Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 11 грудня 1999 року померла її мати ОСОБА_2, яка постійно проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини кварти № 1 житлового будинку 381 по вул.. В. Сосюри (колишня вул. Свердлова) м. Лисичанську Луганської області, які належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державною холдинговою компанією «Лисичанськвугілля». Позивачка прийняла спадщину за законом, фактично вступила у володіння спадковим майно. 18.11.2016 року позивачка звернулась до Лисичанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 18 листопада 2016 року державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки немає можливості отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії. Архів документів за 1969-2000 року знаходиться в обласному державному нотаріальному архіві м. Луганська, який розташований на території, непідконтрольній українській владі. У звязку з викладеним, позивачка змушена звернутись до суду.

Позивачка у судовому засіданні не була присутня , підтримала позовні вимоги, просила справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву.

Представник відповідача у судовому засіданні не була присутня, позов визнала, справу просила слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно копії свідоцтва про народження І-ЯК №1567641 ОСОБА_4 народилась 11.07.1954 року, про що зроблено відповідний актовий запис 160, батьком якої вказано ОСОБА_5, мати ОСОБА_2 (а.с.8). Із копії рішення про розірвання шлюбу від 25.04.1991 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.10). Із копії свідоцтва про смерть І-ЕД №192305 вбачається що ОСОБА_2 померла 11 грудня 1999 року (а.с.9). Згідно довідки, наданої відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1, станом на 11.12.1999 року до складу сімї (зареєстрованих) входять: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11). Постановою від 18.11.2016 року державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, оскільки немає можливості отримати інформацію, необхідно для вчинення нотаріальної дії ( а.с.15). Із копії свідоцтва про право власності на житло, квартира, яка знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул.. Свердлова 381/1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8 (а.с.12).

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя,який його пережив , та батьки .

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як позивач позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину.

Керуючись ст. ст. 60, 88,130, 174, 212-215,218 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 321, 392, 1261, 1270 ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року суд,

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання позову представником Лисичанської міської ради.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири №1 житлового будинку 381 по вул.. ім. В. Сосюри м. Лисичанська Луганської області, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_2, яка померла 11.12.1999 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б.Чернобривко