печерський районний суд міста києва
Справа № 490/8831/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 червня 2016 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Котко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про захист прав споживачів, стягнення вартості проїзду та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, стягнення вартості проїзду та моральної шкодив якому просить відшкодувати за рахунок відповідача спричинену позивачеві матеріальну шкоду в розмірі 57,64 грн., 112,49 грн. вартість проїзду та моральну шкоду в розмірі 1500грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, 16.05.2015р. скористалася послугами перевізника швидким потягом сполученням «Миколаїв-Київ зі станції Миколаїв пасажирський у плацкартному вагоні №11 місце 33, що підтверджується придбаним квитком на проїзд. Однак в вагоні стояв токсичний сморід через покрашення технічних люків ,карнізів підлоги фарбою, яка не висохла на час відправлення, через що в неї почалось отруєння через вдихання токсичних речовин, головукружіння, відчуття нудоти та кровотеча носом. Був викликаний начальник поїзду, швидка допомога викликана не була, оскільки потяг рухався та для уникнення запізнення потягу , аварійну зупинку не зробили.

Через півгодини після відправлення із станції Миколаїв пасажирський, після активного конфлікту між пасажирами та адміністрацією потягу, її було переведено до вагону №10, в якому на протязі двох годин здійснювали пересадку, оскільки на попутних станціях станціях прибували пасажири, пересаджували на інші місця. Остаочно було переведено на бокове місце, що погіршило умови проїзду , оскільки купляла білет не на бокове місце та на нижнє, а не верхнє.

Через недбале виконання своїх службових обов'язків призвело до порушення прав споживачів, не отримано якісні послуги з перевезення, порушено санітарні норми утримання вагонів у належному стані, погіршено умови проїзду, та отримано короткочасне токсичне отруєння.

Через такі порушення,було складено акт , однак посадові особи «Укрзалізниці» відмовились підписувати. Тому просить стягнути 50% вартості проїзду в розмірі 57 грн.64 коп.

Крім того, 08.07.2015р. знову скористалася послугами перевізника «Укрзалізниці по перевезенню пасажирів та о 21:38 год. відправилась швидким потягом №121 сполученням «Київ-Миколаїв» зі станції Київ пасажирський у плацкартному вагоні 24, що підтверджується придбаним квитком на проїзд.

09.07.2015 р. вказаний потяг з 5:15 по 5:53 год. (38 хвилин) стояв на станції Казанка через нагрів буксового вузла секції «А» тепловозу серії 2ТЕ10УТ №0063 на вимогу машиніста ОСОБА_2 викликано допоміжний локомотив.

На протязі тієї ж подорожі, 09.07.2015р. о 07:30 год.сталося загоряння тепловозу №2606. Потяг зупинився на 209 км перегону Грейгове - Горохівка (Жовтневий район Миколаївська область). Працівники потягу намагалися самотужки ліквідувати пожежу, однак із 11 балонів,робочим виявися лише один, який не зміг погасити вогнище. Із вказаного вбачається, що відповідачем знехтувано усі протипожежні правила утримання вагонів, не забезпечено належнихумов перевезення пасажирів.

Тоді стало очевидним, що локомотив горить. О 08:18 вона зателефонувала на лінію «101» викликала рятувальників ДСНС. Повідомили, що рятувальники вже вирушили на допомогу із м. Миколаєва за викликом машиніста.

О 8:20 год. до місця пожежі прибуло пожежно-рятувальне відділення 16Державної пожежно - рятувальної частини по охороні Жовтневого району Миколаївської області та пожежний потяг ДП «Одеська залізниця». Пожежу було ліквідовано о 8:40 год.

Через те, що знаходитись біля потягу було небезпечно, токсичний дим згоряння речовин розповсюджувався навколо значної території з очагу пожежі, враховуючи сильну спеку, пасажири прийняли рішення відправлятися самотужки до м. Миколаєва, оскільки рятувальні автобуси відповідач протягом 1,5 годин не направляв на місце події.

Через що, вона та інші пасажири прямували через поле 5 кілометрів до траси, що проходить з м.Снігурівка в сторону м. Миколаїв. Оскільки викликати таксі було неможливим, ніхто з працівників «Укрзалізниці» не міг повідомити точні координати місцезнаходження.

До кінцевої станції Миколаїв пасажирський потяг прибув о 10:53 хв. Із запізненням на 3 години 41 хвилину. Вказані обставини визнано відповідачем. Відповідач приніс свої вибачення виклавши інформацію на своєму офіційному сайті.Тому просить стягнути вартсіть проїзду в розмірі 112 грн.49 коп. за неотримані послуги. Також просить стягнути моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

В судове засідання позивачка не з»явилась , просила розглядати в її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з»явся, надав письмові заперечення на позов в яких просив в позові відмовити, оскільки права позивача не порушені, не надано доказів в обґрунтування позову. Заяву про розгляд справи в відсутність не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Судом встановлено, що 16.05.2015р. позивачка користалася послугами перевізника швидким потягом сполученням «Миколаїв-Київ зі станції Миколаїв пасажирський у плацкартному вагоні №11 місце 33, що підтверджується придбаним квитком на проїзд., що підтверджується оригіналом квитка .

08.07.2015р. знову скористалася послугами перевізника «Укрзалізниці по перевезенню пасажирів та о 21:38 год. відправилась швидким потягом №121 сполученням «Київ-Миколаїв» зі станції Київ пасажирський у плацкартному вагоні 24, що підтверджується придбаним квитком на проїзд.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як визначено у ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Згідно ст. 100 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, залізниці повинні забезпечувати потреби населення у пасажирських перевезеннях, безпеку користування залізничним транспортом, необхідні зручності, якісне обслуговування пасажирів на вокзалах і в поїздах, своєчасне перевезення і збереження багажу і вантажобагажу. Організація перевезень пасажирів, багажу та вантажобагажу встановлюється Порядком обслуговування громадян залізничним транспортом, який затверджується Кабінетом Міністрів України, а умови перевезень - Правилами перевезень пасажирів.

Згідно п. 37.1 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затвердженихнаказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27.12.2006 року № 1196 (далі - Правила), пасажир має право на належне обслуговування під час перевезення.

Судом встановлено, що після проїзду за вказаним напрямком позивачка зверталася зі скаргами до Державної адміністрації залізничного транспорту України з приводу незадовільних умов проїзду (а.с.10-11,15)

По скаргах відповідачем проводились перевірки , що підтверджується протоколами оперативних нарад від 15.07.2015р. , 5.06.2015р. (а.с.45-52)

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивачки , щодо незадовільних умов проїзду знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Через недбале виконання своїх службових обов'язків призвело до порушення прав позивача , не отримано якісні послуги з перевезення, порушено санітарні норми утримання вагонів у належному стані, погіршено умови проїзду 16.05.2015р.

Відповідачем знехтувано протипожежні правила утримання вагонів, не забезпечено належнихумов перевезення пасажирів 08.07.2015р. Вказані обставини визнано відповідачем, який приніс свої вибачення виклавши інформацію на своєму офіційному сайті

При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково, що неналежним невиконанням договору перевезення позивачу завдано матеріальних збитків у вигляді 50% вартості проїзду в розмірі 57 грн.64 коп. за 16.05.2015р. та 100% вартості проїзду в розмірі 112 грн.49 коп. за 08.07.2015р. , а всього розмірі 170 грн.13 коп.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається позивач і яка передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством, не регулює спірних відносин щодо відшкодування моральної шкоди при повітряних перевезеннях пасажирів і багажу.

Отже, за пред'явленим позовом, у позивача немає жодних підстав вимагати відшкодування з відповідача моральної шкоди, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір не сплачений позивачем при подачі позовної заяви в розмірі 243 грн.60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22,23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 213 - 215,223,224 Цивільного процесуального кодексу України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про захист прав споживачів, стягнення вартості проїзду та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 170 грн.13 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримння копії. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Остапчук Т.В.