Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Мостової Г.І., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровської обласної ради, Комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради, третя особа: Департамент охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, про визнання неправомірним та скасування рішення Дніпропетровської обласної ради в частині, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року ,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом та з урахуванням поданих уточнень просив суд: поновити строк звернення до суду; визнати неправомірним та скасувати рішення Дніпропетровської обласної ради № 554-26/VI від 20 червня 2014 року «Про трудові відносини з керівниками обласних комунальних підприємств, закладів та установ, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» в частині звільнення ОСОБА_4 з посади виконуючого обов'язки головного лікаря Комунального закладу «Нікопольська міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» (далі - КЗ «Нікопольська міська лікарня №1») 08 липня 2014 року відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України та призначення ОСОБА_5 головним лікарем КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» 09 липня 2014 року з укладанням строкового трудового договору строком на 3 роки; визнати незаконним та скасувати наказ № 135 від 08 липня 2014 року про звільнення його з посади виконуючого обов'язкиголовного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня №1»; поновити його на роботі на посаді головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня №1»; зобов'язати голову Дніпропетровської обласної ради вжити необхідних заходів щодо поновлення його на роботі на посаді головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» з укладанням строкового трудового договору терміном на 3 роки; стягнути на його користь з КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Зазначав, що при його звільненні відповідачами було допущено порушення трудового законодавства, а тому звільнення вважає незаконним. При цьому діями КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» йому було завдано моральну шкоду, яка виразилася в тому, що він зазнав душевних, моральних та психічних страждань, втратив спокій, був порушений звичайний спосіб його життя, погіршився стан здоров'я, а також в тому, що трудову книжку КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» йому намагався вручити тоді, коли він знаходився в реанімації. Розмір моральної шкоди оцінює у 10 000 грн та просить стягнути її з відповідача.

Рішенням Нікопольського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року, поновлено ОСОБА_4 строк, встановлений ч. 1 ст. 233 КЗпП України, для звернення до суду з позовом, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, неправильне встановлення фактичних обставин справи, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суди попередніх інстанцій виходили із того, що рішення Дніпропетровської обласної ради № 554-26/VI від 20 червня 2014 року прийнято у відповідності до діючого законодавства, наказ № 135 від 08 липня 2014 року КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» є законним, а тому не підлягають задоволенню й вимоги позивача про поновлення на роботі, зобов'язання голови Дніпропетровської обласної ради вжити необхідних заходів щодо поновлення його на роботі з укладанням строкового трудового договору терміном на три роки та стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 перебував у трудових правовідносинах з КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» з 01 серпня 1978 року по 08 липня 2014 року на посадах головного лікаря та виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1».

Наказом КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» № 135 від 08 липня 2014 року ОСОБА_4 було звільнено з посади виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» 08 липня 2014 року, відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Підставою для винесення наказу про звільнення стало рішення Дніпропетровської обласної ради № 554-26/VI від 20 червня 2014 року про звільнення ОСОБА_4 з посади виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» 08 липня 2014 року відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України та призначення ОСОБА_5 головним лікарем КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» 09 липня 2014 року, з укладенням строкового трудового договору строком на три роки.

Доводи касаційної скарги щодо порушення процедури ухвалення зазначеного рішення Дніпропетровської обласної ради з приводу неврахування попередньо запропонованої кандидатури ОСОБА_4, не розгляду подання про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_4, порушення строків та порядку обрання ОСОБА_5 на посаду головного лікаря, не проведення конкурсу на заміщення посади керівника є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Судом встановлено, що 11 червня 2014 року надійшов лист-подання від виконавчого комітету Нікопольської міської ради щодо призначення на посаду головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» ОСОБА_5 та 16 червня 2014 року - лист Голови облдержадміністрації Коломойського І.В. з пропозицією укладення контрактів на три роки з керівниками закладів, де на посаду головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» запропоновано ОСОБА_5 Від позивача заява про призначення його на посаду головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» не надходила.

Враховуючи, що на призначення головного лікаря була запропонована одна кандидатура у поданні органу місцевого самоврядування за місцем знаходження закладу та поданні департаменту охорони здоров'я облдержадміністрації, від неї надійшла заява про призначення, її кандидатура була погоджена постійною комісією обласної ради, то процедура конкурсу не повинна була застосовуватися.

При цьому згідно із Положенням про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, затвердженого рішенням від 23 березня 2007 року № 123-7/У, рішення обласної ради щодо призначення керівника закладу приймається на підставі пропозицій кандидатур на призначення, поданого галузевим управлінням облдержадміністрації, зважаючи на те, що останнє здійснює організаційно-методичне керівництво закладом та є головним розпорядником коштів.

Беручи до уваги зазначене, безпідставними є доводи касаційної скарги щодо порушення відповідачем вимог щодо кваліфікації особи, що призначається на посаду головного лікаря, а також строку укладеного з такою особою контракту.

Безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи є також доводи скаржника щодо вирішення питання його звільнення не на сесії обласної ради.

Крім того, висновок суду щодо правомірності звільнення ОСОБА_4 в період його тимчасової непрацездатності узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України від 23 грудня 2012 року у справі №6-156цс12.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі, надав їм належну правову оцінку, правомірно застосував норму права, яка застосовується до даних правовідносин, обґрунтовано та законно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дає підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

Г.І.Мостова

В.О.Савченко