Справа № 469/1493/15-ц
2/469/114/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючої судді - Гапоненко Н.О.,

при секретарі - Потриваєвій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

07 грудня 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторонами 01.08.2007 р. укладено кредитний договір № NKQWGA00000013 про надання кредиту у розмірі 28600 доларів США строком до 31 липня 2017 року.

Посилаючись на те, що відповідачка в порушення норм закону та умов договору зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 13.11.2015 року її заборгованість становить 148744,27 долари США, у тому числі : заборгованість за кредитом 25681.43 доларів США, заборгованість за відсотками 37361.24 доларів США, комісія 4472 долари США, пеня 75088.53 доларів США, штрафи 10.91 доларів США (фіксована частина), 6130,16 доларів США (процентна складова), позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість та сплачені судові витрати.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Відповідачка у судове засідання не з"явилась, надала суду письмові заперечення проти позову, у яких посилалась на те, що зазначені позовні вимоги вже розглядались судом, а також на пропуск позивачем позовної давності .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторонами відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 01.08.2007 року укладено кредитний договір № NKQWGA00000013, згідно з яким банком надано відповідачу кредит в сумі 28600 доларів США, строком до 31 липня 2017 року (а.с.9-11).

Порядок розрахунків та відповідальність сторін передбачено розділами 3,4 зазначеного договору, а таркож розділом 7 "Особливі умови".

Відповідачка свої зобов"язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджено розрахунками заборгованості та витягом з особового рахунку (а.с.4-7, 30-154).

Зазначені обставини також підтверджені рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2009 року у справі № 2-124 у справі за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3, про звернення стягнення задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № NKQWGA00000013 від 01 серпня 2007 року в сумі 27148,76 доларів США, що еквівалентно 207688,01 грн., яка існувала на 23 жовтня 2008 року, у тому числі заборгованість по основному боргу 25446 доларів США, по сплаті відсотків 1501,45 доларів США, комісії 104 долари США, пені 96.35 долари США, та у рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на заставлене майно житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 80,30 кв.м, житловою площею 48,90 кв.м., належний ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шляхом продажу предмета іпотеки ЗАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу з будь-яким іншим покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Вказане рішення суду у апеляційному чи касаційному порядку не оскаржувалось.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стягнення за рішенням суду від 29 липня 2009 року у повній мірі не здійснено.

На виконання кредитного договору відповідачкою сплачено 4363.47 дол. США, останній платіж здійснено 26.07.2011 року (а.с.39).

У пункті 7.1 розділу 7 "Особливі умови договору" (а.с.11 на звороті) сторони домовились, що у разі порушення термінів сплати чергових щомісячних платежів, зокрема оплати заборгованості не в повному обсязі, на 120 календарних днів, позичальник зобов"язаний повернути (сплатити) суму кредиту (залишок заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені в повному обсязі в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника сплачувати позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року (справа № 6-1206цс15).

Таким чином, оскільки вся сума кредиту (сальдо поточне та сальдо прострочене), а також відсотки, комісії та пеня станом на 23.10.2008 року стягнуті за рішенням суду від 29 липня 2009 року, проте рішення суду не виконане боржником, це не позбавляє права позивача на отримання прострочених відсотків, комісії та пені.

Виходячи з положень ст.ст.257, 258 ЦК України суд вважає, що за вказаною заборгованістю позивачем пропущено строк звернення до суду, який сплинув щонайпізніше 28 грудня 2014 року відповідно до умов п.7.1 кредитного договору, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-249цс15 від 02 грудня 2015 року.

Оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, на підставі ст.61 Конституції України вимоги позивача про стягнення штрафів задоволенню не підлягають, що відповідає правовому висновку Верховного Суду України у справі за № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: