У Х В А Л А
13 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Лященко Н.П., Яреми А.Г.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 січня 2016 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 8 жовтня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рівненський міський суд Рівненської області рішенням від 17 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі - ТОВ «Вердикт Фінанс») відмовив.

Апеляційний суд Рівненської області рішенням від 8 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 січня 2016 року, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2015 року скасував та ухвалив нове рішення, яким стягнув з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2007 року станом на 16 квітня 2014 року, а саме: 23 тис. 468 доларів США 96 центів заборгованості за кредитом, 15 тис. 134 долари США 90 центів заборгованості за процентами, 66 тис. 261 грн пені та 5 тис. 481 грн судових витрат.

21 березня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 січня 2016 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 8 жовтня 2015 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та залишити в силі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 516, 517, 1082 ЦК України.

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2012 року, 12 червня і 18 грудня 2013 року, 11 червня і 13 серпня 2014 року, 1 квітня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві ОСОБА_4 доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, яка переглядається, ухвалюючи рішення про задоволення позову суди апеляційної та касаційної інстанцій виходили із того, що позивач направив відповідачці повідомлення про перехід до нього права грошової вимоги згідно з договором факторингу, укладеним між ним та первісним кредитором, та вимогу про повернення усієї суми боргу, а також, те, що умови кредитного договору на користь первісного кредитора відповідачка не виконала, тому наявні підстав для стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором.

У той же час у інших справах, за наслідками розгляду яких постановлені ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у цивільних справах від 12 квітня та 12 червня 2013 року, 11 червня 2014 року наданих заявницею для порівняння, судом установлено, що боржнику не було надіслано повідомлення про зміну кредитора у зобов'язанні та відповідних доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, тому у позивача відсутні права вимоги до боржника (відповідача) за зобов'язаннями останнього перед первісним кредитором.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчать про неоднакове застосування норм матеріального права.

Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2012 року, 18 грудня 2013 року, 13 серпня 2014 року, 1 квітня 2015 року не можуть бути прикладами неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення суддів і направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав порушення судами попередніх інстанцій норм статті 338 ЦПК України, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вказаної вище справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 січня 2016 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 8 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

А.Г. Ярема