Справа № 463/1181/16-ц
Провадження № 2/463/1065/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3про розірвання шлюбу, суд,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, просив розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем ОСОБА_4 запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів 03.06.1995 року про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблино запис № 768.

Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони сім років фактично не ведуть та проживають окремо.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково пояснив, шо фактично проживає з іншою сімєю та має намір укласти шлюб з іншою жінкою, додатково зазначив, що відповідач з власної ініціативи його покинула та те, що на даний час примирення і збереження сімї є неможливе. Відповідач на попередньому судовому засіданні позов заперечила однак підтвердила, що вони тривалий час проживають окремо.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 302862 (а.с. 7), шлюб між сторонами було укладено 03.06.1995 року. Від шлюбу у сторін 13.02.1996 року народлась донька ОСОБА_5, яка на даний час є повнолітньою та проживає разом з позивачем, 17.02.2003 року народився син ОСОБА_5 В-П.Р. Спір між сторонами щодо утримання та проживання дітей відсутній.

Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями позивача даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати.

При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України, зокрема відповідно до вимог ч. 1 даної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з оригіналу квитанції № 0.0.520317571.1 від 15.03.2016 року (а.с. 4), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 6, 209, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований ОСОБА_4 запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів 03.06.1995 року про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблино запис № 768.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого останнім при поданні позову.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки, передбачені ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.