Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/374/16-ц
Провадження № 2/506/195/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2016 смт Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бурдинюк О.С.

секретаря Гушкана Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Окни Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В с т а н о в и в:

2 червня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20.08.2000 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб примерія к. Світле Державного управління цивільного стану Республіки Молдова, про що зроблено актовий запис № 4. У шлюбі народилися донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги між подружжям та постійного психічного та фізичного насилля з боку відповідача. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться з кінця квітня - початку травня 2016 року, а тому позивач просила шлюб розірвати.

Позивач, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, при цьому пояснила, що основою причиною бажання розірвати шлюб є той факт, що відповідач постійно здійснює фізичне насилля над нею, вважаючи нормальним вчиняти побої. Ще з самого початку їхніх відносин він постійно звинувачував її у шлюбній невірності, безпідставно ревнував, кожен день робив зауваження щодо її одежі, прикрас, постійно намагаючись навязати свою точку зору. Вона навіть змушена була залишити роботу у банку, оскільки кожний вечір чоловік влаштовував допити. Позивач також пояснила, що багато років терпіла ці знущання, оскільки відповідач просив пробачення і вона, будучі глибоко віруючою людиною, пробачала і продовжувала терпіти, навіть народила трьох дітей, оскільки також вважає, що позбавити дитину життя до її народження є неможливим і великим гріхом. Однак, на даний час терпіння вже немає, крім того, вона побоюється за своє життя, оскільки на початку травні 2016 року відповідач дуже сильно побив її, було багато синців, і вона вважає, що якщо це ще раз відбудеться, відповідач може не розрахувати свої сили і вбити її, а їй ще треба виховувати трьох дітей. Позивач також пояснила, що до органів поліції вона не зверталася, оскільки намагалася приховати усі негаразди від сусідів та родичів, побоюючись осуду з їхнього боку. Крім того, вона пояснила, що діти постійно чують як відповідач знущається над нею і теж стали дуже знервованими, у звязку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу і просить не надавати строку на примирення, оскільки у будь-якому разі не повернеться до свого чоловіка, так як не може йому пробачити і боїться його.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що у будь-якому разі бажає зберегти сім"ю, оскільки у них троє дітей. При цьому він пояснив, що позивач надто збільшує факти побиття, оскільки він, дійсно з метою виховання, міг дозволити собі дати ляпасу по обличчю, однак це все тому, що позивач його сама провокувала. Усі сварки вникали на ґрунті того, що позивач не хотіла його слухатись, її зовнішній вигляд не відповідав статусу заміжньої жінки, він вважає, деяка одежа була відвертою, фарба на обличчі також надто яскравою. Крім того, йому взагалі не зрозуміло, що її не влаштовує, оскільки він хороший чоловік, може приготувати їжу, доглядає за дітьми, їй лише треба слухатись його і тоді все буде гаразд, він навіть згоден пробачити їй подружню невірність, факт якої вона не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 02.06.2000 року у примерія к. Світле Державного управління цивільного стану Республіки Молдова було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблено актовий запис № 4, (свідоцтво про шлюб серії ВМ № 120273) /а.с.3-6/.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. /а.с. 7-10/.

Шлюбні відносини припинені з початку травня 2016 року. Сімя фактично розпалася та існує лише формально.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім"ї.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Крім того, стаття 8 Конвенції з прав людини передбачає такі основні права особи: на повагу до приватного життя, сімейного життя, на недоторканість житла та таємницю кореспонденції. Обсяг відповідних прав при цьому не зазначається, чіткі межі понять приватного та сімейного життя також не встановлені. Європейським Судом розширене поняття приватного життя людини, виведене за рамки лише особистого життя. Воно охоплює у тому числі право на усамітнення, підтримання стосунків з іншими людьми, право особи на моральну та фізичну цілісність.

Суд вживав заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України, оголосивши перерву у судовому засіданні та надавши час сторонам налагодити стосунки, однак, відповідач так і не зміг пояснити, які дії ним вчинені з метою збереження сім"ї, а позивач пояснила, що він знову силою намагався втримати її і тому вона змушена була піти ночувати до подруги. Відповідач також пояснив, що позивач дійсно боїться його, а тому не бажає йти на компроміс.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час у сторін склалися різні характери та погляди на життя, сім'я фактично розпалася, подружніх відносин сторони не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї суперечить інтересам позивачки, оскільки вона втратила почуття любові, поваги до відповідача, шлюб існує формально. Крім того, факти психічного та фізичного насилля над позивачем, які не заперечує відповідач, суперечать інтересам їхніх спільних дітей, тому такий шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 84, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 20 серпня 2000 року у примерії к. Світле Державного управління цивільного стану Республіки Молдова між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 4 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 змінити на - Григоренко.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, (РНОКПП НОМЕР_2), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір у сумі 551 грн. 21 коп. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять одна копійка).

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію судового рішення, протягом двох днів з дня його складання, надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повний текст рішення виготовлено 01.07.2016 року.

СуддяОСОБА_6