У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Павлоградський районний відділ державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач разом із сином більше чотирьох років не проживають у квартирі АДРЕСА_1. Вони мешкають за адресою цивільного чоловіка ОСОБА_3 Відповідач не бере участі і утриманні вказаної квартири. Крім того, ОСОБА_3 перестала бути членом сім'ї та її реєстрація разом із дитиною перешкоджає позивачу розпоряджатися квартирою на власний розсуд. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користуватися квартирою АДРЕСА_1 та зняти їх із реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року скасовано й ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК Української РСР), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлений строк. У разі їх поважності (перебування у відрядження, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк (п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України»).

Так, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що відсутні докази того, що відповідач не проживала у спірній квартирі без поважних причин більше 6 місяців, оскільки вона періодично мешкала за місцем своєї реєстрації до пожежі, а з часу пожежі до моменту звернення до суду пройшло лише три місяці.

Також, судом зроблено правильний висновок про те, що інтереси неповнолітньої дитини не враховані і його позбавлено права користування житловим приміщенням.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції не дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Павлоградський районний відділ державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова