Справа № 201/4921/15ц
Провадження № 2/201/1755/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України», ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у березні 2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог, послалась на те, що 06 листопада 2012 року о 17 годині 20 хвилин на вул. Набережна Перемоги в м. Дніпропетровську з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_1, яким на час ДТП керував ОСОБА_3 Страховою компанією «ПЗУ Україна», у якій відповідачем, як власником транспортного засобу, здійснено обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 13347,34 гривень. Вважаючи цю суму заниженою, позивач, посилаючись на здійснений на її замовлення висновок спеціаліста автотоварознавчого дослідження №2312, вказуючи, що дійсний розмір збитків склав 63112,37 гривень, просила суд стягнути з відповідачів різницю між виплаченою страховиком та вказаною позивачем сумою матеріальних збитків в розмірі 49765,03 гривень. Також посилаючись на спричинення їй моральної шкоди, яка виявилась у нервовому стресі у зв'язку із ДТП, відсутністю коштів на ремонт авто, докладанні додаткових зусиль для організації свого життя і ремонту авто, орендуванні транспортного засобу у знайомих, а також у додатковій організації своєї трудової діяльності, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень. Судові витрати позивач просила суд покласти також на відповідача.

Позивач надала заяву про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з викладених вище підстав, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи без його участі.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2012 року між відповідачем, як страхувальником, та ПАТ «СК «ПЗУ Україна», як страховиком, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/1693163, за умовами якого страховик зобов'язався здійснити страхову виплату третій особі, у разі заподіяння їй шкоди страхувальником під час ДТП за участю забезпеченого (застрахованого) транспортного засобу - «Мазда 6» д/н НОМЕР_2. Строк дії договору з 27 січня 2012 року по 26 січня 2013 року включно, розмір франшизи - 0 гривень, страхова сума (ліміт відповідальності страховика) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 гривень. (а.с.67)

06 листопада 2012 року близько 17 години 20 хвилин мала місце ДТП за участю автомобілів сторін. Так, відповідач у вказаний день і час, керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпропетровську, в районі електроопори №257 перед початком руху не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, який знаходився попереду на смузі його руху, чим було завдано автомобілям механічних пошкоджень. Викладені фактичні обставини ДТП, а також вина відповідача в її скоєнні встановлені постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2012 року, якою відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки дана постанова суду набрала законної сили ще 29 грудня 2012 року, викладені в ній фактичні обставини спричинення майнової шкоди та вина відповідача у її спричиненні відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України є преюдиційно встановленими та не підлягають доказуванню. (а.с.13).

Факт належності автомобіля НОМЕР_1 позивачу та отримання даним авто механічних ушкоджень внаслідок зазначеної ДТП підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копією довідки ДАІ про ДТП (а.с. 95, 12).

07 та 08 листопада 2012 року сторони звернулись до страховика відповідача ПАТ «СК «ПЗУ Україна» із відповідними заявами про настання страхового випадку по договору страхування від 24 січня 2012 року, надавши необхідний пакет документів для здійснення страхової виплати (а.с.58-66).

27 листопада 2012 року суб'єктом оціночної діяльності за замовленням ПАТ «СК «ПЗУ Україна» проведено огляд автомобіля НОМЕР_1, за наслідками якого цим же суб'єктом 03 грудня 2012 року складено звіт №2863-12 автотоварознавчого дослідження з визначення вартості шкоди, завданого власнику вказаного авто за наслідками ДТП від 06 листопада 2012 року. У вказаному звіті вартість відновлювального ремонту визначена в розмірі 21202,48 гривень, а розмір матеріальної шкоди (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінюваних деталей та втрати товарної вартості) - 16628,78 гривень. (а.с.70-95)

19 грудня 2012 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі зазначених висновків звіту автотоварознавчого дослідження було складено страховий акт №UA029/L01/01 із відповідним розрахунком до нього, в яких страхова компанія визначила розмір страхового відшкодування, що підлягав виплаті, в сумі 13857,32 гривень, з яких позивачем на його банківський рахунок згідно наданої суду квитанції отримано 13747,34 гривень (а.с.68-69).

Судом також встановлено, що суб'єктом оціночної діяльності були виявлені пошкодження автомобіля НОМЕР_1, які не відносяться до ДТП від 06 листопада 2012 року, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в результаті таких пошкоджень визначена в розмірі 13258,34 гривень (а.с. 70-95).

Крім того, судом встановлено, що на замовлення ОСОБА_3 було також проведено автотоварознавче дослідження, згідно висновків якого №2312 від 03 грудня 2012 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 після ДТП становить 63112,37 гривень. Посилання на дату, місце, учасників ДТП, відносно якої (чи яких) встановлювалась вартість відновлювального ремонту, розміру шкоди даний висновок спеціаліста не містить. (а.с.12-21)

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень зазначеного вище договору, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст.11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір, який є обов'язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами.

Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 (пятдесят) тисяч гривень на одного потерпілого.

За змістом ст.ст.12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов'язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом ст.ст.23, 1167, 1188 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Моральна шкода зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода може відшкодовуватись грошима. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової та моральної шкоди.

За змістом ст.ст.10, 11, 57-60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши суду належні та допустимі докази.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

В ході розгляду дійсно зайшов підтвердження факти ДТП від 06 листопада 2012 року, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2, і внаслідок якої останнім завдано позивачу майнову шкоду у вигляді пошкодження її автомобіля НОМЕР_1. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на час ДТП була застрахована ПАТ «СК «ПЗУ Україна» із лімітом відповідальності даного страховику в розмірі 50000 гривень. Після виникнення ДТП його учасники своєчасно повідомили страховика відповідача про факт ДТП, подали необхідний пакет документів для виплати страхового відшкодування позивачу. За таких обставин, наявності постанови суду із встановленням вини відповідача у ДТП, страховиком (за наслідками проведеного на його замовлення огляду автомобіля НОМЕР_1 та складення звіту №2863-12 автотоварознавчого дослідження із визначення вартості шкоди) визначено розмір страхового відшкодування в сумі 13857,32 гривень, що не перевищує ліміту відповідальності цього страховика (50000 гривень). Зазначену суму виплачено позивачеві в розмірі 13747,34 гривень шляхом перерахування на її рахунок за вирахуванням податку. Разом із тим, у дослідженні визначено вартість шкоди, яка становить 16628,78 (а.с. 75). Отже, за цих умов і обставин в суду є підстави вважати наявним у відповідача обов'язок відшкодовувати позивачу майнову шкоду, завдану позивачеві пошкодженням її автомобіля НОМЕР_1 внаслідок ДТП від 06 листопада 2013 року, в розмірі 2881,44 гривень.

Разом з тим, суд, вирішуючи позовні вимог про стягнення матеріальної шкоди, не приймає до уваги як належний та достовірний доказ наведеного позивачем в своєму позові розміру шкоди в сумі 63112,37 гривень висновок спеціаліста №2312 експертного автотоварознавчого дослідження від 03 грудня 2012 року, оскільки він визначений як вартість відновлюваного ремонту (а.с. 12-21). Така оцінка висновку спеціаліста, як доказу, ґрунтується на тому, що в ході розгляду справи судом з'ясована наявність у автомобіля НОМЕР_1 інших, окрім спричинених ДТП від 06 листопада 2013 року, пошкоджень, які були виявлені та оцінені у проведеному на замовлення ПАТ «СК «ПЗУ Україна» автотоварознавчому дослідженні (а.с. 70-95). Наданий же позивачем на підтвердження більшого розміру майнової шкоди висновок спеціаліста №2312 не тільки містить даних щодо спростування такої обставини, в ньому відсутні посилання на дату, місце, учасників та інші дані, які давали б змогу ідентифікувати ДТП, внаслідок якого автомобілю НОМЕР_1 були спричинені пошкодження, вартість усунення яких відновлювальним ремонтом визначав експерт. Відтак, в суду відсутні достатні та переконливі підстави вважати, що вартість відновлювального ремонту зазначеного авто, наведена у наданому позивачем висновку спеціаліста, дійсно відповідає вартості усунення пошкоджень авто, завданих саме внаслідок ДТП від 06 листопада 2012 року з вини відповідача. При цьому незгода сторони позивача із розміром матеріальної шкоди, визначеним у звіті автотоварознавчого дослідження, складеним за замовленням ПАТ «СК «ПЗУ Україна», як в тексті позову, так і в судовому засіданні мотивована виключно формальним посиланням на заниження такої суми, без подальшого будь-якого обґрунтування та підтвердження яким-небудь доказами, що за змістом ст.60 ч.4 ЦПК України суд може оцінити лише як припущення, на якому не може ґрунтуватись судове рішення. До того ж клопотань, заяв від сторони позивача щодо призначення у справі відповідної судової експертизи для визначення дійсної вартості матеріальної шкоди, завданої автомобілю позивача внаслідок ДТП від 06 листопада 2012 року з вини відповідача, до суду не надходило, в усному порядку не заявлялось. За викладених вище обставин в суду відсутні підстави і для часткового задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди.

На думку суду також підлягає відшкодуванню моральна шкода, яка виявилась у нервовому стресі у зв'язку із ДТП, відсутністю коштів на ремонт авто, докладанні додаткових зусиль для організації свого життя і ремонту авто, орендуванні транспортного засобу у знайомих, а також у додатковій організації своєї трудової діяльності, оскільки ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір моральної шкоди суд вважає за необхідне визначити в розмірі 5000,00 гривень.

У відповідності до ч.3 ст.10 та до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виник спір. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судові витрати у справ стягнути, враховуючи положення ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 15, 16, 23, 629, 979, 980, 981, 999, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст.3, 5, 6,9, 12, 17, 21, 22, 28, 29, 33-36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування», ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 64, 88, 169, 208-210, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України», ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна ) гривня 44 копійки, в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень 00 копійок, сплачений судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, а всього 8125 (вісім тисяч сто двадцять пять) гривень 04 копійки.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська В.В. Батманова