Справа № 359/7961/15-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/2773/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 01.07.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Білоконь О.В., Гуля В.В.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 09 червня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», уклав з ОСОБА_2 договір про надання споживчого кредиту у розмірі 20152 доларів США 17 центів під заставу транспортного засобу. В свою чергу, ОСОБА_2 зобовязався щомісячно до 09 червня 2015 року повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним. Для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 09 червня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 уклали договір поруки, за яким ОСОБА_3 зобов'язалась відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» за неналежне виконання ОСОБА_2 кредитного договору. 08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (став новим кредитором) у зазначених зобовязаннях.

Далі позивач, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 належним чином не виконував умови кредитного договору, в звязку з чим у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 108287 грн. 20 коп., просив суд стягнути солідарно з відповідачів зазначену заборгованість на свою користь.

Відповідач ОСОБА_2 з позовними вимогами не погодився, вказуючи на те, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 03 лютого 2009 року була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди щодо зміни схеми погашення кредиту, внаслідок чого він зобовязався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 325 доларів США та встановлено строк повернення кредиту до 09 червня 2017 року. Проте вимоги щодо необхідності дострокового погашення заборгованості ПАТ «Дельта Банк» не направляв, він виконує умови кредитного договору та сплачує щомісячно відповідно до графіка платежів суми коштів, які перевищують розмір щомісячного платежу, що свідчить про виконання ним взятих на себе зобовязань, тому просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, банк подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на те, що судом не враховано що звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежено законом, тому досудове врегулювання спору є правом а не обовязком особи, яка його використовує.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09 червня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», уклав з ОСОБА_2 договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, за яким АКІБ «УкрСиббанк» надав кредит у розмірі 20152 доларів США 17 центів, а ОСОБА_2 зобовязався щомісячно до 09 червня 2015 року повертати кредит частинами та сплачувати відсотки за користування ним (а.с.6-13).

Крім того, 09 червня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 уклали договір поруки №210049, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобовязалась перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору. Встановлено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною (а.с.28-29).

03 лютого 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 уклали додаткову угоду №1, за якою сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту: ОСОБА_2 зобовязався сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі 325 доларів США, а також змінили термін повернення кредиту 09 червня 2017 року (а.с.17-20).

08 жовтня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 уклали додатковий договір №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого сторони домовились про зміну валюти виконання зобовязання за договором з відповідним переведенням заборгованості з повернення кредиту на дату укладення цього договору, що складає 23056 доларів США 03 центи, що становить 184286 гривень 84 копійки. Крім цього, сторони домовились внести також наступні зміни до договору: кінцевий термін повернення кредиту 07 жовтня 2017 року та встановили розмір процентної ставки на рівні 0,0001% річних (а.с.93-94).

В той же день ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 уклали додаткову угоду №1 до договору поруки від 09 червня 2008 року з умовами аналогічними додатковому договору №1 від 08 жовтня 2012 року до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 09 червня 2008 року (а.с.26).

Відповідно до виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладеному між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.40-41).

Як вбачається з акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права, які належали йому на підставі договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 09 червня 2008 року (а.с.42)

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 неналежним чином виконував грошові зобов'язання за кредитним договором, тому у нього виник борг по поверненню кредиту станом на 31 липня 2015 року в розмірі 108287 грн. 20 коп., що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а.с.30,76).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів про отримання відповідачами вимог про дострокове виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, тому дійшов висновку, що позивач передчасно звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно положень статей 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 2 а. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4.2.4 кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором.

Відповідно до ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову.

Отже висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки судом не враховано, що обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши обставини справи, дав їм неправильну оцінку, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у справі про задоволення позовних вимог банку, при цьому поручитель несе солідарну відповідальність з боржником.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України змінюється і розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № від 09.06.2008 року у сумі 108 287 (сто вісім тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, з кожного судові витрати на користь держави у розмірі 541 грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, з кожного на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати у розмірі 595 грн. 58 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :