Провадження №4-с/447/4/16
Справа №447/625/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

11.03.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Березюк Г. М.

при секретарі Федчук І.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 04.05.2012 року солідарно стягнуто з нього та ОСОБА_2 на користь «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 424026,63 грн та судовий збір в розмірі 3219 грн. 30.05.2012 року було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все належне йому майно у межах суми звернення стягнення. 03.07.2012 року була прийнята постанова про розшук майна, відповідно до якої оголошено в розшук належний йому транспортний засіб марки «Рено Магнум 440» д.н.з. НОМЕР_1. 25.01.2013 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2. Відповідно до висновку про вартість арештованого майна від 27.04.2015 року вартість будинку та земельної ділянки, які передані в іпотеку для забезпечення виконання зобовязань перед банком становить 447 305, 00 грн. До 27.04.2015 року діяла попередня оцінка майна, відповідно до якої було недостатньо для покриття заборгованості за кредитом. Зазначає, що звертався до державного виконавця з проханням зняти арешт з транспортного засобу та не порушувати його права власності, однак жодних дій не було вчинено. Просить визнати бездіяльність державного виконавця з невжиття заходів до зняття арешту з транспортного засобу марки «Рено Магнум 440» д.н.з. НОМЕР_1 неправомірною, зобовязати державного виконавця зняти арешт з транспортного засобу марки «рено ОСОБА_3 440» д.н.з. НОМЕР_2.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак в поданій скарзі просив судовий розгляд проводити у його відсутності.

Представник ВДВС Миколаївського РУЮ ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечив та вказав, що боржник не звертався з вимогою зняти арешт з транспортного засобу, не оскаржував дії державного виконавця з приводу накладення арешту на все рухоме майно. Вважає, що державним виконавцем при здійсненні виконання рішення суду не було допущено бездіяльності. Тому в задоволенні скарги просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника ВДВС Миколаївського РУЮ, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи , вважає, що скарга до задоволення не підлягає.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ч.3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Постановами може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Судом встановлено, що у відділі ДВС Миколаївського РУЮ на примусовому виконанні перебуває рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 04.05.2012 року, згідно якого солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 424026,63 грн та судовий збір в розмірі 3219 грн.

Як вбачається із інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців та витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна постановою державного виконавця від 30.05.2012 року накладено арешт на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_1

Згідно акту опису й арешту майна від 04.04.2014 року проведеного державним виконавцем ВДВС Миколаївського РУЮ ОСОБА_5 описано і накладено арешт на домоволодіння у складі двох будинків, а саме: цегляного будинку А-1, загальною площею 68,5 кв.м та цегляний будинок Б-2, загальною площею 50,8 кв.м, які знаходяться у м.Миколаєві Львівської області по вул. Вузькій,8 та земельну ділянку надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0408 га кадастровий номер :01:013:0129, яка знаходиться за адресою: Львівська область, м.Миколаїв, вул. Вузька,8.

Згідно акту опису й арешту майна від 04.06.2014 року проведеного державним виконавцем ВДВС Миколаївського РУЮ ОСОБА_5 описано і накладено арешт на автомобіль марки ОСОБА_3 440 , сідловий тягач Е, 2002 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до проведеної оцінки станом на червень 2014 року вартість арештованого нерухомого майна, належного ОСОБА_1 становила 189398, 00 грн , а вартість рухомого майна - 83 811,00 грн, що стверджується копіями повідомлень, надісланих 10.06.2014 року начальником ВДВС Миколаївського РУЮ сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається із висновку про вартість обєкта оцінки від 27.04.2015 року ринкова вартість будинковолодіння у складі двох будинків загальною площею 68,5 кв.м та 50,8 кв.м, що розташоване у м.Миколаєві Львівської області по вул. Вузькій,8 та знаходиться на земельній ділянці площею 408 кв.м може становити 447 305 грн, що еквівалентно 19 923 доларам США , вартість земельної ділянки 38 376 грн, що еквівалентно 1709 доларів США.

У відповідності до ч.5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

З наведеного вбачається, що оцінка арештованого нерухомого майна проведена 27.04.2015 року, а рухомого майна - 06.04.2014 року, тобто на даний час дана оцінка арештованого майна вважається не чинною, а тому підстав вважати, що накладений арешт на майно боржника, перевищує розмір суми стягнення суд не вбачає.

Заявник ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність державного виконавця з приводу невжиття заходів до зняття арешту з належного йому транспортного засобу, однак не надає доказів на підтвердження того, що він звертався з вимогами щодо неправомірності накладення арешту на його рухоме майно, із законними вимогами зняти арешт.

Згідно ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи наведене, а також те, що ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено випадки прийняття державним виконавцем постанови про зняття арешту, суд не вбачає підстав, які б стверджували бездіяльність державного виконавця саме з невжиття заходів до зняття арешту з транспортного засобу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Березюк Г. М.