АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1404/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 41 Ротаєнко Д. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівКарпенко О. В., Нерушак Л. В.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_10 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2016 року представник ОСОБА_6 звернувся до Монастирищенського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов обґрунтовував тим, що 15 жовтня 2015 року на території ТОВ «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» по вул. Соборній, 3 в м. Монастирище Черкаської області проходили передвиборчі збори з метою агітації за кандидатів у депутати до місцевих рад, одним з яких був ОСОБА_6 .

Після завершення зборів на території підприємства між ОСОБА_6 та його однопартійцем ОСОБА_9 виник спір з приводу організаційних питань, в ході якого ОСОБА_9 наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6, від чого останній упав на землю.

Вказаний інцидент стався в присутності багатьох людей, серед яких були відомі в Монастирищенському районі керівники підприємств, працівники державних органів та громадяни.

17 жовтня 2015 року ОСОБА_6 звернувся за медичною допомогою в клініку «Борис». Відповідно до консультативного висновку невропатолога йому була спричинена травма з короткочасною втратою свідомості.

26 жовтня 2015 року ОСОБА_6 подав до правоохоронних органів заяву про вчинення злочину за фактом заподіяння йому тілесних ушкоджень, але кримінальне провадження не було відкрито в зв'язку з тим, що тілесні ушкодження не були вчасно зафіксовані судово-медичними експертами.

Внаслідок неправомірних дій щодо нього з боку відповідача ОСОБА_6 завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров'я, наслідки цієї події призвели до появи у нього негативних психоемоційних змін, почуття приниженості, переживань щодо своєї соціальної репутації, а також змін звичайного укладу життя.

Розмір відшкодування завданої йому моральної шкоди ОСОБА_6 оцінює в 30 мінімальних заробітних плат, що підтверджується висновком експертного психологічного дослідження від 16 лютого 2016 року, на проведення якого ним було витрачено 5100 грн.

З врахуванням викладеного та посилаючись, як на правову підставу своїх вимог на ст. 1167 ЦК України, просив суд стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 41340 грн. 00 коп. та 5100 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка на його думку складається з витрат на проведення експертного психологічного дослідження.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2016 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 1500 грн. 00 коп. та 205 грн. 05 коп. судових витрат, а всього 1705 грн. 05 коп. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його змінити в частині відшкодування моральної шкоди, стягнувши з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 41340 грн. 00 коп., та скасувати в частині відшкодування матеріальної шкоди, стягнувши з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 5100 грн. 00 коп.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2015 року на території ТОВ «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик», розташованого по вул. Соборній, 3 в м. Монастирище Черкаської області, ОСОБА_9 в ході сварки в присутності посторонніх осіб завдав удар кулаком в обличчя ОСОБА_6, чим спричинив тому травму з короткочасною втратою свідомості, в зв'язку з чим ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_9 про відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Вирішуючи спір, суд правильно виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.п.2 п.5 постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю вони заподіяні), в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Встановивши, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які полягали в нанесенні удару кулаком в обличчя позивачеві в присутності значної кількості посторонніх осіб, позивач переніс фізичний біль, емоційний стрес, що призвело до появи у нього негативних психоемоційних змін, почуття приниженості, переживань щодо своєї соціальної репутації, суд прийшов до обґрунтованого висновку про заподіяння позивачеві моральної шкоди.

При вирішенні питання про розмір відшкодування заподіяної позивачеві моральної шкоди, суд правомірно виходив з принципів розумності та справедливості, врахував роз'яснення з цього приводу Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.9 постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Наданий позивачем висновок експертного психологічного дослідження щодо рекомендованого розміру відшкодування заподіяної позивачеві моральної шкоди суд у відповідності з вимогами закону оцінив в сукупності з іншими доказами у справі.

Визначений судом розмір відшкодування на думку колегії суддів відповідає характеру та обсягу фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач внаслідок вчинення щодо нього неправомірних дій.

Висновок суду про відмову в задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на проведення експертного психологічного дослідження, відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до п.4 ч.1 ст. 79 ЦПК України витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, належать до судових витрат, розподіл яких між сторонами здійснюється згідно ст.88 ЦПК України, що і було проведено судом.

Доводи апеляційної скарги були предметом судового дослідження і висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :