Справа № 463/2958/15 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/4208/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю: апелянта ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Четверта Львівська нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Четверта Львівська нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Вказує, що у звязку з відсутністю в судовому засіданні 12.08.2015 року представника органу прокуратури та відповідача призвело до неправильного вирішення справи, оскільки саме вона, як рідна сестра покійної ОСОБА_5, у якої немає ні дітей, ні чоловіка, є спадкоємцем квартири за адресою: м.Львів, вул.Таджицька,9/5. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 на заперечення скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з ст.748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2014 року між ОСОБА_5 відчужувачем та набувачем ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання (а.с.30-31), який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №708.

Відповідно до п.1 даного договору ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, а взамін цього ОСОБА_3 зобовязалася забезпечувати ОСОБА_5 утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених договором, і забезпечити її довічне безоплатне проживання у вказаній квартирі.

Вказана квартира належала відчужувачу на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 померла 29 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.3).

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.32а) 23.08.2015 року на підставі вищевказаного договору довічного утримання приватним нотаріусом ОСОБА_6 проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень на квартиру АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3, приватним нотаріусом накладено заборону відчуження в інтересах ОСОБА_5 (а.с.32)

Враховуючи обставини справи та належні докази на думку колегії суддів, районний суд прийшов до вірного висновку, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 у зв'язку з укладенням договору довічного утримання перейшло до відповідачки ще за життя ОСОБА_5, а відтак вказане майно не увійшло до складу спадщини, так як на момент смерті ОСОБА_5 їй не належало, а тому позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, не допустив порушень процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_7