Справа № 161/6066/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В.В.
Провадження № 22-ц/773/1787/16 Категорія: 27 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

представника відповідача - Бондаренка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання додаткової угоди до кредитного договору недійсною, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 08 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 10 травня 2016 року звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання додаткової угоди до кредитного договору недійсною.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 20 травня 2016 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання додаткової угоди до кредитного договору недійсною залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу - скасувати, з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст.207 ЦПК України, суд виходив з того, що позивач будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з'явилася в судове засідання без поважних причин.

Такі висновки суду зроблені з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем був поданий позов до Луцького міськрайонного суду Волинської області 10 травня 2016 року (а.с.2).

20 травня 2016 року суддею Луцького міськарайонного суду відкрито провадження в даній справі та призначено судове засідання на 14 год. 30 хв. 28 липня 2016 року (а.с. 34).

Супровідним листом Луцького міськрайонного суду від 28 липня 2016 року позивача та відповідача було повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 35 хв. 05 вересня 2016 року (а.с. 40).

Відповідно до журналу судового засідання від 05.09.2016 року, в якому були присутні представник позивача ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні головуючим суддею було оголошено перерву (а.с. 66-67).

Суд, відкладаючи розгляд справи або оголошуючи перерву в її розгляді, призначає відповідно день нового судового засідання або його продовження, про що ознайомлює під розписку учасників цивільного процесу, присутніх у судовому засіданні. Учасників цивільного процесу, які не з'явилися або яких суд залучає вперше до участі в процесі, викликають у судове засідання на призначений день (ч. 3 ст. 191 ЦПК України).

Всупереч наведеній нормі, матеріали справи не містять належних доказів про повідомлення позивача про день нового судового засідання.

Довідка секретаря судового засідання про повідомлення представника позивача ОСОБА_3 05 вересня 2016 року про час і дату наступного судового засідання, від 25 листопада 2016 року(після постановлення оскаржуваної ухвали) не є належним доказом повідомлення про час та дату судового засідання 10 жовтня 2016 року.

З оскаржуваної ухвали суду вбачається, що підставою для залишення заяви без розгляду стали неявки позивача в судове засідання 10 жовтня 2016 року та 08 листопада 2016 року.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази розгляду судом даної справи в судовому засіданні 10 жовтня 2016 року, зокрема журналу судового засідання або довідки, складеної секретарем судового засідання про те, що судове засідання не фіксувалось технічними засобами у зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь в справі.

Обов'язковими умовами залишення заяви без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України є належне повідомлення позивача (заявника) про час та місце розгляду справи, його неявка в судові засідання, неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності.

Будучи належним чином повідомленою про судове засідання 08 листопада 2016 року, позивач перебуваючи на стаціонарному лікуванні, та бажаючи особисто брати участь у розгляді справи, скориставшись своїм процесуальним правом - заявляти клопотання, направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

З врахуванням наведеного, в суду не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Крім того, з журналу судового засідання встановлено, що 5 вересня 2016 року розпочався розгляд справи і в судовому засіданні оголошено перерву до 10 жовтня 2016 року, що також свідчить про відсутність передбачених законом підстав для залишення позовної заяви без розгляду

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (стаття 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

У зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, з метою забезпечення права позивача на доступ до суду, оскаржувану ухвалу слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі п. п. 3, 4 ст. 311 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307, 311, 313 - 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2016 року в даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді