Справа № 428/7845/15-ц
Провадження № 2/428/285/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ним та відповідачем були укладені договори банківських вкладів (депозитів) у національній та іноземній валютах, а також договори на відкриття поточних рахунків з використанням та обслуговуванням платіжних карток системи Visa International або MasterCard (надалі - картка) з видачею пластикових карток та письмових договорів включно про надання комплексних банківських послуг з підписами обох сторін та мокрою печаткою банка. Договори укладені у відділені банка м.Сєвєродонецька та через електронну систему "MyDelta" (Інтернет-банк). Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.6 договору банківського вкладу та відповідно договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку, банк прийняв від нього грошові суми у розмірі - 20960 у валюті долар США, 295435.53 гривні (копії квитанцій додаються), з яких 9200.45 у валюті долар СІІІА (загальна сума двох депозитів за №5621 і №3720) та 272800.00 у валюті гривня (депозит №5851) станом на 20.07.2015р. залишились неповернутими. Банк не виконав умови п.1 про надання комплексних банківських послуг, видача готівки з поточного рахунку припинилась, також припинилось обслуговування платіжних карток з позитивним залишком за будь-яких умов передбачених договірними обов'язками. Звернення до банку стосовно обмежень, мовно на гарячу лінію або керівництву відділення та в письмовій формі до головного керівництва, не дало наслідків, банк готівку не повертав, картки не обслуговував, систему оплат за допомогою інтернет послуг "MyDelta" заблокував, свої зобов'язання банк не виконав. Ухилення відповідача від повернення вкладу чи його частини або обмеження і блокування електронних платіжних засобів є незаконні та безпідставні дії, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він(банк) не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження прав клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд банка. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу чи його частки та не мав права блокувати поточні рахунки і платіжні картки. Закон не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження таким вкладом. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Оскільки кожна з сторін грошового зобов'язання повинна повернути другій стороні в натурі все, що вона отримала на виконання цього правочину(зобов'язання) необхідно стягнути з відповідача неповернуті вклади в загальній сумі 9200,45 доларів США та 272800,00 гривень та нараховані проценти що складають 175.44 доларів США (11.5% річних за договором депозиту № 5621 сума вкладу 5155.91 доларів США у період з 03.03.2015р. по 20.06.2015р.), 86.65 доларів США (11.5% річних за договором депозиту № 3720 сума вкладу 4044.54 доларів США з 03.03.2015р. по 11.05.2015р.), 29.47 доларів США (11.5% річних за договором № 5638 сума вкладу 3463.82 доларів США з 03.03.2015р. по 30.03.2015р.) та 21659.57 гривні (23% річних за договором № 5851 сума вкладу 272800.00 гривень з 03.03.2015р. по 08.07.2015р.).

Пізніше позивачем до суду було подано клопотання, в якому він уточнивши заявлені вимоги просив додатково стягнути з відповідача на його користь 430,37 доларів США та 22024,00 грн за відсотками рахунків.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, просив позов з урахуванням уточнень задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать корінці рекомендованих повідомлень. Надав письмові заперечення на позов, де зокрема вказав, що справу розглянути за їх відсутності, Постановою НБУ № 150 від 02.03.2015 року, AT «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв'язку з чим, на підставі п.2 ч.5 ст.12 та ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 року про процедур виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 03 березня 2015 року. Призначено уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у AT «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2. З урахуванням рішення виконавчої дирекції ФКВФО № 71 від 08.01.2015 року, тимчасову адміністрацію в AT «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції ФКВФО № 147 від 03.08.2015 року, тимчасову адміністрацію в AT «Дельта Банк» було продовжено по 02.10.2015 р. включно. Постановою НБУ № 664 від 02.10.2015 року прийнято рішення відкликати банківську ліцензію та ліквідувати AT «Дельта Банк». Тобто станом на момент звернення позивача з позовом до суду у відповідача вже була запроваджена тимчасова адміністрація.

Після введення у AT «Дельта Банк» тимчасової адміністрації з 03.03.2015 року діє спеціальний порядок повернення коштів вкладників. У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону Україна «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Крім того, починаючи з 11.06.2015 р. і ця обставина є загально відомою, розпочались виплати вкладникам банку строк дії договорів яких закінчився.

Таким чином, слід звернути увагу суду, що вимоги Позивача визнані та задоволені у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того позивачу були виплачені кошти через Укрексімбанк в розмірі 200 000 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

З урахуванням приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач, як вкладник (кредитор), може вимагати задоволення своїх майнових вимог щодо повернення грошових коштів з банківського рахунку виключно в межах процедури ліквідації банку. Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами процедури ліквідації банку. А отже, позовні вимоги щодо відповідача не відповідають дійсним обставинам справи, с передчасними, надуманими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заперечення відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено та це не заперечується сторонами, а крім того підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та відповідачем було укладено договори банківських вкладів (депозитів) у національній та іноземній валютах, а також договори на відкриття поточних рахунків з використанням та обслуговуванням платіжних карток системи Visa International або MasterCard (надалі - картка) з видачею пластикових карток та письмових договорів включно про надання комплексних банківських послуг за №5621, №3720, №5851, № 5638. З довідки ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що договори припинили свою дію та на них маються залишки коштів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

У відповідності до наданої суду фотокопії витягу з електронної бази АТ «Дельта Банк» позивачу були виплачені кошти через Укрексімбанк в розмірі 200000 грн., тобто частково відповідачем було виконано свої зобовязання.

Окрім того відповідач в своїх запереченнях зазначив, що вимоги позивача визнані та задоволені у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Тобто на час розгляду справи частково виконано зобов'язання за вказаними договорами та частково повернув внесені позивачем грошові кошти відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак суд зауважує, що відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

З матеріалів справи вбачається, що 02 березня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних». У зв'язку з чим, на підставі п.2 ч.5 ст.12 та ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 року про процедур виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 03 березня 2015 року. Призначено уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у AT «Дельта Банк».

З урахуванням рішення виконавчої дирекції ФКВФО № 71 від 08.04.2015 року, тимчасову адміністрацію в AT «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції ФКВФО № 147 від 03.08.2015 року, тимчасову адміністрацію в AT «Дельта Банк» було продовжено по 02.10.2015 р. включно.

Постановою НБУ № 664 від 02.10.2015 року прийнято рішення відкликати банківську ліцензію та ліквідувати AT «Дельта Банк».

Тобто станом на момент звернення позивача з позовом у відповідача вже було запроваджено тимчасову адміністрацію.

Спеціальним законом, що регулює виведення неплатоспроможних банків з ринку, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема згідно з п. п. 1-3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Таким чином, у звязку із прийняттям рішення про введення в ПАТ «Дельта банк» тимчасової адміністрації вимоги позивача, який є вкладником банку, про стягнення суми банківського вкладу, процентів не можуть бути задоволені в силу вищевказаних норм Закону.

За змістом ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 4- вимоги вкладників фізичних осіб у частині , що перевищує суму, виплачену Фондом; 7-інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом.

За таких обставин, суд приходить до висновку , що, з урахуванням приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач, як вкладник(кредитор), може вимагати задоволення своїх майнових вимог в межах процедури ліквідації банку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що з 3 березня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку. На час звернення позивача до суду у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, позивачу було виплачено 200 000 грн.

Виходячи з наведеного і керуючись ст.ст. 2; 36; 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 509; 599; 1058; 1060 ЦК України ; ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник