Справа №491/942/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого Дорош В.В.

при секретарі Гула О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування, третя особа Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 серпня 2016 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що 25 травня 2015 року помер ОСОБА_3, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області.

Заповітом від 19 лютого 1997 року ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_4, тобто позивачу (в заповіті зазначено її дівоче прізвище).

Позивач зазначає, що спадщину прийняла, оскільки станом на 25 травня 2015 року постійно проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджується відповідною довідкою Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області №362 від 29 червня 2016 року.

Крім того, позивач вказує, що в Ананьївській районній нотаріальній конторі Одеської області заведена спадкова справа №318/2015 на майно ОСОБА_3 Крім неї на спадщину претендує спадкоємець за законом першої черги дочка спадкодавця ОСОБА_2, яка з відповідною заявою звернулась до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 вважає, що з урахуванням наявності заповіту та його змісту, вона має переважне право на спадкування будь-якого майна, що належало спадкодавцю.

Однак внаслідок її звернення до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало ОСОБА_3, який помер 25 травня 2015 року, їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, вул.Челюскіна,53. Крім того, є ще спадкоємець за законом ОСОБА_2, дочка спадкодавця, жителька м.Ананьєва, Одеської області, вул.Ватутіна,33а, яка подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, тому їй рекомендовано звернутися до суду (а.с.27).

Також позивач вказує, що їй відомо, що будинок побудовано у 1990 році, на той шлюб з першою дружиною ОСОБА_5, ОСОБА_3 було розірвано. В свідоцтві про розірвання шлюбу, яке видане 06 грудня 1995 року зазначено, що розірвання шлюбу зареєстровано 23 січня 1985 року, тому будинок був особистою власністю спадкодавця.

ОСОБА_1 зазначає, що збереглись документи, повязані з будівництвом будинку, а саме: постанова загальних зборів колгоспу «Перемога» від 26 лютого 1990 року ОСОБА_3 в м.Ананьєві 6 сотня виділена земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва житлового будинку; рішення виконкому Ананьївської Першої сільської ради народних депутатів від 28 лютого 1990 року№14, яким узгоджена постанова загальних зборів колгоспу «Перемога» від 26 лютого 1990 року щодо надання ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва житлового будинку в с.Ананьїв Перша дільниця 6 сотня. Вказані документи свідчать про те, що будівництво не було самовільним.

Після закінчення будівництва в 1990 році, будинок в експлуатацію не здавався, оскільки на той час на законодавчому рівні порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів не існувало, цей порядок був встановлений лише постановою КМ України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення».

Враховуючи зазначене, саме з 05 серпня 1992 року розпочався регламентований процес прийняття в експлуатацію, в тому числі, будинків садибного типу з господарським будівлями та спорудами. Оскільки будинок, який вона спадкує, побудовано до вказаної дати, відсутність акту прийняття його в експлуатацію не може бути перешкодою для визнання за нею права на спадкове майно.

Рішенням Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 01 лютого 2002 року житловому будинку ОСОБА_3 присвоєна адреса: с.Ананьїв Перший Ананьївського райолну Одеської області, вул.Челюскіна,53.

За замовленням позивача ОСОБА_6 РБТІ виготовлений технічний паспорт на будинок, станом на 09 червня 2016 року його вартість разом з будівлями та спорудами біля нього складає 171989 гривень.

Позивач вказує, що її спроба зареєструвати право власності на будинок у Центрі надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області не призвела до позитивного результату, листом від 19 липня 2016 року їй у цьому відмовлено та запропоновано звернутись до суду.

Крім того, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, свідчить про те, що у вказаних Реєстрах інформації стосовно житлового будинку №53 по вл.Челюскіна в с.Ананьїв Перший, Ананьївського району Одеської області відсутня.

Позивач вважає, що за нею може бути визнано право власності на житловий будинок в порядку спадкування, у звязку з чим звернулась до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

У судове засідання на розгляд справи позивач не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.38), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, в разі неявки відповідача до суду, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи також не зявилася, причину своєї неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду (а.с.37), однак інше поштове повідомлення на адресу суду повернулось з відміткою «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.41).

Представник третьої особи, який діє на підставі довіреності (а.с.33), у судове засідання на розгляд справи також не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.32), відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд взявши до уваги заяви позивача, представника третьої особи, неявку відповідача, вивчивши документи справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с.Гандрабури Ананьївського району Одеської області, мешканка с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, згідно копії паспорту (а.с.6,7).

Судом також встановлено, що 07 січня 1996 року Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за актовим записом №1, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, внаслідок чого її прізвище змінено на «Довганюк» (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 06 грудня 1995 року відділом запису актів громадянського стану Ананьївського району Одеської області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 23 січня 1985 року зроблено запис за №4 (а.с.9)

З копії заповіту складеного 19 лютого 1997 року та посвідченим державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право.. заповів ОСОБА_4(а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер 25 травня 2015 року (а.с.11).

З копій постанови загальних зборів колгоспу «Перемога» від 26 лютого 1990 року та рішення виконкому Ананьївської Першої сільської ради народних депутатів від 28 лютого 1990 року№14, вбачається, що ОСОБА_3 надано земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва житлового будинку в с.Ананьїв Перша дільниця 6 сотня (а.с.12,13).

Також зясовано, що замовником технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул.Челюскіна,53, в с. Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області є ОСОБА_1, до якого також додається схематичний план вказаного будинку, план побудови та експлуатація внутрішніх площ до плану житлового будинку (а.с.14-17).

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд Ананьївського районного БТІ Одеської області від 09 червня 2016 року, загальна вартість житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул.Челюскіна,53, в с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області складає 171989 гривень (а.с.18-20).

З довідок №361, №362, виданих 29 червня 2016 року Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: с.Ананьїв, 1 дільниця Ананьївського району Одеської області по день своєї смерті, тобто 25 травня 2015 року, разом із дружиною ОСОБА_1 (а.с.21,22).

З виписки з по господарської книги №2 Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, особовий рахунок №01-0152-1 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.123).

Відповідно до виписки з рішення двадцять першої сесії Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області двадцять третього скликання від 01 лютого 2002 року №4 «Про присвоєння адреси житловому будинку» сільська рада вирішила присвоїти житловому будинку, який належав ОСОБА_3, адресу: с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, вул..Челюскіна,53 (а.с.24).

Також встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Челюскіна,53, в с. Ананьїв Перший, Ананьївського району Одеської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, про що свідчить повідомлення центру надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №35від 19 липня 2016 року (а.с.25).

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №63782653, виданої 19 липня 2016 року Центром надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, вбачається, що будь-які відомості щодо будинку по вул.Челюскіна,53, в с.Ананьїв Перший, Ананьївського району Одеської області відсутні (а.с.26).

Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Так, згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, в звязку з неможливістю визнання права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок, який знаходиться по вул.Челюскіна,53, в с.Ананьїв, Перший Ананьївського району Одеської області в порядку спадкування за заповітом, що належав ОСОБА_3, який помер 25 травня 2015 року, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначений житловий будинок, суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул.Челюскіна,53, в с.Ананьїв, Перший Ананьївського району Одеської області, в порядку спадкування за заповітом, що залишився після смерті ОСОБА_3, який помер 25 травня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканкою с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії КК №504523, виданий 08 листопада 2000 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок: літ. «А», вартістю 73646 гривень, з господарськими будівлями та спорудами: веранду літ.а, вартістю 19366 гривень, ганок літ.а1, вартістю 446 гривень, літню кухню літ.Б, вартістю 14414 гривень, сарай літ.В, вартістю 6514 гривень, сарай літ.Г, вартістю 3683 гривні, погріб під Б, вартістю 11124 гривні, убиральню літ.Е, вартістю 1682 гривні, навіс літ Ж, вартістю 1214 гривень, хвіртку №1, вартістю 793 гривні, ворота №2, вартістю 2913 гривень, ворота №3, вартістю 941 гривні, колонку №4, вартістю 18425 гривень, огорожу №5, вартістю 941 гривні, огорожу №6, вартістю 7518 гривень, хвіртку №7, вартістю 793 гривні, сходи №8, вартістю 575 гривень, огорожу №9, вартістю 537 гривень, вимощення І, вартістю 1150 гривень, вимощення ІІ, вартістю 4565 гривень, загальною вартістю 171989 гривень, що розташовані в с. Ананьєві Перший, вул. Челюскіна,53, Ананьївського району Одеської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 25 травня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В. В. Дорош

Рішення суду набуло законної сили „___ ____________ 20__ року.