У Х В А Л А

06.06.2016 Справа №607/5945/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить визнати за нею право власності на ? частину житлової квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 у місті Тернополі та визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки розміром 0,07 га, яка знаходиться в селі Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1-7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як слідує із Акта від 30 березня 2016 року складеного старшим інспектором Тернопільського міськрайонного суду при надсиланні позовної заяви не виявилося вказаних в додатку документів, а саме: квитанції про сплату судового збору, копія позовної заяви та доданої до неї документів, копії договору купівлі-продажу та державного акта на права приватної власності власності на землю, копії свідоцтва про право власності на житло.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві має бути зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру. Однак, позивачкою не зазначено ціну позову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

З метою встановлення дійсної вартості вказаної квартири та земельної ділянки позивачка вправі звернутися до суб'єктів оцінної діяльності щодо визначення вартості даного нерухомого майна.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Згідно із вимогами п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Натомість позивачкою не сплачено судовий збір за подання вказаної позовної заяви, хоча у додатках позову значиться про наявність квитанції про сплату судового збору, яка, однак, відсутня в матеріалах справи.

Відповідно до п. 6-7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування та перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно з п. 7 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Однак, позивачем не долучено копії документів, які б підтверджували викладені обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Натомість, вказана позовна заява подана лише в одному екземплярі.

Крім цього, слід уточнити прохальну частину позовної заяви, оскільки позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину житлової квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 у місті Тернополі, однак, серед затвердженого переліку найменувань вулиць міста Тернополя не значиться вказана вулиця.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведені обставини, суддя вважає, що дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши ОСОБА_1 пятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду для усунення вказаних недоліків.

Судовий збір сплатити за наступними реквізитами рахунку та оригінал квитанції про оплату подати до суду у вищевказаний строк:

розрахунковий рахунок: 0002, код одержувача: 37977726; банк одержувача ГУДКC України в Тернопільській області; одержувач УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001, код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012 призначення платежу судовий збір за позовом ОСОБА_4, код 02886692, пункт 1.5.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху, надавши позивачці термін протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали судді для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Суддя Л. М. Сливка