Справа № 755/5050/16-ц
"11" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва
у складі: головуючого-судді Ластовки Н.Д.
при секретарі Фузік Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в Дніпровському районному суді м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів, -
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 14.01.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. З початком проведення АТО на території м. Луганська і області, позивач покинула рідне місто і переїхала до м. Києва. Діти проживають разом з нею за адресою АДРЕСА_1. Відповідач перебуває у м. Луганську, постійної роботи не має. Сімейні стосунки між сторонами припинено з квітня 2015 року. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з метою отримання від останнього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на тимчасовий виїзд дитини за кордон у супроводі матері, однак відповідач проігнорував такі звернення, посилаючись на неможливість здійснити це на території АТО, а наміру виїжджати він принципово не має.
Позивач у судове засідання не з'явилась, проте до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень від нього чи його уповноваженого представника до суду не надходило.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2011 року, згідно свідоцтва про шлюб (а.с.14).
Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.12,13).
Згідно довідки про взяття на облік переміщеної особи з тимчасово окупованої території України, позивач ОСОБА_1 є особою, яка перемістилася з тимчасово окупованої території в м. Київ. Разом з ОСОБА_1 прибули до м. Києва неповнолітні донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1. (а.с.15-16)
Відповідач ОСОБА_2 залишився проживати у м. Луганську, що на даний час є окупованою територією.
Позивач зверталася до відповідача з приводу надання згоди на виїзд дітей за кордон у супроводі матері, однак відповідач проігнорував такі звернення, посилаючись на неможливість здійснити це на території АТО, а наміру виїжджати він принципово не має. Вказані обставини унеможливлюють вирішення питання про надання батьком дитини дозволу на виїзд за кордон у позасудовому порядку.
За приписами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.
У відповідності до вимог ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України №724 від 25.08.2010 року) встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач необґрунтовано не надає згоди на тимчасовий виїзд дітей за межі України в супроводі матері, оскільки жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували такі поведінку суду не надано, в той же час така позиція відповідача шкодить інтересам дітей і не сприяє їх всебічному, гармонійному духовному, моральному розвитку та оздоровленню.
Частиною 3 статті 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.
З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 2 , 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, ч. 2 ст. 150 СК України ст.33 Конституції України, ч. 2, 3 статті 313 ЦК України, ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 222-224 ЦПК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів - задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасові виїзди за межі України неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Луганськ, у супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки міста Луганськ, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення ОСОБА_4 шістнадцяти років.
Надати дозвіл на тимчасові виїзди за межі України неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Луганськ, у супроводі його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки міста Луганськ, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення ОСОБА_3 шістнадцяти років.
Надати дозвіл на виготовлення проїзного документа для виїзду за межі України неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Луганськ, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Луганськ, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: