Справа № 635/241/15-ц
Провадження №2/635/1932/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2016 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Васильченко Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення суми,

УСТАНОВИВ:

позивач звернулась до суду з позовом, який у подальшому уточнила та остаточно просить стягнути на її користь з ПАТ «ДельтаБанк» неустойку за небажання виконувати вимоги розпорядження щодо перерахування 32153,55 гривень з рахунку позивача на зазначений нею рахунок у ПАТ «Укрсоцбанку» у розмірі 3% від суми замовлення що становить 964,61 гривня за період з 26.12.2014 по 02.03.2015, на загальну суму 68487,31 гривня. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що нею з ПАТ «ДельтаБанк» укладено два договори на відкриття та обслуговування платіжних карток на умовах видачі вкладу на першу вимогу відповідно до ст. 1060 ЦК України, станом на 10.12.2014 на рахунках позивача знаходилась загальна сума 32153,55 гривень, при спробі позивача зняти грошові кошти з рахунків за допомогою електронної картки було встановлено наявність обмеження видачі коштів до 1400 гривень на добу, в зв'язку з чим позивач звернулась 12.12.2014 з заявою до 7 відділення ПАТ «Дельтабанку» щодо видачі грошових коштів через касу відділення, але кошти видані не були, а електронну картку позивача заблокували, чим були порушені передбачені ст. 1066 права позивача. На заяву від 12.12.2014 позивач отримала відповідь про можливість вільного отримання коштів у зручний спосіб, але картки позивача розблоковано не було, а в касі відділення повідомили про відсутність грошових коштів. Після чого 26.12.2014 року позивач надала відповідачу письмові розпорядження щодо перерахування грошових коштів на її рахунок в ПАТ «Укрсоцбанк», але розпорядження відповідачем були проігноровані, що порушує вимоги ст. ст. 1068, 1073 ЦК України. Відповідальність за порушення банком розпорядження клієнта щодо перерахування коштів з його рахунку передбачена ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості послуги, яка складається з загальної вартості замовлення - 32153,55 гривень. Період прострочення позивач зазначає з 26.12.2014 року по 03.03.2015, а саме по день введення Фондом гарантування вкладів Тимчасової адміністрації банку, що складає 71 день.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з?явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, тому суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

01 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладений договір №003-20523-011014 на відкриття та обслуговування поточних рахунків, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до умов якого банк, відповідно до наданого клієнтом пакету документів, а також згідно з вимогами банку та чинного законодавства України, відкриває клієнту поточний рахунок №7664 у гривнях та поточний рахунок №76640 у гривнях, оформлює за ініціативою клієнта та надає в його користування електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та/або Master/Card, а також пін-код до карти, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунках, банк сплачує клієнту проценти згідно з умовами Правил.

09 липня 2013 року між сторонами укладений договір №004-20542-090713 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки, відповідно до умов якого банк, відповідно до наданого клієнтом пакету документів, а також згідно з вимогами банку та чинного законодавства України, відкриває клієнту поточний рахунок №1877 у гривнях та поточний рахунок №76640 у гривнях, оформлює за ініціативою клієнта та надає в його користування платіжну картку платіжної системи Visa International та/або Master/Card, а також пін-код до картки, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунках, банк сплачує клієнту проценти згідно з умовами Правил.

Як вбачається з наданих позивачем роздруківок з карткового рахунку позивача станом на 24.12.2014 року на платіжній картці № 1403 знаходились грошові кошти у сумі 21128,53 гривень, на платіжній картці № 5716 - у сумі 11025,02 гривень.

26 грудня 2014 року позивач звернулась до відповідача з заявами на ім'я голови Ради Директорів AT «Дельтабанк» про неможливість отримання коштів з рахунків №1877 та №7664 ані через банкомат ані через касу банку та надала розпорядження про перерахування зазначених грошових коштів на її карткові рахунки в ПАТ «Укрсоцбанк». Зазначені заяви були прийняті відповідачем, про що маються відповідні штампи.

Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів виконання вимог позивача. Неможливість отримання грошових коштів також підтверджується наданими позивачем роздруківками з карткового рахунку від 15.01.2015 та 02.03.2015 про неможливість здійснення транзакцїї.

Позивачу були повернуті відповідачем грошові кошти за вищезазначеними договорами у сумі 12754,20 гривень та 21662,59 гривень лише 16 червня 2015 року, про що в матеріалах справи маються відповідні платіжні доручення.

Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або шляхом перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Крім того відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Таким чином, судом встановлено наявність порушення з боку відповідача свого зобов'язання щодо своєчасного повернення вкладу за договором №003-20523-011014 на відкриття та обслуговування поточних рахунків, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, від 01 жовтня 2014 року та за договором №004-20542-090713 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки, від 09 липня 2013 року.

Ст. 1073 ЦК України передбачені правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта, у тому числі обов'язок банку сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки у разі порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача і стягує з відповідача на корись позивача 964 гривні 61 коп.

При цьому суд враховує, що на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 в АТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк», але зазначені обставини не є підставою для застосування положення ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановлених цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами, оскільки правовідносини виникли між сторонами і позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права до настання цих подій.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним також стягнути з акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави 551 гривню 20 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 964 (девятсот шістдесят чотири) гривні 61 коп.

Стягнути з акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 коп. судового збору.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: Назаренко О.В.

.