АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/765/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1158/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Федорової Н.О.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю апелянта та його представника адвоката ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя з апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2016 року,

встановила:

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 зі збільшеними під час судового розгляду позовними вимогами про розподіл спільного майна подружжя, виділення їй в натурі:

- пральну машину LG вартістю - 2000 грн.,

- телевізор «Soni» вартістю - 1400 грн.,

- ноутбук Aser вартістю - 4000 грн.,

- фотоаппарат Nikon D 300S + додатково об'єктив вартістю - 6500 грн.,

- мікрохвильову піч;

- кухонну газова плита вартістю 2000 грн.,

- ліжко, вартістю 300 грн.,

- стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 50 392 грн. 50 коп. за ? вартості транспортного засобу, Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору 1994 р.в. а також судові витрати в справі.

ОСОБА_4 виділити в натурі наступне майно:

-телевізор LG вартістю - 3400 грн.,

-комп'ютер Sonic з монітором вартістю - 3600 грн.,

-музичний центр Panasonik вартістю - 1000 грн.,

-комп'ютерний стіл вартістю - 1000 грн.,

-шафу-купе вартістю - 5800 грн.,

-диван вартістю - 4700 грн.,

-комод вартістю - 700 грн.,

-набір меблів для кухні вартістю - 10000 грн.,

-холодильник ОСОБА_3 вартістю - 2500 грн.

-транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору 1994 р.в., ринкова вартістю 100 785 грн. 50 коп.

На обґрунтування вимог позивач вказала, що під час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі вони набули спірне майно, однак відповідач в добровільному порядку провести його розподіл відмовляється.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.04.2016 року позов задоволено.

Розділено майно подружжя та виділено в натурі:

1. ОСОБА_2:

- пральну машину вартістю - 2000 грн.,

- телевізор «Соні» вартістю - 1400 грн.,

- ноутбук вартістю - 4000 грн.,

- фотоапарат з об'єктивом вартістю - 13862 грн.,

- мікрохвильову піч вартістю - 2000 грн.,

- ліжко вартістю 300 грн.

2. ОСОБА_4:

-телевізор вартістю - 3400 грн.,

-комп'ютер з монітором вартістю - 3600 грн.,

-музичний центр Панасонік вартістю - 1000 грн.,

-комп'ютерний стіл вартістю - 1000 грн.,

-шафу-купе вартістю - 5800 грн.,

-диван вартістю - 4700 грн.,

-комод вартістю - 700 грн.,

-набір меблів для кухні вартістю - 10000 грн.,

-холодильник ОСОБА_3 вартістю - 2500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 50 392 грн. 50 коп. половини вартості автомобіля „Фольксваген Пасат чорного кольору, об'єм двигуна 2000 см. куб., 1994 року випуску, який належав відповідачу на день подачі заяви до суду та 348 грн. 15 коп. судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошової компенсації половини вартості автомобіля, оскільки спірний транспортний засіб був подарований йому батьком, а в 2015 році в звязку з розрівнянням шлюбу, він повернув автомобіль батькові, який, в свою чергу, його продав третій особі.

В суді апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги та пояснили, що стягнення судом на користь позивача грошової компенсації ? частини автомобіля в розмірі, який визначений висновком судової автотоварознавчої експертизи №085/15 є неправильним, оскільки експертне дослідження було проведено без огляду спірного автомобіля, не було враховано технічний стан транспортного засобу, наявність механічних пошкоджень внаслідок ДТП та його інші особливості. На їх думку при визначенні вартості слід виходити з ціни, за якою спірний автомобіль було продано, 47 200 грн.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги та підтримав рішення суду.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Суд першої інстанції не повно встановив обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення сторін, допустив порушення норм матеріального права, в звязку з чим рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідній зміні підлягає також рішення суду в частині розподілу судових витрат між сторонами.

Судом встановлено, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі в період з 18.09.2004 року у сторін народився син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час шлюбу сторони набули майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: пральну машину LG вартістю - 2000 грн., телевізор «Соні» вартістю 1400 грн., ноутбук вартістю 4000 грн., Aser вартістю 4000 грн., фотоапарат Nikon D 300S + додатково об'єктив вартістю 13862 грн., мікрохвильову піч вартістю - 2000 грн., ліжко вартістю 300 грн., телевізор LG, вартістю 3400 грн., комп'ютер з монітором Sonic вартістю 3600 грн., музичний центр Панасонік вартістю 1000 грн., комп'ютерний стіл - 1000 грн., шафу-купе вартістю 5800 грн., диван - 4700 грн., комод вартістю 700 грн., набір меблів для кухні - 10000 грн., холодильник ОСОБА_3 вартістю 2500 грн.

Сторонами також за спільні кошти придбано автомобіль НОМЕР_2 чорного кольору 1994 р.в.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 085/15 від 12.11.2015 року, середня ринкова вартість вказаного автомобіля без його огляду, по матеріалах справи, на дату оцінки складає 100 785 грн. 50 коп.

Як вбачається зі змісту вказаного експертного висновку, оскільки спірний автомобіль не був оглянутий експертом в натурі, тому при визначенні його вартості не було враховано ідентифікуючі дані транспортного засобу, зокрема, його фактичний технічний стан, пробіг автомобіля, перебування в ДТП, наявність механічних пошкоджень тощо.

Однак суд, поклавши в основу рішення вищевказаний висновок експерта, не врахував вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

22.04.2015 року автомобіль НОМЕР_2, був проданий відповідачем ОСОБА_4 своєму батьку, ОСОБА_4 за ціною 47 200 грн. При цьому ОСОБА_2 не надавала згоди на реалізацію транспортного засобу, яка була проведена без її відома.

Отримані внаслідок продажу автомобіля кошти були використані ОСОБА_4 на власні потреби, не в інтересах сімї.

На підтвердження вказаних обставин свідчить облікова картка №62057861 від 22.04.2015 року про перереєстрацію транспортного засобу на нового власника на підставі довідки-рахунку (а.с.101).

Як вбачається зі змісту договору комісії від 22.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та Хмельницькою філією ДП МВС „Інформ Ресурси, комісіонер зобовязується здійснити продаж та розрахунок за спірний автомобіль в інтересах комітента за ціною 47 200 грн. (а.с. 151).

22.04.2015 року між Хмельницькою філією ДП МВС „Інформ Ресурси та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого підприємство продало, а фізична особа придбала автомобіль Volkswagen Passat, чорного кольору, 1994 року випуску за ціною 47 200 грн. Отримання придбаного майна підтверджено актом приймання передачі за цією ж датою. (а.с. 152, 153).

Підставою для перереєстрації спірного автомобіля стала довідка рахунок від 22.04.2015 року , №919361, в якій вказано вартість спірного автомобіля 47 200 грн. (а.с. 136).

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зміст апеляційної скарги зводяться до неправильного вирішення судом питання щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 половини вартості автомобіля в розмірі 50 392 грн. 50 коп.

Доводи апелянта є обґрунтованими в частині визначення розміру грошової компенсації вартості ? частини спірного автомобіля.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружинин та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. (ст. 70 СК України).

Згідно ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя. Якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Таким чином, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя ? частину вартості майна, яке відчужене в період зареєстрованого шлюбу між ними у тому випадку, зокрема якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби.

Вказане узгоджується із розясненнями, які містяться в п. 30 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, відповідно до яких у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідна правова позиція міститься у постанові Верхового Суду України №6-486цс16 від 27.04.2016 року.

Визначаючи розмір грошової компенсації ? частини вартості спірного автомобіля, суд виходив із середньої ринкової вартості такого автомобіля на дату оцінку, 10.11.2015 року, без огляду транспортного засобу, яка була визначена судовим експертом автотоварознавцем в сумі 100 785 грн. 50 коп.

При цьому суд не звернув уваги на те, що розмір компенсації за належну частку у майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з подружжя, визначається із суми, за яку це майно було продано, а не з вартості аналогічного автомобіля.

Як вбачається з досліджених вище письмових доказів, спірний транспортний засіб був проданий ОСОБА_4 своєму батьку, ОСОБА_4 за 47 200 грн., що не було спростовано стороною позивача.

Судом не враховано положень ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, а також тих обставин, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля позивачем не оспорювався, не визнано судом недійсним та цей договір є чинним, зокрема, щодо ціни продажу транспортного засобу.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що до проведення експертного дослідження вартості спірного автомобіля, при поданні позовної заяви позивач самостійно визначила вартість транспортного засобу у 60 000 грн. і просила стягнути на свою користь з відповідача ? частину вартості автомобіля в сумі 28000 грн. (а.с. 5, 31). І лише після отримання експертного висновку, відповідно до якого середня ринкова вартість спірного майна без його огляду складає 100785,50 грн., відповідно збільшила розмір позовних вимог.

Необхідно зазначити, що на підтвердження своїх доводів про вартість спірного автомобіля при поданні позову ОСОБА_2 опиралася на ринкові ціни аналогічних транспортних засобів з Інтернет - обяв про продаж вживаних авто, які надала в якості доказу до позовної заяви, і які в незначній мірі відрізняються від ціни продажу спірного майна, 47 200 грн.

Аналізуючи встановлені вище обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення вартості спірного автомобіля НОМЕР_3 чорного кольору 1994 р.в., в сумі 47 200 грн.

Таким чином, ? частина вартості вказаного транспортного засобу становитиме 23 600 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в якості грошової компенсації вартості ? частини спірного майна.

Доводи апелянта про те, що спірний автомобіль був подарований йому батьком, і придбаний виключно за кошти останнього, до уваги приймати не слід, оскільки на їх підтвердження сторона не надала належних та допустимих доказів, як того вимагають ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України.

В той же час ОСОБА_4 не спростовано обєктивні дані, які свідчать про придбання автомобіля під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, володіння та користування ним протягом усього цього часу, про що свідчить, зокрема, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 23.07.2008 року.

Розподіл судових витрат між сторонами необхідно провести у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір судового збору, який був сплачений ОСОБА_2 в суді першої інстанції складає 686 грн. Однак враховуючи ціну позову, зміст позовних вимог, необхідно було сплатити 665,92 грн.

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_4 було сплачено 1173,20 грн. судового збору.

Доказів щодо понесення сторонами інших судових витрат матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи необхідність часткового задоволення позовних вимог та апеляційної скарги, судові витрати, як підлягають до відшкодування за рахунок ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, понесені позивачем в суді першої інстанції становитимуть 471,60 грн.: (47162х100:66592,50=70,82%х665,92:100=471,60).

Судові витрати, понесені ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції у вигляді судового збору підлягають відшкодуванню останньому за рахунок ОСОБА_2 в розмірі 342,24 грн.: (1173,20х70,82:100=830,86; 1173,20-830,96=342,24).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2016 року в частині визначення розміру грошової компенсації ? частини автомобілю та судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 23 600 грн. грошової компенсації вартості ? частини автомобілю НОМЕР_3, 1994 року випуску та 471 грн. 60 коп. судових витрат по оплаті судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 342 грн. 24 коп. судових витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № 48