Провадження № 2/243/2438/2016
Справа № 243/4669/16-ц
Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Ільяшевич О.В.,
при секретарі Лещенкові О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -
08 червня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між АКБ Укрсоцбанк соціального розвитку та відповідачем ОСОБА_1 21 вересня 2007 року був укладений договір кредиту №200/608-0666. 14 червня 2010 року, на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який є його правонаступником. Відповідно умов договору кредиту, банк надав відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 24 800 грн. 00 коп., зі сплатою 14.00% річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 13 вересня 2013 року, а позичальник повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачених договором кредиту. Банк свої зобовязання за договором кредиту перед позичальником виконав, надавши відповідачу грошові кошти в сумі 24 800 грн. 00 коп., що підтверджується заявою на видачу готівки №1. П. 3.3.8. договору кредиту встановлено, що позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1. цього договору. Відповідно п. 3.3.9. договору кредиту встановлено, що позичальник зобовязаний достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених п. п. 2.6.3., 3.2.3.. 4.4., 4.5., 5.4 цього договору. Відповідно п. 4.2 договору кредиту, у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи за відкриття позичкового рахунку, визначеного в п. 3.3.15 цього договору, строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період.
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.
У звязку із порушенням умов кредитного договору, станом на 09 листопада 2015 року відповідач має прострочену заборгованість 25 006 грн. 47 коп., яка складається із:
- заборгованості за кредитом 17 611 грн. 54 коп.;
- заборгованості за відсотками 4 715 грн. 20 коп.;
- пені за несвоєчасне повернення кредиту 200 грн. 28 коп.;
- пені за несвоєчасність повернення відсотків 1 408 грн. 55 коп.;
- інфляційних витрат за кредитом 97 грн. 86 коп.;
- інфляційних витрат за відсотками 973 грн. 04 коп.
За таких обставин, позивач вважає, що відповідач у строк вказаний в договорі своїх зобовязань по договору кредиту не виконує, а тому просить суд стягнути з відповідача вказані кошти.
В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання та перебування відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, відповідно розяснень ВССУ (вих. № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр».
Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази.
В судовому засіданні встановлено, що між АКБ Укрсоцбанк соціального розвитку та відповідачем ОСОБА_1 21 вересня 2007 року був укладений договір кредиту №200/608-0666. 14 червня 2010 року, на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який є його правонаступником. Відповідно умов договору кредиту, банк надав відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 24 800 грн. 00 коп., зі сплатою 14.00% річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 13 вересня 2013 року, а позичальник повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачених договором кредиту. Банк свої зобовязання за договором кредиту перед позичальником виконав, надавши відповідачу грошові кошти в сумі 24 800 грн. 00 коп., що підтверджується заявою на видачу готівки №1. П. 3.3.8. договору кредиту встановлено, що позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1. цього договору. Відповідно п. 3.3.9. договору кредиту встановлено, що позичальник зобовязаний достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених п. п. 2.6.3., 3.2.3.. 4.4., 4.5., 5.4 цього договору. Відповідно п. 4.2 договору кредиту, у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи за відкриття позичкового рахунку, визначеного в п. 3.3.15 цього договору, строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-10).
У звязку із порушенням умов кредитного договору, станом на 09 листопада 2015 року, відповідач має прострочену заборгованість 25 006 грн. 47 коп., яка складається із:
- заборгованості за кредитом 17 611 грн. 54 коп.;
- заборгованості за відсотками 4 715 грн. 20 коп.;
- пені за несвоєчасне повернення кредиту 200 грн. 28 коп.;
- пені за несвоєчасність повернення відсотків 1 408 грн. 55 коп.;
- інфляційних витрат за кредитом 97 грн. 86 коп.;
- інфляційних витрат за відсотками 973 грн. 04 коп. (а.с. 13-14,14 з.б.).
Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач у судове засідання не зявилась, не скористалась своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ Укрсоцбанк в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами та інфляційними витратами підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобовязань по договору кредиту не виконує, а тому слід стягнути з відповідачів на користь позивача вказані кошти в повному обсязі.
Розвязуючи спір в частині стягнення пені, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
За змістом ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, м. Горлівка Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція.
Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч.2 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти висновку, що у випадку нарахування пені та/або штрафів у період проведення АТО, вони повинні бути скасовані.
При цьому, розпорядження КМУ про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року, лише чітко визначає коло осіб, на яких розповсюджується дія норм ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», і у сенсі ч.2 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не є початком відліку часу з якого розповсюджується заборона на нарахування пені та штрафів.
Як встановлено у судовому засіданні, зареєстроване місце проживання відповідача по справі ОСОБА_1 є м. Горлівка, Донецької області, тобто, в населеному пункті, який віднесено згідно із розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р до населених пунктів, де проводилась антитерористична операція.
З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення пені задоволенню не підлягає.
Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою оголошення в пресі, входять до предмету доказування по справі.
Як видно із витягу газети "Урядовий кур'єр", дійсно, було здійснено оголошення у пресі про виклик відповідача до суду, вартість якого, згідно із наданою позивачем квитанцією, склала - 630 грн. 00 коп.
Також, як видно з платіжного доручення, позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.
Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно із розясненнями п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17 жовтня 2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 295 грн. 352 коп., та витрати повязані з публікацією в пресі в сумі 592 грн. 20 коп., що є пропорційним до задоволеної частини вимог, оскільки позов судом задоволено частково.
Так, сума задоволених вимог від суми вимог позивача становить 94 %, отже 1 295 грн. 32 коп. становить 94 % від суми 1 378 грн. 00 коп., а 592 грн. 20 коп. від суми 630 грн. 00 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 61, 88 ч. 1, 130, 174, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, суд, -
Позов задовольнити частково.
В позові Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасне повернення відсотків по кредиту за договором кредиту №200/608/-0666 від 21 вересня 2007 року за період з 08 листопада 2014 року по 09 листопада 2015 року - відмовити.
До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 13 липня 2016 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич