Справа № 761/6275/16-ц
Провадження №2/761/3884/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді: Волошина В. О.
при секретарі: Анісковець Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Сторона позивача в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, при цьому, при подачі позовної заяви клопотала про розгляд справи за відсутності свого представника, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалась у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилась, про поважність причин неявки суд не повідомила та не просила розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направила, заперечення проти позову не подавала.
Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 13 травня 2010р. між сторонами укладено договір, який складається з заяви відповідачки, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів.
Так, згідно умов договору та на підставі заяви відповідачки позивач видав останній кредитну картку, відкрив відповідачці картковий рахунок в національній валюті України, а також встановив кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умови та Правил надання банківських послуг, клієнт (відповідачка) надала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку (позивача), і клієнт (відповідачка) дає право банку (позивачу) в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
При цьому, відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про зупинення дії договору він автоматично пролонгується на такий же термін.
Також, згідно п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідачка зобов'язувалась погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, за перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах передбачених даним договором.
При цьому, при підписанні анкети-заяви відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг.
Відповідно до п. 1.1.5.32 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,0 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-228, 232, 294 ЦПК України; ст. ст. 525, 526, 610, 612, 624, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: