10.06.2016 Єдиний унікальний номер 2-3290/11
У Х В А Л А

10 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Басової Н.В.,

при секретарі Сахончик Я.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про заміну стягувача. В обґрунтування заяви посилалися на те, що згідно з умовами договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності ст. 512, 514, 1077-1079, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право за кредитним договором № ML-301/865/2007 від 13.12.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1. З урахуванням зазначеного, просили суд замінити стягувача за виконавчим документом.

Сторони у судове засідання не зявились, про день та час судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-301/865/2007 від 13.12.2007 року у сумі 1 040 039,55 грн.

12 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким право вимоги кредитної заборгованості ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 за кредитним договором перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст. 37 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов'язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому відповідного статусу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про заміну сторони виконавчого провадження про заміну сторони виконавчого провадження, обґрунтована та така, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про заміну сторони виконавчого провадження -задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» по цивільній справі № 2-3290/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № ML-301/865/2007 від 13.12.2007 року у сумі 1 040 039,55 грн., правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Басова