АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Даниленко В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Коршуна Олександра Анатолійовича, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада», на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Медведєвої ОлениОлегівни від 17 серпня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виданого 16 березня 2015 року Дарницьким районним судом м.Києва судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» (далі - ТОВ «Рада») на постанову старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві Медведєвої О.О. від 17 серпня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виданого 16 березня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Рада» заборгованості.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Рада» просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві Медведєвої О.О. від 17 серпня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, зобов'язавши державного виконавця вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження. На думку апеллянта Посилається на те що, відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. ст. 11, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та не прийняв до уваги висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 21 травня 2014 року в справі № 6-45цс-14.

В судове засідання сторонни та їх представники не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 березня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано судовий наказ №753/1503/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Рада» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 581,09 грн. та судового збору в сумі 121,80 грн., який був пред'явлений до виконання до ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві (а. с. 146).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві Медведєвої О.О. від 17 серпня 2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виданого 16 березня 2015 року Дарницьким районним судом м.Києва судового наказу №753/1503/15-ц через відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номеру боржника на підставі ст. ст. 21, 23, п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

У жовтні 2015 року ТОВ «Рада» звернулось до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві Медведєвої О.О. від 17 серпня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, в якій просило скасувати вказану постанову та зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги ТОВ «Рада», суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутність у судовому наказі індивідуального ідентифікаційного номера боржника свідчить про те, що він не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону, є правомірною.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України, ч.1 ст.302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови, містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону відповідній редакції у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону у відповідній редакції надавала право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відтак, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14, та постанові від 25 червня 2014 року у справі №6-62цс14.

Враховуючи вищевикладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати обґрунтованою відмову державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Таким чином, постанову старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві Медведєвої О.О. від 17 серпня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виданого 16 березня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Рада» заборгованості слід визнати неправомірно та зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги ТОВ «Рада».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Коршуна Олександра Анатолійовича, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада», задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Медведєвої ОлениОлегівни від 17 серпня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження задовольнити.

Визнати постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Медведєвої Олени Олегівни від 17 серпня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виданого 16 березня 2015 року Дарницьким районним судом м.Києва судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» заборгованості протиправною та зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді