РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №667/1168/16-ц

Пров. №2/766/422/16

07 липня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судового засідання міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду та просила усунути перешкоди у користуванні її будинком, що розташований за адресою: м.Херсон, вул. Червонопрапорна, будинок 99б, мотивуючи тим, що їй належить спірний будинок, в якому зареєстрований її колишній співмешканець, який з 2013 року у спірному житлі не проживає без поважних причин.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Вважає, що відповідач не проживає в спірному домоволодінні практично 3 роки без поважних причин, а вона змушена сплачувати за нього комунальні платежі, не може оформити субсидію. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечував, зазначив, що такої думки притримується позивач.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснили, що відповідач ОСОБА_2 приблизно 3 роки назад зібрав свої речі та покинув спірне житло, їм відомо, що він проживає з іншою жінкою, пішов від позивача, коли її не було дома, його речі у спірному домоволодінні відсутні, випадки того, що позивач перешкоджала відповідачеві проживати у квартирі їм невідомі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з'явився - про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив.

В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.

Суд, заслухав пояснення позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Спірне житло належить на праві власності позивачеві ОСОБА_1, що підтверджено договором дарування від 16.01.2016 року (арк. справи 7).

За відомостями домової книги у будинку № 99б по вулиці Червонопрапорній зареєстровані позивач ОСОБА_6 з 24.05.2003 р. та відповідач ОСОБА_2 з 19.10.2010 року (арк. справи 9-10). За вказаною адресою також був зареєстрований з 06.06.2003 року чоловік позивача ОСОБА_7, який помер 16.03.2007 року (арк. справи 11), внаслідок чого знятий з реєстраційного обліку 21.12.2007 року.

З довідок №№ 90, 91 від 25.08.2015 року голови квартального комітету № 12, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.08.2013 року (арк. справи 23,24).

Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою достовірно більше ніж 1 рік підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, покинув житло добровільно, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з 2013 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 214-215, 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, який народився 24.10.1951 року, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 99-б по вулиці Червонопрапорній у м.Херсон.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8