Єдиний унікальний номер: 448/828/16-ц
Провадження № 2/448/333/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.08.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

при секретарі - Тхір О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тщенецької сільської ради Мостиського району, треті особи - ОСОБА_2, приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_3, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

14.07.2016р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що його бабці ОСОБА_4, яка померла 13.12.2015р., належало будинковолодіння по вул.Шевченка, 5 в с.Волиця Мостиського району Львівської області.

Зазначає, що ОСОБА_4 за життя своїм майном розпорядилася і заповіла таке, в тому числі вищезазначене будинковолодіння, саме йому (позивачу). Спадкоємців, яким би належало право на обовязкову частку в спадщині, немає.

Вказує, що після смерті бабці ОСОБА_4 спадщину прийняв, оскільки на час її смерті проживав з нею, проте позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки на будинковолодіння немає правовстановлюючих документів.

З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним (позивачем) право власності на вищевказане будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Позивач в судове засідання не зявився, а надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Тщенецької сільської ради Мостиського району в судове засідання не зявилася, а подала заяву, в якій зазначила, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у її відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, а подала заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача та просить справу розглянути у її відсутності. Також у вказаній заяві підтвердила ті обставини, що спірне будинковолодіння належало її матері ОСОБА_4, що вона являється спадкоємцем до обовязкової частки у спадщині, однак на таку не претендує.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, а надіслав копію спадкової справи за №494/2016, заведеної внаслідок смерті ОСОБА_4

Представник третьої особи Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій вказав, що вирішення спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з таких міркувань.

У ст.11 ЦПК України зазначається, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що будинковолодіння по вул.Шевченка, 5 в с.Волиця Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи «робітничий двір». Таке було збудовано подружжям ОСОБА_4 (ОСОБА_5 та ОСОБА_4) за час їхнього подружнього життя і, відповідно, було обєктом права їх спільної сумісної власності. Частка кожного з них, як співвласників, складала відповідно по 1/2 ідеальній частині такого.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку ( доходу).

04.08.1999 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_5 Спадщину (1/2 частину спірного будинковолодіння) у відповідності до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року прийняла дружина спадкодавця ОСОБА_5 ОСОБА_4

13.12.2015р. року відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4. Спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул.Шевченка, 5 в с.Волиця Мостиського району Львівської області.

Спадкодавець ОСОБА_4 за життя усім своїм майном, в тому числі, як вважає суд, зазначеним будинковолодінням розпорядилася і заповіла таке позивачу ОСОБА_1, склавши 10.09.2014р. в його користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця ОСОБА_4 нею не змінений і не відмінений.

Слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_4, тобто на час відкриття спадщини, постійно проживав разом з спадкодавцем за адресою: с.Волиця, вул.Шевченка, 5 Мостиського району Львівської області. У відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_2, третя особа у справі, являючись спадкоємцем до обовязкової частки у вищевказаній спадщині, у відповідності до вимог ст.ст.1268-1269 ЦК України, не вчинила жодних дій, направлених на прийняття належної їй обовязкової частки у цій спадщині. Окрім цього, ОСОБА_2 подала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що на спадкове майно не претендує і не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке належним чином не оформлені правовстановлюючі документи.

Вказані обставини підтверджуються: заявою позивача; заявою представника відповідача Тщенецької сільської ради Мостиського району Львівської області; заявою третьої особи ОСОБА_2; заявою представника третьої особи Мостиської РДА Львівської області; копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_4 і ОСОБА_5; копією заповіту спадкодавця ОСОБА_4; копією спадкової справи №494/2016, заведеної після смерті ОСОБА_4; копією паспорта позивача; довідкою з КП «Мостиське РБТІ»; довідками з Тщенецької сільської ради Мостиського району.

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року ) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з обставинами, що наведені вище, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за позивачем у порядку спадкування за заповітом права власності на вищевказане спадкове майно.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У ч.1 ст.1223 ЦК України зазначається, що право на спадщину мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що спадкодавець ОСОБА_4 була фактичним власником спірного спадкового майна, хоча і не оформила належним чином права власності на таке, є всі підстави для визнання за позивачем права власності на зазначене будинковолодіння, оскільки він є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилася внаслідок спадкодавця ОСОБА_4 смерті, і у встановленому законом порядку прийняв таку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 328, 1216-1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: с.Волиця, вул. Шевченка, 5 Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 13.12.2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я. Є. Стецик

Рішення набрало законної сили

«__»__________________20___ р.

Суддя Я. Є. Стецик