УХВАЛА

про залишення заяви без руху

30 червня 2016 року м. Мукачево Справа №303/3833/16-ц

2/303/1904/16

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2

до відповідача (1) ОСОБА_3

до відповідача (2) ПАТ «ВіЕс Банк»

третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4

про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд виходить з того, що статтею 119 Цивільного процесуального кодексу України (частина пята) передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До матеріалів заяви не додано доказу сплати судового збору за розгляд позовної вимоги позивача та переліченого в додатку до позовної заяви опису вкладення, що підтверджується актом канцелярії Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 червня 2016 року.

При цьому, частиною третьою ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В свою чергу, у п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, згідно з розясненнями, викладеними у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, при пред'явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці. При цьому підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при пред'явленні позову споживачем .

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що у поданому позивачем позові обєднано 1 самостійну вимогу майнового характеру (застосування наслідків нікчемності договору іпотеки) та 2 самостійні вимоги немайнового характеру (визнання кредитного договору недійсним та зняття заборони), які повязані між собою.

Таким чином, позивачу слід надати оригінали квитанцій про оплату ним судовим збором заявлених ним трьох вимог.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною другою ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость