1Справа № 335/5632/16-ц 2/335/1383/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі: Ведмедьовій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей: неповнолітнього ОСОБА_4 та повнолітньої ОСОБА_3, яка продовжує навчання.

Ухвалою суду від 16.11.2016 року за заявою позивача, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина залишено без розгляду, продовжено розгляд справи за позовними вимогами ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірваний рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2016 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, сина ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач зазначає, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Донька ОСОБА_3 навчається у Дніпропетровському національному університеті ім. О.Гончара на денній формі навчання за контрактом. Витрати на навчання несе позивач, в той час як відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач зазначає, що її доходу не вистачає для утримання дітей та на навчання старшої доньки, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити в повному обсязі, стягнути на користь позивача на утримання повнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/3 частини всіх доходів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, про що надав суду письмові заперечення, які додані до матеріалів справи. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не має права на отримання аліментів на свою користь, крім того, за матеріальним станом відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини.

Третя особа в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, просила їх задовольнити, пояснила, що навчається на другому курсі денної форми навчання в Дніпропетровському Національному університеті ім. О.Гончара на платній основі, стипендії не отримує, мешкає в м. Дніпро в орендованому помешканні.

Судом розяснено третій особі її право на звернення до суду з позовом у відповідності до ст. 199 СК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є Позивач ОСОБА_1 та Відповідач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І- ЖС № 320331, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райдержадміністрації м.Запоріжжя 29.05.1997 року (а.с. 4).

Згідно довідки № 83-552-73 від 06.09.2016 року, ОСОБА_3 навчається на другому курсі денної форми навчання у Дніпропетровському національному університеті ім. Олеся Гончара. (а.с. 58).

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 проживає в м. Дніпро, окремо від обох батьків.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 29 ЦПК України).

Право звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача, у своїх інтересах, в т.ч. і щодо стягнення аліментів на свою користь.

Тобто, вимога позивача про стягнення аліментів на утримання доньки на користь позивача не підлягає задоволенню, оскільки позивач не може вимагати стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на свою користь.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що донька проживає окремо.

Дослідивши всі обставини справи, з'ясування яких має суттєве значення для вирішення справи, враховуючи, що ОСОБА_3 мешкає окремо від обох батьків, а також, зміст позовних вимог, згідно яких, позивач просить стягнути аліменти на свою користь, які протягом розгляду справи не змінювалися, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Калюжна