Справа №678/94/16-ц
Провадження №2-678-149/16
УХВАЛА

15 березня 2016 року Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Ходоровський І.Б., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 згідно якої позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на будинок №5, №48.

В позовній заяві вказано, що 09 січня 2002 року помер її батько ОСОБА_2, після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із будинку №48, будинку №5, земельного та майнового паю. Будинок №48, земельний та майновий пай успадкував її брат ОСОБА_3 Будинок №5 по вул. Набережна перейшов у володіння позивача, вона фактично прийняла спадщину, однак Летичівська державна нотаріальна контора їй повідомила, що не може оформити спадщину в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Ознайомившись із позовною заявою вважаю за необхідне залишити її без руху.

У ст. 119 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви. Зокрема, позовна заява подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте вимоги вказаної статті Закону позивачем при поданні позовної заяви не дотримано.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 30 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Разом з тим, у поданій до суду позовній заяві позивачем не вказано хто є відповідачем (відповідачами) по справі, а в разі якщо судове рішення буде впливати на права та обовязки інших осіб третя (треті) особа (особи), їх реквізити.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Однак, в позовній заяві позивачем чітко не вказано де знаходиться спадкове майно (місцезнаходження будинків, конкретна адреса), з чого воно складається, ким і коли побудоване нерухоме майно (2 будинки), чи видавались правовстановлюючі документи на нерухоме майно, земельні ділянки на яких дані обєкти нерухомості знаходяться і чи реєструвалось право власності у встановленому законом порядку, якщо так, то коли і за ким, чи значиться власником нерухомого майна в погосподарських книгах спадкодавець, після кого відбувається спадкування, чи має місце спадкування за законом чи за заповітом, наявне коло спадкоємців, чи відмовлявся хтось із можливих спадкоємців від спадщини про що подавав відповідну заяву нотаріусу, а також інші важливі обставини.

В позовній заяві стверджується, що позивач фактично прийняла спадщину, однак доказів цього до матеріалів позовної заяви не надано.

Крім того, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач фактично просить визнати за собою право власності одразу на 2 обєкти нерухомого майна будинки №5 та №48. В той же час у мотивувальній частині позовної заяви зазначено, що брат позивача успадкував будинок №48.

Важливим є також те, що від місцезнаходження нерухомого майна, на яке просить визнати право власності позивач, залежить місце розгляду справи судом, адже відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як зазначено у п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено, що станом на 01 січня 2016 року мінімальний розмір заробітної плати становить 1378,00 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлено ставку судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

У ч. 2 ст. 80 ЦПК України передбачено, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 551,20 грн., тобто судовий збір сплачено у мінімальному розмірі, який встановлено Законом.

Разом з тим, будь-яких документів, які б надали можливість суду визначити вартість майна на момент предявлення позову, позивачем не надано, зокрема акт незалежної оцінки майна, що проведений відповідним субєктом оціночної діяльності.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, тому позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення вказаних в ухвалі суду недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_4

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_4