Справа № 444/1806/16-ц
Провадження № 2/444/910/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.,

секретар судового засідання Розлуцька Р.Є.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.10.2007 року відповідач позичив у позивача грошові кошти у сумі 75 000,00 грн., про що написав розписку. Крім того, сторони уклали договір позики 75000,00 грн., строк повернення боргу згідно договору до 07.02.2015 року. Вказав, що у зазначений строк відповідач борг не повернув і земельну ділянку у власність позивача не передав. Просив стягнути з відповідача суму боргу та судовий збір.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Пояснив, що він не заперечує про передачу йому вказаної у позовній заяві земельної ділянки, яка належить відповідачці.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Визнала, що вона отримала у позивача грошові кошти у сумі 75000,00 грн., позивач звертався до неї за поверненням цих грошових коштів, однак через матеріальне становище не змогла їх повернути. Підтвердила, що є власником вказаної в розписці дачної ділянки в КСТ «Ветеран», яку вона успадкувала і виготовила документи на своє імя. Вказала, що вона не має можливості повернути заборгованість грошовими коштами, однак готова розрахуватись з позивачем шляхом відчудження в його користь цієї ділянки.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

З розписки від 08.10.2007 року вбачається, що ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_1 гроші в сумі 75000,00 грн. та зобовязалася повернути до 08.10.2010 року. У разі неповернення відповідачка гарантувала у розписці передати у власність позивача земельну ділянку, що знаходиться у м. Львів в КСТ «Ветеран», якою вона користується, після оформлення спадщини та інших відповідних документів.

З копії договору позики від 08.10.2010 року вбачається, що ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 безвідсоткову позику в сумі 75000,00 грн., а остання зобовязалася повернути позивачу вказану суму у строк до 07.02.2015 року. Вказано, що забезпеченням зобовязань за цим договором є успадкована земельна ділянка площею 0,0708 га, яка розташована у м. Львові, урочище «Голоско», у кооперативно-садівничому товаристві «Ветеран».

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості, відповідач порушує зобов'язання за даним договором позики. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 08.10.2007 року відповідач позичив у позивача грошові кошти у сумі 75 000,00 грн., про що написав розписку. Крім того, сторони уклали договір позики 75000,00 грн., строк повернення боргу згідно договору до 07.02.2015 року. У зазначений строк відповідач борг не повернув і земельну ділянку у власність позивача не передав. Вказані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні розпискою від 08.10.2007 року і договором позики від 08.10.2010 року, та визнаються сторонами.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі даного позову.

Інших фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, немає.

Керуючись ст.ст. 258, 261, 598, 599, 625 ЦК України, ст.ст.3,5,6,10, 57,58, 60, 88,208-209, 212-215,218,223,294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2) заборгованість в розмірі 75000 (сімдесят пять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 750,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Оприск З. Л.