У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частину у спільному майні та визнання права власності на частину квартири,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила припинити право власності ОСОБА_3 на ј частини квартири АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на ј частини цієї квартири та перерахувати на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості цієї частки в розмірі 111 036 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що державним реєстратором прав на нерухоме майно їй було відмовлено в державній реєстрації права власності на підставі вищевказаного рішення суду, оскільки на час його ухвалення власником спірної ј частини квартири була не відповідач, а інша особа - ОСОБА_4 Оскільки вказана обставина їй не була відома на час розгляду справи, позивач просив рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами скасувати, замінити первісного відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_4, ухвалити нове рішення, яким припинити право власності ОСОБА_4 на ј частини квартири АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на ј частини цієї кварити, перерахувати на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості цієї частки в розмірі 111 036 грн та скасувати запис про право власності ОСОБА_4 на ј частини квартири.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2016 року (з врахуванням усунутих описок ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2016 року), залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року, заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частину у спільному майні та визнання права власності на частину квартири скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

При цьому наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, який визначений у ч. 2 ст. 361 ЦПК, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, розглядаючи заяву, та скасовуючи рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року, з наступною відмовою у задоволенні позову, дійшов обґрунтованого висновку, що на момент ухвалення рішення ОСОБА_3 не була співвласником спірної квартири. Про дану обставину позивач дізналася отримавши рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 13 грудня 2015 року № 27038959.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частину у спільному майні та визнання права власності на частину квартири.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов