Справа № 392/366/16-ц
Провадження № 2/392/358/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Касьян З.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

16 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 24809,81 грн..

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 травня 2010 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 26 січня 2016 року відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму в розмірі 24809,81грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 4847,98 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 16526,11 грн., заборгованість за пенею та комісією 1778,11 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1157,61 грн..

Позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх співставленні та сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору б/н згідно якого отримав кредит у розмірі 2000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується Анкетою-Заявою про приєднання № 157247057 від 18 травня 2010 року до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «ПриватБанк», Довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с. 16-17).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушуючи умови Кредитного договору № б/н від 18 травня 2010 року не погашала повністю кредит та проценти за користування кредитом, чим порушила майнові права та інтереси ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Згідно довідки розрахунку заборгованість за Кредитним договором № б/н від 18 травня 2010 року станом на 26 січня 2016 року становить суму в розмірі 24809,81грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 4847,98 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 16526,11 грн., заборгованість за пенею та комісією 1778,11 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1157,61 грн. (а.с. 4-15).

Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно змісту ч. 1 ст. 527 ЦПК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовзання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення боржником зобовязання він відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли кредитні зобовязання і позивачем доведено наявність фактів порушення відповідачем умов виконання Кредитного договору № б/н від 18 травня 2010 року, у звязку із чим виникла заборгованість станом на 26 січня 2016 року в розмірі 24809,81 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позов є обрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Враховуючи зазначені вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме 1378 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212 -215, 218, 223 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 18 травня 2010 року на загальну суму 24809,81 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот дев»ять гривень 81 коп.), станом на 26 січня 2016 року, яка складається із: заборгованість за кредитом 4847,98 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 16526,11 грн., заборгованість за пенею та комісією 1778,11 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1157,61 грн.

Стягнути з з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Д.М. Кратко