РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Єпішина Ю.М.,

народних засідателів Жакоміна В.П., Кочерги В.П.

секретар Поліщук Н.Л.,

за участю: прокурора Марченко Г.С.,

представника заявника лікаря-психіатра Захарчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою головного лікаря Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В :

04.11.2016 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просив госпіталізувати недієздатного ОСОБА_2, до психіатричного закладу у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник заявника Захарчук Т.В. підтримала вимоги заяви в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначив, що недієздатний ОСОБА_2 потребує стаціонарного лікування. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку недієздатного ОСОБА_2, що надійшли від її представника органу опіки ОСОБА_4 Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08.05.2013 року ОСОБА_2 визнано недієздатним, його опікуном призначено його бабку ОСОБА_5.

Прокурор Марченко Г.С. у судовому засіданні підтримала заяву, як обґрунтовану, не заперечувала проти її задоволення.

Згідно висновку №132/390: ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі розумової відсталості у ступені різко вираженої імбецильності у наслідок ДЦП, є інвалідом І групи, самостійно не пересувається, неохайний фізіологічними відправленнями, за психічним та соматичним станами не може бути присутнім на судовому засіданні.

Суд, заслухав пояснення представника заявника прокурора, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року роз'яснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III «Про судоустрій України», з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі.

У відповідності до положень ст. 5 S: 1 ((е) законне взяття під варту душевнохворих) Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод, кожний має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи не інакше ніж у випадках і в порядку, встановленому законом.

У відповідності до положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 2. ст. 28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08.05.2013 року ОСОБА_2 визнано недієздатним, його опікуном призначено його бабку ОСОБА_5.

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 опікун ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, який є батьком недієздатного ОСОБА_2

ОСОБА_4, яка представляє законні інтереси недієздатного ОСОБА_2, відповідно до копії довіреності від 01.11.2016 року №1266/09/02-35/16 звернулась до головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_3 із заявою щодо госпіталізації недієздатного ОСОБА_2 в примусовому порядку в зв'язку з погіршенням психічного стану.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 03.11.2016 року №5095, ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад з дитинства є інвалідом І групи, госпіталізація обумовлена смертю опікуна, страждає на тяжкий психічний розлад у формі розумової відсталості у ступені різко вираженої імбецильності у наслідок ДЦП внаслідок чого потребує госпіталізації до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня».

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 13,14,16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку - задовольнити.

Дозволити госпіталізацію недієздатного ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 до Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЮ.М.Єпішин

Народні засідателі:

Жакомін В.П.

Кочерга В.П.