 23.06.1997 року, яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» с.Вахнівка Липовецького району Вінницької області, після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 29.07.1998 року в селі Вахнівка, Липовецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5