АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про перегляд, у зв'язку із нововиявленими обставинами, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року у справі за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Савчука Костянтина Петровича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 01 квітня 2016 року у справі за поданням старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві СавчукаКостянтина Петровича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 1 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Савчука К.П. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 1 квітня 2016 року скасовано та постановлено нову.

Подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Савчука КостянтинаПетровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1, ІДН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2010 року; рішення Печерського районного суду міста Києва від 6 липня 2012 року; рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2009 року; рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 лютого 2011 року.

У жовтні 2016 року ОСОБА_1, через свого представника ОСОБА_2, звернувся до Апеляційного суду м. Києва з заявою про перегляд вказаної ухвали, у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи заяву, вказував на те, що він з 15 травня 2012 року проживає за іншою адресою, за якою державний виконавець надсилав вимоги та, нібито, за якою боржник не відчиняв двері, що і стало причиною визнання судом його ухилення від виконання рішень суду.

Справа № 761/11855/16-ц
№ апеляційного провадження: 88-ц/796/66/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
На думку заявника вказана обставина підтверджує той факт, що він не ухилявся від виконання рішень суду, та вказана обставина не була відома заявнику і суду при розгляді справи, а вона могла б вплинути на ухвалення іншого судового рішення.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представники ПАТ «ПУМБ», ТОВ «Фінанс Транс Груп», Шевченківського РВ ДВС у м. Києві заперечували проти задоволення заяви та просили відмовити у її задоволенні.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутністю.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до положень ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Звернувшись до суду із даною заявою, заявник посилався на п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, а саме на те, що він з 15 травня 2012 року проживає за іншою адресою, а ніж та за якою державний виконавець надсилав вимоги та, нібито, за якою боржник не відчиняв двері, що і стало причиною визнання судом доведеності його ухилення від виконання рішень суду.

На думку заявника, вказана обставина, яка не була відома суду під час розгляду справи, підтверджує відсутність факту його ухилення від виконання рішень суду.

Проте з даними доводами заявника погодитися не можна, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Проте, всупереч наведеній імперативній нормі законодавства, боржник ОСОБА_1, достовірно знаючи про здійснення виконавчих дій щодо нього по примусовому виконанню рішень судів, не повідомив державного виконавця про зміну свого місця проживання, та наявність місця роботи.

В ухвалі, що просить переглянути заявник, колегія суддів правильно вказала, що з доданої до подання копії матеріалів зведеного виконавчого провадження №50529505, державним виконавцем направлялись копії постанов про відкриття виконавчих проваджень №49742540, №49780691, №50037356, №50037510 щодо боржника ОСОБА_1 рекомендованими листами останньому за указаною у виконавчих листах адресою з урахуванням перереєстрації місця проживання боржника (а.с.25). Зазначена обставина підтверджується наявними в матеріалах справи копіями конвертів з відміткою працівника поштового зв'язку про повернення поштового відправлення у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.31-33).

За правилом ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У зв'язку з наведеним, боржник ОСОБА_1 був повідомлений у встановленому законом порядку про проведення виконавчих дій з примусового виконання рішень судів щодо нього.

Факт того, що боржнику було відомо про виконавчі провадження щодо нього не заперечувався його представником, а також підтверджується актом проведення прилюдних торгів з реалізації рухомого майна від 21 лютого 2012 року, в якому вказано, що у відповідності до протоколу №1011428/12 був реалізований автомобіль Порш Каєн, 2007 року випуску, який належав ОСОБА_1

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року, у зв'язку із нововиявленими обставинами відсутні, а самі обставини викладені представником ОСОБА_1 не є нововиявленими.

Керуючись ст.ст. 218, 313-315, 317, 319, 361-365 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про перегляд, у зв'язку із нововиявленими обставинами, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року, відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді