Справа № 296/3042/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира, в складі:

Головуючого судді Колупаєва В.В.

При секретарі Долецькій Ж.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 01.04.2016 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності-квартири № 44 по вул.Космонавтів,2 м.Житомира, про визнання права власності на 1/2 частину вказаної квартири, мотивуючи тим, що спірна квартира набута під час перебування в шлюбі і її вартість значно збільшилась внаслідок проведеного ремонту.

ОСОБА_3 предявила зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання квартиру АДРЕСА_1, особисто приватною власністю, оскільки вона була придбана за коши її батьків, а не за спільні кошти із ОСОБА_1

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник свій позов підтримали повністю із викладених у ньому підстав, а зустрічний не визнали повністю.

Також ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали повністю із викладених у зустрічному позові підстав.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає до задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_3 таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 21.11.1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано 20.08.2014 року.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі була придбана 13.09.2002 року по договору купівлі продажу 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_2, яку було оформлено на ОСОБА_5, що стверджується договором купівлі-продажу квартири від 13.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 13.09.2002 року в реєстрі за № 5078.

Згідно ст.22 КпШС України (який діяв на час придбання спірної квартири), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.ст.28, 29 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до п.5 Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року за № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності та Правових позицій, щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ (п.7), суд вирішуючи спір про поділ майна, визначає розмір часток сторін у відповідності з поданими ними доказами про ступінь їх участі працею в придбанні майна.

Також відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України, майно є особистою власністю дружини, чоловіка, яке набуте нею, ним, за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1, була придбана ОСОБА_5 13.09.2002 року за кошти ОСОБА_7, батька ОСОБА_5, які були подаровані останній, що стверджується відповідною розпискою від 13.09.2002 року, показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Також в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт передання ОСОБА_7 коштів ОСОБА_5 перед придбанням спірної квартири.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України, обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З огляду трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що останній постійно змінював місце роботи, періодично не працював та не мав постійного доходу. Доказів наявності коштів на придбання спірної квартири ОСОБА_1 суду не надав.

Крім цього ОСОБА_1 не надав суду обєктивних доказів, що вартість квартири спірної квартири збільшилась і саме за його кошти. Проведення поточного ремонту квартири покладається на власника квартири.

Отже спірна квартира не може вважатися спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а являється особистою приватною власністю ОСОБА_3

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З урахуванням викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і задоволенню не підлягають, а позовні вимоги ОСОБА_3 є обгрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 551,20 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладено та керуючись ст.ст.22, 28, 29 КпШС України, ст.ст.57, 60, 69-72 СК України, ст.ст.325, 368, 372, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 60, 88, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності залишити без задоволення за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, право особистої приватної власності на квартуру № 44 по вул.Космонавтів,2 м.Житомира.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі десяти днів з дня його проголошення подачею апеляційної скарги.

Головуючий суддя В. В. Колупаєв