Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4702/16 Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Є.У.№ 336/1358/14-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи доповнювала і уточнювала. Зазначала, що з 23 червня 2006 року по 11 листопада 2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матірю. В період шлюбу за спільні кошти придбали автомобіль марки «ВАЗ-21099», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, ринковою вартістю 86 560 грн. та холодильник з нижньою морозильною камерою «Indesit NBA181FNF», вартістю 3889 гривень, який знаходиться за місцем мешкання відповідача. Посилаючись на те, що відповідач без її згоди продав спірний автомобіль, просила суд, остаточно уточнивши позовні вимоги, визнати за нею право власності на холодильник і стягнути з відповідача 39 391 грн. грошової компенсації за належну їй ? частку автомобіля.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на холодильник з нижньою морозильною камерою «Indesit NBA181FNF».

Стянуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 944,50 грн. в рахунок грошової компенсації за ? вартості холодильника.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи сторони не зявилися. Відповідач надав свої письмові заперечення проти апеляційної скарги і просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що холодильник знаходиться у фактичному користуванні позивача, являється неподільною річчю, а тому в рахунок поділу майна подружжя з позивача на користь відповідача підлягає стягненню грошова компенсація вартості ? частки морозильної камери. Щодо поділу автомобіля, позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження доводів про продаж відповідачем спірного автомобіля і отримання за це грошових коштів у розмірі ринкової вартості спірного автомобіля, а тому вимоги ОСОБА_3 в частині поділу автомобіля задоволенню не підлягають.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

Згідно зі ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК) .

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За вимогами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували у шлюбі з 23 червня 2006 року по 22 листопада 2014 року, мають сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матірю (а.с.7-9).

За період шлюбу за спільні кошти сторони придбали автомобіль марки «ВАЗ-210994 20», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, ринкова вартість якого на час вирішення спору у суді становить 86 560 грн., та холодильник з нижньою морозильною камерою «Indesit NBA181FNF», вартістю 3 889 гривень (а.с.12-14, 45).

Вартість 1/2 частки у спільному майні подружжя відповідно становить 45 224, 5 грн.

З інформації оперативних даних Єдиного державного реєстру МВС, наданої Регіональним сервісним центром МВС України в Запорізькій області від 03.06.2016 року вбачається, що відповідач в період знаходження справи у суді 10.05.2016 року уклав договір купівлі-продажу спірного автомобіля з ОСОБА_6 (а.с.45).

Як вбачається із матеріалів справи, належних і допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача і її письмові докази про вартість спірного майна, придбання його у спільну сумісну власність за спільні кошти подружжя, відповідач ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надав.

Даних про те, за якою ціною було відчужено спірний автомобіль, матеріали справи також не містять.

Від надання будь-яких доказів у цій справі відповідач самоусунувся, заперечень проти ринкової вартості спірного автомобіля, визначеної експертом консультативно-автоекспертного бюро 29.06.2016 р. №18, суду не надав.

Позивач не заперечувала проти стягнення з відповідача грошової компенсації за належну їй 1/2 частку автомобіля з урахуванням вартості холодильника, який знаходиться в її користуванні.

В письмових запереченнях проти позову і проти апеляційної скарги відповідач тільки зазначав про те, що спору з приводу майна між подружжям під час розірвання шлюбу не було, що позивач після розірвання шлюбу вивезла все спільно нажите майно побутову техніку, холодильник, каструлі і що станом на 11 травня 2016 року він не являється власником транспортних засобів (а.с.34-35).

Належних і допустимих доказів про те, що спірний автомобіль являвся особистою власністю ОСОБА_4 або придбаний за його особисті кошти, що він має іншу ціну і що він був проданий за згодою колишньої дружини відповідач суду не надав.

Зустрічний позов про поділ майна, зокрема холодильника або майна, яке було вивезено позивачем, відповідач не заявляв.

Шлюбний договір між сторонами не укладався.

Виходячи з принципу рівності часток у спільному майні подружжя, враховуючи інтереси кожної сторони, у відповідності з вимогами ст.ст.61, 69-71 СК України в межах позовних вимог спірне майно підлягає поділу в обраний позивачем спосіб, а саме: шляхом визнання за позивачем права власності на холодильник, вартістю 3889 гривень, і стягненняз відповідача на користь позивача 39 391 грн. в рахунок компенсації ? частки ринкової вартості автомобіля, яким відповідач розпорядився на власний розсуд в період знаходження спору у суді.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин висновки суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог і стягнення з позивача на користь відповідача грошової компенсації вартості ? частки холодильника не відповідають вимогам закону і зібраним у справі доказам, а тому рішення суду першої інстанцій на підставі ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Та обставина, що під час розірвання шлюбу у листопаді 2014 року спору про поділ спільно набутого майна не було, не свідчить про те, що майно було поділено подружжям в добровільному порядку і що після розірвання шлюбу між ними не міг виникнути спір про поділ автомобіля.

Продаж відповідачем спірного автомобіля після предявлення позову у цій справі не є підставою для відмови у позові.

Доводи відповідача про те, що судом не залучений до участі у розгляді справи покупець автомобіля і що автомобіль не підлягає поділу, являються неспроможними, оскільки ОСОБА_3 заявила позов не про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, а про стягнення грошової компенсації вартості автомобіля, яким відповідач як співвласник розпорядився на власний розсуд без згоди іншого співвласника.

На підставі ст.88 ч. 5 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору у суді першої і апеляційної інстанції в загальній сумі 1 546,16 грн.

Керуючись ст. ст.307,309,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2016 року по цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити. Поділити спільно нажите майно подружжя, визнавши за ОСОБА_3 право власності на холодильник з нижньою морозильною камерою «Indesit NBA181FNF». Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 39 391 грн. (тридцять девять тисяч триста девяносто одну гривню) в рахунок грошової компенсації вартості ? частик автомобіля «ВАЗ-210994-20», яким ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1 546,16 грн. (одну тисячу пятсот сорок шість гривень 16 коп.) компенсації судових витрат зі сплати судового збору у суді першої і апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: