Провадження № 22-ц/779/1257/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Василишин Л.В., Девляшевського В.А.

секретаря Мельник О.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2, представника ОСОБА_3- ОСОБА_4,

представника Івано-Франківської міськради та виконкому - Максимів І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного містобудування та архітектури про визнання незаконним та скасування рішень, свідоцтв, протоколу, визнання незаконними містобудівних умов, зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 30 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, ОСББ «Дем`янівка», Департаменту містобудування та архітектури про: визнання незаконним та скасування свідоцтва на право власності ОСОБА_3 від 24.01.2014 р., свідоцтва на право власності ОСОБА_6 від 23.12.2013; визнання незаконним та скасування протоколу позачергового засідання правління ОСББ «Дем`янівка» від 19.06.2012 р.; зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 привести приміщення спільного користування коридору над квартирою позивача АДРЕСА_1 до попереднього стану - відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, неналежну оцінку судом доказів та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що відповідачі по справі ОСОБА_3, ОСОБА_6 під час здійснення реконструкції своїх квартир, приєднали до них приміщення загального користування площею близько 35 кв.м, яким повинні користуватися всі мешканці будинку. Всі роботи по реконструкції здійснювалися без згоди мешканців під'їзду №5, що є порушенням Закону України «Про ОСББ» та статуту ОСББ «Дем'янівка».

Рішення зборів ОСББ від 24.02.2016 року про розгляд заяви ОСОБА_3 про долучення спірного коридору до квартир відповідачів та протокол зборів, на думку апелянта, є сфальсифікованим, а факти викладені в ньому не відповідають дійсності. Вважає, що до компетенції зборів ОСББ не належить розгляд і вирішення питання про долучення спірного приміщення загального користування до окремих квартир, а сам протокол, за твердженнями апелянта, був складений восени 2012 року.

Крім того, ОСОБА_2 вказує, що будівельні роботи проводяться відповідачами у вихідні та святкові дні, а його квартира стала непридатною для проживання у зв'язку з зірваною шумо-ізоляційною стяжкою.

З цих підстав рішення суду першої інстанції апелянт просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представники ОСОБА_3 та Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради доводи апеляційної скарги не визнали. Рішення суду вважають законним та обгрунтованим.

ОСОБА_6, представник Інспекції державного архітектурно-будівельного містобудування та архітектури, будучи належно повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_2, представників ОСОБА_3 та Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 вказував, що відповідачі ОСОБА_3, та ОСОБА_6 здійснюючи перепланування своїх квартир, долучили до них приміщення коридору, яке відноситься до загального користування всіх мешканців під'їзду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що спірне приміщення використовується виключно відповідачами (власниками квартир №75 та №75 а), оскільки знаходиться на мансардному поверсі, є відокремленим від коридору загального користування (фактично є тамбуром), та не використовувалося ні позивачем, ні іншими мешканцями будинку.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони по справі є власниками квартир в житловому будинку АДРЕСА_1. Так, позивач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.08.2006 року є власником квартири №72 (т.1 а.с. 18); відповідач ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 24.01.2014 року є власником квартири №75а (т.1 а.с. 89); відповідач ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 23.12.2013 року є власником квартири №75 а(т.1 а.с. 98).

Предметом спору стало приміщенян на мансардному поверсі житлового будинку АДРЕСА_1, площею близько 35 кв.м., яке знаходиться між квартирами №№ 75 та 75а.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 696 від 06.11.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 надано дозвіл на перепланування їх квартир, а в 2013 році відповідачі замовили виготовлення робочого проекту реконструкції з долученням спірного приміщення до їх квартир.

У зв'язки з виникненням даного спору, рішенням загальних зборів ОСББ «Дем'янівка» від 24.02.2016 року підтверджено відсутність будь яких притензій чи заперечень у інших членів ОСББ «Дем'янівка» щодо приєднання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до їх квартир нежитлового приміщення, яке відокремлено від коридору спільного користування і є проходом до квартир №№ 75 та 75а, підтвердивши у такий спосіб позицію ОСББ «Дем'янівка» згідно протоколу від 19.6.2012 року.

Виходячи з вимог ст. ст.10, 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, враховуючи вищезазначені вимоги ст. 60 ЦПК та виходячи з принципу змагальності незалежно від того, доводить відповідач відсутність фактів підстави позову чи ні, загальне правило розподілу доказових обов'язків залишається незмінним, і тягар доказування не переходить від однієї сторони до іншої, і підставу позову повинен довести саме позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України (в редакції на час ухвалення рішення ОСББ від 24.02.2016 р.) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до п .4.1. Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству, Фонду державного майна № 28/389 від 05.04.96 «Про затвердження Типового статуту об'єднання (товариства) співвласників багатоквартирного будинку до частин та елементів будинку, які перебувають у спільній частковій власності членів об'єднання, належать інші частини та елементи будинку, які призначені для користування всіма його мешканцями.

Як ствердили в судовому засіданні відповідачі, і зазначеного не спростовує позивач, спірне приміщення коридору ніколи позивачем не використовувалось, оскільки вказане приміщення призначене виключно для проходу до двох квартир, належних відповідачам, та не має функціонального призначення приміщення загального користування. Через спільне приміщення не проходять жодні загальнобудикові комунікації.

Крім цього, в засіданні апеляційного суду відповідачі пояснили, а апелянт цього не спростував, що особливості проекту будинку АДРЕСА_1 надають можливість усім власникам квартир облаштувати відокремлені тамбури перед своїми помешканнями, і власне, такий тамбур облаштовувався і самим ОСОБА_2 перед своєю квартирою шляхом відокремлення частини коридору загального користування.

Фактично претензії ОСОБА_2 до відповідачів, які озвучуються, зводяться до порушення, на думку апелянта, правил добросусідства, оскільки при виконанні ремонтних робіт порушено шумо-ізоляційну стяжку, а самі роботи виконуються в час, коли інші менканці будинку відпочивають. Разом з тим, заявляючи даний позов, ні в суді першої інстанції, ні при перегляді справи апеляційним судом, ОСОБА_2 не висловив жодних міркувань з приводу того, у який спосіб він мав намір використовувати спірне приміщення або яким чином приєднання спірного приміщення до квартир №№ 75 та 75а вплинуло на його, як власника квартири № 72 ( що знаходиться поверхом нижче), права.

Доводи апелянта про фальсифікацію протоколу загальних зборів членів ОСББ «Дем'янівка» є лише припущенням; крім цього рішення загальних зборів ОСББ «Дем'янівка» від 24.02.2016 року ОСОБА_2 не оскаржує. Стосовно правомірності вирішення даного питання правлінням ОСББ «Дем'янівка» у 2012 році ( протокол від 19.02.2012 року), то слід зазначити, що ОСОБА_2 членом ОСББ не був, а самим протоколом правління ОСББ не вирішувало питання приєднання спірного приміщення до квартир №№ 75 та 75 а, а лише зазначило про відсутність заперечень щодо такого.

За змістом ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді: Л.В. Василишин

В.А. Девляшевський