справа 694/348/16-ц провадження 2/694/253/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.06.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді: Дудніченко В.М.

секретаря: Літвін Н.М.

за участю позивача : ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача : ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до страхової компанії «Провідна», ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяних злочином,-

встановив:

ОСОБА_1 просить суд стягнути з страхової компанії «Провідна» на її користь відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18901,61 грн. на витрати на поховання ОСОБА_6 Стягнути з страхової компанії «Провідна» на її користь відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 50 000 грн., заподіяної в наслідок втрати матері ОСОБА_6

Представник позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_2 просить суд стягнути з страхової компанії «Провідна» на користь ОСОБА_5 відшкодування витрат на лікування доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 6970,76 грн. Стягнути з страхової компанії на користь ОСОБА_5 відшкодування транспортних витрат повязаних з лікуванням доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 37,94 грн. Стягнути з страхової компанії на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що вироком Звенигородського райсуду Черкаської області від 16.12.21015 року ОСОБА_3 було визнано винним за скоєння злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.06.2015 року пасажири автомобіля «OpeL Astra» під керуванням ОСОБА_3, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження внаслідок чого настала смерть, малолітня ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Внаслідок вчинення ОСОБА_3 злочину, заподіяно шкоду, яка складається з витрат повязаних на лікування ОСОБА_7 в сумі 6 970,76 грн. та транспортні витрати повязані з лікуванням ОСОБА_7 в сумі 37,94 грн. З оплати роботи щодо копанням ями на цвинтарі для поховання померлої ОСОБА_6 1 200 грн. Оплати за виготовлення та встановлення пам»ятника померлій ОСОБА_6 12 100 грн. Оплату за придбання жіночого одягу для поховання померлої ОСОБА_6 1 200 грн. Оплати ритуальних послуг на поховання померлої ОСОБА_6 481,61 грн. Оплати предметів необхідних для поховання (труни,подушки, покривала, гірлянди, прохідна, просить, хрест, свічка, табличка, вінок) на загальну вартість 3 038 грн.

ОСОБА_1 перенесла моральні переживання та душевні страждання в звязку з втратою близької людини, матері ОСОБА_6Д.і їй було причинено моральна шкоду яка вона оцінила в сумі 50000грн.

ОСОБА_5 в наслідок моральних переживань та душевних страждань повязаних з заподіянням тілесних ушкоджень доньці ОСОБА_7 вважає, що їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінила в сумі 5000 грн.

На підтвердження спричинених матеріальних збитків позивачі надали письмові підтвердження.

Представник відповідача позов не визнав , надав суду письмове заперечення в якому обґрунтував свої вимоги та в судовому засіданні яке проводилось в режимі відеоконференції подане заперечення підтримав. Вважає, що відповідно до ст. 35 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року, для отримання страхового відшкодування потерпіла чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Позивачі з даною заявою до страхової компанії не зверталися, а також рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування не приймалося. Також представник страхової компанії «Провідна» вважає, що вартість виготовлення надгробного памятника завищена. Так як відповідно до судової практики до відшкодування підлягає вартість яка не перевищує граничну вартість стандартних памятників та огорож у Черкаській області 2000 грн. Позивачі даної довідки не надали. Позивачами не надано належних документів на підставі яких можливо визначити всіх близьких родичів загиблої особи ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_3 заявлений позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Пояснив суду, що його цивільно-правова відповідальність як власника наземного транспорту була застрахована згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № Аf/2565880 укладеного 04.06.2015року. Тому відшкодування завданих збитків які виникли у позивачів внаслідок ДТП лягають на страхову компанію «Провідна» з якою у нього була заключена угода.

Заслухавши сторони, вивчивши подані документи, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено відповідні факти і відповідні їм правовідносини.

04.06.2015 року о 17-30 годин на автодорозі «ЗвенигородкаВатутіне до Н-16» ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушуючи вимоги п. 2.3 б, 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України не вибрав безпечної швидкості руху, відволікся від керування, не врахував дорожньої обстановки, змінив напрямок руху, внаслідок чого здійснив ДТП. В наслідок ДТП згідно висновку судово-медичної експертизи №87 від 05.06.2015 року ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження внаслідок яких наступила смерть. Згідно судово-медичної експертизи №1380 від 22.07.2015 року малолітня ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя, у вигляді закритого підтвертлюгового перелому лівої стегневої кістки зі зміщенням уламків.

Згідно до вироку Звенигородського райсуду Черкаської області від 16.12.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до поліса № АЕ /2565880 від 06.04.2015 року ОСОБА_3 застрахував свою цивілно-правову відповідальність як власника наземного транспорту, код страховика №066, страхова компанія «ПРОВІДНА»

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підставами для виникнення деліктної відповідальності є наявність складу правопорушення, а саме шкоди, протиправної поведінки особи, яка спричинила шкоду, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою особи, яка спричинила шкоду, а також наявності вини.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

У відповідності до ст.3 Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 21 Закону на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Згідно ст. 22 Закону страховик у разі настання страхового випадкуу межах страхових сум зазначених в полісі відшкодовує у встановленому законом порядкушкоду завдану життю та здоровю, майну третьої особи. Страховик відшкодовує потерпілому оцінену шкоду, заподіяну йому в ДТП при настанні страхового випадку відповідно до лімітів відповідальності, встановлених Законом.

Між сторонами виникли правовідносини із відшкодування шкоди, які регулюються нормами ЦК України і Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закон № 1961-IV).

Відповідно до постанови №4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається що

відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Судом встановлено, що позивачі , відповідач ОСОБА_3 до страхової компанії "Провідна" з з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду не звертались.

По факту відшкодування завданих збитків ОСОБА_8 встановлено.

04.06.2015 року від отриманих травм внаслідок ДТП від 04.06.2015 року померла ОСОБА_6 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 05.04.2015 року виданого Ватутінською міською лікарнею.

ОСОБА_6 є рідною матірю ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1У-УР № 670017 від 15.01.2008 року та свідоцтвами про реєстрацію шлюбу від 15.07.1994 року та 17.11.2015 року.

Витрати повязані з похованням ОСОБА_6 підтверджуються:

- письмовими розписками ОСОБА_10, ОСОБА_11 про отримання коштів в сумі 600 грн. кожен за копання ями для поховання (а.с. 10-11);

- квитанцією про оплату 12100 грн. за виготовлення та встановлення памятника померлій ОСОБА_6Д.(а.с.15);

- квитанцією №44 від 05.06.2015 року про оплату 481 грн. 61 коп. ритуальних послуг на поховання померлої ОСОБА_6Д.(а.с.12)

- товарним чеком №44 від 05.06.2015 року на суму 3038 грн. про оплату предметів необхідних для поховання (а.с.9);

- квитанцією від 06.06.2015 року на суму 1200 про оплату за покупку жіночого одягу ( а.с.16)

Всього ОСОБА_1 понесла матеріальні витрати повязані з похованням матері ОСОБА_6 в сумі 18 019.61 грн. З урахуванням франшизи 500 грн. установленої у договорі страхування до стягнення підлягає 17519,61 грн.

По факту відшкодування завданих збитків ОСОБА_5 встановлено.

Відповідно до вироку Звенигородського райсуду від 16.12.2015 року вбачається, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні ДТП яка відбулася 04.06.2015 року, потерпілою від наслідків ДТП є малолітня ОСОБА_7, яка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4636 вбачається, що ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 04.06.2015 року по 22.06.2015 року перебувала в Черкаській обласній дитячій лікарні з діагнозом: підвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, анамнез захворювання: травма 04.06.2015 о 17:40 в ДТП. Також згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4636 вбачається, що ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 03.08.2015 року по 14.08.2015 року перебувала в Черкаській обласній дитячій лікарні з діагнозом: підвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, анамнез захворювання: травма 04.06.2015 о 17:40 в ДТП оперативне лікування МОС відломків лівої стегнової кістки надкістковою платиною.

Витрати пов»язані з лікуванням ОСОБА_7 підтверджуються:

- квитанціями на придбання ліків на суму 3020.76 грн. (а.с.8-9);

- квитанцією про оплату 37 грн. 94 коп. про вартість проїзного документ/плацкарта серія КА № 027718 від 05.08.2015 року;

Поданий представником позивача ОСОБА_5 рахунокфактуру № 3-00000313 від 10.06.2015 року про вартість набору металоконструкцій для остеосинтезу проксимального відділу стегнової кістки(комплект) в сумі 3950,00 грн., суд не бере до уваги так як даний документ достовірно не підтверджує про сплату позивачем ОСОБА_5 вказаної суми.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості враховує характер та обсягу страждань ( душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка та з урахуванням 27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приходить до висновку, що до сплати підлягає моральна шкода у розмірі 12 мінімальних заробітних плат на дату скоєння ДТП, в розмірі 14616 грн.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_5 суд виходити із засад розумності, виваженості та справедливості враховує характер та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка та її малолітня дитина, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням ст.26-1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , приходить до висновку, що до сплати підлягає моральна шкода у розмірі 151 грн.

Стягнути з Страхової компанії «Провідна» 551 грн.20 коп. в дохід Держави судового збору за розгляд справи в суді.

На підставі ст.ст. 15,16,22,1166,1167,1187 ЦК України. Керуючись ст. ст. 10.11.60.88.212-215ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково. Стягнути з Страхової компанії «Провідна» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої майнової шкоди в сумі 17519 гривень 61 коп., витрати на поховання ОСОБА_6.

Стягнути з Страхової компанії «Провідна» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 14616 гривень, заподіяної внаслідок смерті матері ОСОБА_6.

Стягнути з страхової компанії «Провідна» на користь ОСОБА_5 відшкодування витрат на лікування доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 3020 гривень75 коп.

Стягнути з Страхової компанії «Провідна» на користь ОСОБА_5 відшкодування транспортних витрат повязаних з лікуванням доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 37 гривень 94 коп.

Стягнути з Страхової компанії «Провідна» на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди в сумі 151 гривень.

Стягнути з Страхової компанії «Провідна» 551 грн.20 коп. в дохід Держави судового збору за розгляд справи в суді.

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2016 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення особи які брали участь у справі,але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання цього рішення.

Суддя