Справа № 663/2638/16-ц
Провадження № 2/663/977/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Ведмідської Н. І.

секретаря - Пенза Н.І.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Скадовського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

Позивачка позов підтримала та пояснила, що моральна шкода завдана їй діями відповідача, а саме зверненням до суду з позовом про визнання батьківства народженої нею дитини. Про його сумніви стало відомо односельцям, інші діти запитували у її доньки про батька. Вважає, що такими діями відповідач принизив її честь та гідність як жінки. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачки пояснив, що 08 квітня 2016 року Скадовським районним судом Херсонської області відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства. За клопотанням ОСОБА_3 проведена судово-генетична експертиза для встановлення факту батьківства ОСОБА_3 та дитини яку народила позивачка. Згідно висновку цієї експертизи ймовірність батьківства складає 99,9995%, таким чином батьківство доведено. Вважає, що відповідач своїми діями спричинив позивачці моральну шкоду, ставлячи під сумнів її порядність, честь і гідність, як жінки та матері. Вважає, що поданням до суду позову про оспорювання батьківства відповідач здійснив дії спрямовані на приниження честі і гідності позивачки. Приниження честі та гідності виразилось в тому, що позивачка проживає з донькою у невеликому населеному пункті, де швидко поширюється будь-яка інформація, отже звернення відповідача до суду завдали їй душевних страждань так як мешканці села обговорювали їх стосунки. Вважає, що відповідач мав з'ясувати батьківство в приватному порядку, а не звертатися до суду як передбачено законодавством та Конституцією. Просить стягнути з відповідача на користь позивачки компенсацію за моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вважає позов необґрунтованим, а доводи позивачки про можливість вирішити питання щодо батьківства дитини іншим шляхом необґрунтованими. Пояснив, що оскільки вони перебувають в напружених стосунках, у нього виникли сумніви з приводу свого батьківства щодо доньки ОСОБА_5, він вирішив перевірити батьківство законним шляхом. Просить в позові відмовити, оскільки не мав наміру на приниження честі та гідності позивачки.

Представник відповідача, просив в задоволенні позову відмовити, вважає що звернення до суду правом відповідача.

Заслухавши сторони, представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 ЦК України.

Стаття 10 ЦПК України, передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 57 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частинами 1, 3, 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 23 ЦК України, зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст.1167 ЦК України, передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частина 1 ст.136 Сімейного кодексу України, передбачає, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно наданої копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, 02.02.2006 року зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

27.08.2008 року шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано, про що свідчить надана копія свідоцтва про розірвання шлюбу.

06.04.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою про оспорювання батьківства дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3. У позовній заяві зазначив, що рік тому позивачка повідомила йому, що донька дійсно не є його дитиною.(а.с.16)

08.04.2016 року Ухвалою судді Скадовського районного суду Херсонської області Шульги К.М., відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства.(а.с.17)

Під час розгляду справи проведено судово-медичну експертизу, згідно висновку експерта, що ймовірність батьківства ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, народженої громадянкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, становить 99,9995%, тобто батьківство практично доведено.(а.с.09-15)

В подальшому, до судового засіданні 19.07.2016 року ОСОБА_3, звернувся з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду.(а.с.18)

В судовому засіданні не надано доказів які свідчили б, що звернення відповідача до суду здійснено ним з метою приниження честі та гідності позивачки, отже слід вважати, що останній скористався своїм конституційним правом.

Таким чином, позивачкою не доведено незаконність дій відповідача, завдання їй моральної шкоди та причинного зв'язку між діями відповідача та наслідками.

Враховуючи, вище викладене, керуючись ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, - відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. І. Ведмідська