АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2016 у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною, визнання неправомірними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеною скаргою, в якій, з урахуванням уточненої редакції просила суд:

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського УЮ у м. Києві Коломієць І.М, яка полягає у не з'ясуванні нею місця проживання та знаходження майна боржника при вирішенні питання про відкриття провадження;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, яка полягає в не направленні скаржнику копії постанови державного виконавця від 13.05.2015 за зареєстрованою адресою проживання;

- визнати неправомірними та скасувати: постанову державного виконавця від 13.05.2015 про відкриття виконавчого провадження; постанову державного виконавця від 12.06.2015 про арешт майна боржника та заборони його відчуження; постанову державного виконавця від 12.06.2015 про арешт коштів боржника; постанову державного виконавця від 12.06.2015 про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; постанову державного виконавця від 12.06.2015 про стягнення виконавчого збору;

Справа 761/16835/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/10702/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця по несвоєчасному внесенню відомостей про виконавче провадження №47517085 до Єдиного реєстру виконавчих проваджень;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не проведення перед початком вчинення виконавчих дій перевірки отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та щодо не проведення перевірки добровільного виконання рішення боржником;

- визнати неправомірними дії державного виконавця по направленню до ПАТ КБ «Приватбанк» платіжної вимоги по списанню з рахунків заявниці суми боргу;

- зобов'язати державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-12176/11, виданого 09.01.2015 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кей-Колект» боргу в сумі 1465439,61 грн.;

- зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві повернути на рахунки заявниці в ПАТ КБ Приватбанк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» неправомірно списані грошові кошти в сумах 1596,56 грн. та 62185,94 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2016 скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною, визнання неправомірними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни, яка полягає у не з'ясуванні нею місця проживання та знаходження майна боржника при вирішенні питання відкриття провадження; не проведенні перед початком вчинення виконавчих дій перевірки отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та добровільного виконання судового рішення боржником, в межах виконавчого провадження №47517085.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни, в межах виконавчого провадження №47517085, по направленню до ПАТ КБ «Приватбанк» платіжної вимоги по списанню з рахунків ОСОБА_2 суми боргу.

Визнано неправомірними та скасовано винесені в межах виконавчого провадження № 47517085: постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 13.05.2015 про відкриття виконавчого провадження; постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 12.06.2015 про арешт майна боржника та заборони його відчуження; постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 12.06.2015 про арешт коштів боржника; постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 12.06.2015 про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 12.06.2015. про стягнення виконавчого збору.

Зобов'язано Відділ Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у Києві повернути на рахунки ОСОБА_2 в ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» неправомірно списані, за платіжними вимогами державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві КоломієцьІнни Миколаївни в межах виконавчого провадження №47517085, грошові кошти в сумах 1596 /одна тисяча п'ятсот дев'яносто шість/ грн. 56 коп. та 62185 /шістдесят дві тисячі сто вісімдесят ять/ грн. 94 коп.

В решті скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, головний державний виконавець Дніпровського РВДВС м. Києва звернулась із апеляційною скаргою, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на момент надходження виконавчого документа на виконання до Відділу підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не було, що судом на день винесення оскаржуваної ухвали не взято до уваги. Також звертає увагу на те, що вищезазначений виконавчий документ не скасовано, а отже заборгованість боржника ОСОБА_2 перед стягувачем - ТОВ «Кей-Колект» існує, а тому підстав для повернення частково стягнутих коштів з боржника ОСОБА_2 не має, так як рішення суду не виконано. Тому вважає, що судом першої інстанції не були з'ясовані обставини що мають значення для об'єктивного розгляду справи, а саме не взято до уваги факт про необізнаність державного виконавця про наявність ухвали від 08.10.2015 Шевченківського районного суду м. Києва про виправлення помилок допущених при оформленні виконавчих листів, яка не направлялась на адресу районного відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, та докази такого направлення в справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, державний виконавець просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції державний виконавець Коломієць І.М. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, також підтримала апеляційну скаргу представник стягувача ТОВ «Кей-Колект» - Ткаченко О.В.. Проте участі в судових дебатах вказані особи не брали, оскільки після оголошення перерви в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, тому їх неявка не перешкоджала завершенню розгляду справи апеляційним судом.

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність, відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, 09.01.2015 Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі № 2-12176/11 (провадження №2/761/938/2013) за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кей-Колект» () суму боргу за кредитним договором № 0 від 12.04.2007 в розмірі 166982,32 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 14.02.2012 становить 1462220,61 грн. та судовий збір в розмірі 3219,0 грн., а всього 1465439,61 грн. У виконавчому листі визначений строк пред'явлення його до виконання датою 29.05.2015 (т. 1 а.с.21).

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 12.05.2015 до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом у справі № 2-12176/11 (провадження №2/761/938/2013).

13.05.2015 державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47517085 за вказаним виконавчим листом, боржником в якому є заявник.

В якості підстави скасування вказаної постанови судом першої інстанції вказано на те, що державним виконавцем не здійснено жодного запиту про встановлення зареєстрованого місцезнаходження боржника, що вказує на його бездіяльність, яка порушує права та свободи заявника, оскільки боржник вказує на те, що вона проживає в Шевченківському районі м. Києва.

Проте вказані висновки суду не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки діюче законодавство не передбачає обов'язку державного виконавця здійснювати перевірку даних внесених судом до виконавчого листа, зокрема, щодо місця перебування боржника.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

В порядку ч. 5 цієї норми законодавства у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

А отже у разі наявності даних про зміну місця проживання боржника державний виконавець зобов'язаний надіслати виконавчий лист за новим місцем проживання боржника. Проте вказана обставина не є підставою для закриття виконавчого провадження та визнання незаконною постанови про відкриття виконавчого провадження. До того ж в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження зміни місця проживання боржника, а зазначена у виконавчому листі адреса відноситься до Дніпровського району м. Києва і, відповідно, до території ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що державний виконавець не мала права відкривати провадження, оскільки її повноваження не поширюються на Шевченківський район м. Києва, а мала відмовити у відкритті виконавчого провадження є помилковим.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах виконавчого провадження № 47517085 міститься супровідний лист про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2016 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про направлення копії постанови засобами зв'язку, а саме рекомендованим листом, як того вимагають положення ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження». А отже суд першої інстанції не перевірив факт відправлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, направлення копії постанови є наслідком прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, тому вчинення або не вчинення вказаних дій не може впливати на вирішення питання законності самого питання відкриття виконавчого провадження. Проте, факт направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження має вирішальне значення для здійснення оцінки подальших дій державного виконавця.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виходячи з вказаної норми законодавства, державний виконавець не повинен з'ясовувати факт отримання боржником вказаної постанови перед початком вчинення виконавчих дій, а повинен лише направити вказану постанову рекомендованим листом на адресу боржника.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій державного виконавця, так як ним не перевірено отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження перед вчиненням виконавчих дій є необґрунтованим.

Посилання суду на те, що державним виконавцем не перевірено додержання вимог закону щодо надання строку на добровільне виконання судового рішення, що також порушує права боржника є передчасними.

Так, в ч. 2 ст. 25 вказаного вище Закону зазначається, зокрема, про те, що у постанові про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови, тобто строк для самостійного виконання рішення відраховується з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 вищевказаного Закону, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

А отже Закон пов'язує строк для самостійного виконання рішення з моментом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, проте сплив вказаного строку жодним чином не впливає на право боржника щодо самостійного виконання рішення. Тому порушень прав боржника не вбачається.

У зв'язку із невиконанням боржником добровільно судового рішення, 12.06.2015 державним виконавцем відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт коштів боржника.

12.06.2015 державним виконавцем відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

12.06.2015 державним виконавцем відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» також винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору.

Разом з тим, згідно платіжного доручення ПАТ «ПриватБанк» № F0604YKEPN від 04.06.2015 платник ОСОБА_2 здійснив часткову оплату в розмірі 1596,56 грн. за в/л № 2-12176/11 від 09.11.2015 на підставі документу ВК№20150603PBDNH87, отримувач ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві (т.1 а.с.8). Також згідно платіжного доручення ПАТ «ПриватБанк» № F0604YKUGJвід 04.06.2015 платник ОСОБА_2 здійснив часткову оплату в розмірі 62185,94 грн. за в/л № 2-12176/11 від 09.11.2015 на підставі документу ВК№20150603PBDNH92, отримувач ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві (т.1 а.с.9).

Матеріали справи не містять даних про вчинення державним виконавцем дій по направленню до ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжної вимоги про списання з рахунків заявниці грошових коштів, винесених в межах даного виконавчого провадження, а накладення арешту на грошові кошти відбулось 12.06.2015. Таким чином судом не перевірені вказані обставини, а тому висновок суду про незаконність таких дій державного виконавця є передчасним.

В ході розгляду справи встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.10.2015, було виправлено допущені помилки при оформлені виконавчих листів №2-12176/11, виданих Шевченківським районним судом м. Києва 09.01.2015. А саме дату набрання рішенням законної сили зазначено «30.09.2013», замість «29.05.2014», а строк пред'явлення до виконання зазначено замість «29.05.2015» - «30.09.2014». Таким чином, враховуючи внесені виправлення строк пред'явлення виконавчого листа до виконання був 30.09.2014. Проте вказані обставини були встановлені 08.10.2015, а постанова про відкриття виконавчого провадження, що є предметом оскарження, винесена 13.05.2015. А отже виправлення до виконавчого листа були внесені пізніше, ніж державним виконавцем відкрито виконавче провадження, а тому вказана обставина не свідчить про незаконність дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Постановляючи ухвалу про задоволення вимог скарги, суд першої інстанції вказав на те, що оскільки відкриття провадження з порушенням ст.ст. 20, 22 Закону України Про виконавче провадження», то і є необхідність визнання незаконним та скасування постанов державного виконавця від 12.06.2015 про арешт майна боржника та заборони його відчуження, про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та про стягнення виконавчого збору, а також дій державного виконавця по направленню до ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжної вимоги про списання з рахунків заявниці грошових коштів, винесених в межах даного виконавчого провадження. Проте висновок про незаконність дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження не знайшов свого підтвердження, є необґрунтованим, а оцінка інших дій державного виконавця здійснена без повного дослідження всіх обставин. За таких обставин, колегія суддів вважає, що при постановленні вищевказаної ухвали місцевим судом було порушено порядок встановлений для вирішення цього питання.

Пунктом 3 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2016 - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: