У х в а л а

іменем україни

28 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОстапчукаД. О., Гончара В. П., Дербенцевої Т. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області, третя особа - управління Держземагентства у Володимирецькому районі Рівненської області, про визнання незаконним розпорядження та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що у його користуванні як члена садово-городнього кооперативу «Ветеран-1» перебуває земельна ділянка НОМЕР_1 площею 0,05 га на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Під час приватизації вказаної земельної ділянки він дізнався про те, що у зв'язку із передачею суміжною земельної ділянки НОМЕР_3 у власність ОСОБА_6, правонаступником якої є ОСОБА_5, фактична площа земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, зменшилася до 0,0451 га.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати незаконним розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації від 30 жовтня 2009 року № 372 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку» в частині затвердження технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_6; визнати недійсним державний акт, виданий на ім'я ОСОБА_6 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконним розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації від 30 жовтня 2009 року № 372 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку» в частині затвердження технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_6

Визнано недійсним державний акт, виданий на ім'я ОСОБА_6 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що рішенням Старорафалівської сільської ради Володимирецького району від 27 січня 2009 року № 465 «Про надання згоди на передачу земельних ділянок у власність для ведення садівництва» надано згоду громадянам на передачу у власність земельних ділянок загальною площею 5,2157 га у садовому масиві «Ветеран-1» по фактичному розміщенню садових ділянок згідно з додатком № 1.

Згідно з додатком № 1 ОСОБА_4 передано земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,0451 га, а ОСОБА_6 - земельну ділянку НОМЕР_3 площею 0,0516 га.

Розпорядженням голови Володимирецької районної державної адміністрації від 30 жовтня 2009 року № 372 ОСОБА_4 надано згоду на виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,0451 га, а ОСОБА_6 - площею 0,541 га.

23 листопада 2009 року ОСОБА_6 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,541 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що згідно з посвідченням члена садово-городнього кооперативу «Ветеран-1» йому в даному кооперативі належить земельна ділянка НОМЕР_1 площею 0,05 га, площа якої зменшилася до 0,0451 га у зв'язку із передачею у власність ОСОБА_6 суміжної земельної ділянки НОМЕР_3, чим було порушено його право на належне користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або її землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування, визнання угоди недійсною, застосування інших, передбачених законом способів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із недоведеності позивачем того факту, що внаслідок передачі ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,541 га порушені права позивача на належне користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою площею 0,0451 га. Будь-яких доказів на підтвердження належності позивачу земельної ділянки площею 0,05 га останній не надав, а посвідчення члена садово-городнього кооперативу «Ветеран-1» в силу вимог ч. 1 ст. 126 ЗК України не може підтверджувати даний факт. Крім того, позивачем не заперечувалося, що в його фактичному користуванні знаходиться земельна ділянка площею 0,0451 га, яка і була йому виділена розпорядженням голови Володимирецької районної державної адміністрації від 30 жовтня 2009 року № 372, межі якої на місцевості визначені не були.

Такі висновки апеляційного суду грунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про неналежну апеляційним судом оцінку наданим доказам - безпідставні, оскільки висновки, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В.П. Гончар

Т. П. Дербенцева