справа №176/844/16-ц
провадження №2/176/846/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

за участю секретаря Ханіної М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третьою особою ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із даним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути із відповідача, ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову до суду і до досягнення сином повноліття.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач не надає достатньої допомоги на утримання дитини.

Ухвалою суду від 18 травня 2016 року до участі у даній цивільній справ залучено ОСОБА_3, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи їм повідомлялось у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви від них де ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому позивач свої позовні вимоги підтримує і просить задовольнити, а відповідач позов визнає в повному обсязі.

Третя особа, ОСОБА_3, також в судове засідання не з'явилася. До судового засідання неодноразово надавала заяви про відкладення судового засідання на іншу дату. В своїй письмовій заяві від 13.07.2016 року просить відкласти розгляд цивільної справи на інший день у зв`язку з її виїздом за межі міста, при цьому не надавши відповідних доказів цьому. Суд вважає такі дії третьої особи спробою затягнути судовий розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.

З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 18 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №69 (а.с.8).

Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якої являються відповідно копії свідоцтва про народження останнього (а.с.9).

На даний час стосунки між сторонами погіршились, відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою малолітню дитину. Малолітня дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, до досягнення останнім повноліття.

При цьому судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу на дитину в сумі 860 грн. (а.с. 16-17)

Відповідач, ОСОБА_2 на даний час офіційно не працевлаштований (а.с38).

У той же час, з письмових пояснень третьої особи ОСОБА_3 судом встановлено, що відповідач від попереднього шлюбу має ще одну малолітню динину - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сплачує аліменти на користь третьої особи ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку)./а.с.31-36/. При цьому, ОСОБА_3 просить суд відмовити позивачу в задоволені її позову в повному обсязі, але ніяких доказів на підтвердженняч свої письмових пояснень ОСОБА_3 не додала, зокрема не додано копії свідоцтва про народження спільної з відповідачем доньки ОСОБА_6 та копії рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Але, враховуючи те, що вищевказані обставини ніким не оспорюються, суд при визначенні розміру аліментів врахує те, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина від попереднього шлюбу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання малолітньої дитини у тому розмірі, який просить позивач, незважаючи на те, що сплачує аліменти на користь доньки ОСОБА_6 від попереднього шлюбу, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача, ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, що знаходиться на утриманні позивача, хоч має можливість надавати допомогу, оскільки є здоровою працездатною особою, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши із ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини, що менше ніж просила позивач у своєму позові

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215, 294, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третьою особою ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, тобто до 17 жовтня 2033 року, починаючи стягнення з 24 лютого 2016 року.

Рішення допустити до негайного виконання у межах платежу аліментів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене Апеляційному суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Жовтоводський міський суд на протязі десяти днів апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек