АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1600/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1835/16Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 травня 2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року Банк звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 08.05.2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк", (правонаступником якого є ПАТ АБ "Укргазбанк") та ОСОБА_2 укладено кредитний договір за №502 К-Ф про надання споживчого кредиту в сумі 15000,00 доларів США на строк з 08 травня 2008 року по 07 травня 2015 року.

Зазначають, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.06.2010 року та додатковим рішенням від 30.09.2010 року позовні вимоги банку були задоволені та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором та в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на заставне майно за договором застави №502К-Ф від 08.05.2008 року - автомобіль Hyundai Accent, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Вказують, що рішення суду було виконано частково за рахунок проданого заставного майна державною виконавчою службою 20.01.2014 року на суму 4181,52 доларів США, з яких частково погашена заборгованість по сплаті процентів на суму 1391,17 доларів США та частково погашена заборгованість по поверненню кредиту на суму 2790,35 доларів США.

Станом на 16.03.2015 року позичальником не виконані зобов"язання по поверненню кредиту за договором в сумі 4827,74 доларів США, а також прострочена сплата процентів за користування кредитом в сумі 8465,86 доларів США; загальна сума пені становить 20507,15 доларів США.

У зв»язку з цим прохали стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 33740,75 доларів США, з них прострочена заборгованість по поверненню кредиту -4827,74 доларів США, заборгованість за несплаченими процентами в сумі 8465,86 доларів США, пеня за порушення строків повернення кредиту за договором 12668,15 доларів США та за порушення строків сплати процентів за користування кредитом -7839 доларів США.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (а.с.62-64).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 травня 2015 року залишено без змін (а.с.109-113).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 березня 2016 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року скасовано.

Справу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.186-189).

Рішенням Київського районного суду Полтавської області від 16 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №502 К-Ф від 08.05.2008 року в загальній сумі 13293,60 дол. США, з яких прострочена заборгованість по поверненню кредиту -4827,74 дол. США, заборгованість за несплаченими процентами в сумі 8465,86 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності 275790,45 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 170658,02 грн.

З цим рішенням не погодився відповідач, який, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовити.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що, оскільки заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.06.2010 року та додатковим рішення від 30.09.2010 року з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором від 08.05.2008 року в розмірі 120404,59 грн., що еквівалентна сумі в15068,47 дол. США, то банком незаконно було нараховано проценти в сумі 8465,86 дол. США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності в сумі 275790,45 грн., а також заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 170658,02 грн. та вважає необгрунтованою суму ніби-то наявного боргу.

У поданих суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін, посилаючись на те, що місцевий суд вірно застосував норми матеріального права якими регулюються спірні правовідносини у відповідності до висновку ВСУ щодо застосування цих норм.

Зазначають, що твердження у скарзі про те, що судом не було встановлено, яка сума за договором не погашена та який розмір відсотків погашений та не була доведена законність проведених розрахунків не відповідає обставинам справи та спростовується наявними у ній доказами (зокрема, копіями виписок по рахунку). Загалом на погашення кредиту з коштів, отриманих від ДВС, направлена сума 8386,56 доларів США, у той час, як за рішенням суду стягнута заборгованість по поверненню кредиту в сумі 13214,30 доларів США, не погашено кредит в сумі 4827,74 доларів США.

Вважають, що при розгляді справи всі обставини були досліджені та перевірені наявними у справі доказами.

У судовому засіданні відповідач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали та прохали її задовольнити.

Представник позивача підтримав доводи, наведені у запереченнях на апеляційну скаргу та прохав її відхилити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 8 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АК «Укргазбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 15000,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних строком до 7 травня 2015 року (а.с.8-10).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 15068,47 дол. США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судові витрати в сумі 1820,00 грн. (а.с.58-59).

Даним рішенням встановлено, що станом на 13.01.2010 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 15068,47 дол. США, що за курсом НБУ на 13.01.2010 року складає 120404,59 грн.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2010 року заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Доповнено рішення Київського районного суду м. Полтави від 09.06.2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 15068,47 дол. США, а саме: звернути стягнення на заставлене за договором застави №502 К-Ф від 08.05.2008 року майно автомобіль «Hyundai», модель «Accent1,4» 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ВІС, №066364, видане Полтавським ВРЕР 06.05.2008 року, що належить на праві власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: 36007, АДРЕСА_1, паспорт серії КН, № 432234, виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 05.08.1997 року, ідентифікаційний код НОМЕР_3) за рахунок вартості якого погасити заборгованість за кредитним договором № 502 К-Ф від 08.05.2008 року в сумі 15068,47 дол. США, витрати понесені на сплату судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн. (а.с.12).

03 вересня 2010 року видано виконавчий лист №2-2246 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 15068,47 доларів США та виконавчий лист №2-2246 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судових витрат у розмірі 1820 грн. (а.с.35,36).

Постановами головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (далі - Київський ВДВС Полтавського МУЮ) від 03 травня 2012 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вказаних виконавчих листів. Суми, які підлягають стягненню за вказаними виконавчими листами зазначено у розмірі 15068,47 доларів США та в розмірі 1820,00 грн. відповідно (а.с.37, 38, на звороті).

Постановами головного державного виконавця Київський ВДВС Полтавського МУЮ від 18.07.2012 року виконавчі провадження ВП № 32413963 та ВП 32414253 приєднано до зведеного виконавчого провадження №33465644, яке веде Київський ВДВС Полтавського МУЮ (а.с.39-40).

Постановою державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 28.10.2013 року знято майно з розшуку, що належить ОСОБА_2, а саме: автомобіль «Hyundai», модель «Accent1,4» 2008 року випуску, Y6LCM41AP8L201786 NLHCM41AP8Z103163, реєстраційний номер НОМЕР_1, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ВІС, №066364, видане Полтавським ВРЕР 06.05.2008 року, накладений постановою Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 22.02.2011 року та постановою Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 27.06.2012 року (а.с.41).

У матеріалах справи міститься розрахунок розподілу стягнутих із боржника сум для задоволення вимог стягувачів за зведеним виконавчим провадженням №33465644 від 20.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 35242,92 грн. для задоволення вимог стягувача та 3524,28 грн. виконавчого збору (а.с.42).

Постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 21 листопада 2014 року закінчено виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №2-2246, виданого 03 вересня 2010 року, про стягнення заборгованості у розмірі 15068,47 доларів США (119244,33 грн.) у зв'язку з повним погашенням заборгованості відповідно до платіжних доручень №12367 від 01 листопада 2013 року на суму 34713,10 грн. та №8668 від 14 жовтня 2014 року на суму 84531,23 грн. (а.с.43)

Постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 21 листопада 2014 року закінчено виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-2246, виданного 03 вересня 2010 року, про стягнення заборгованості у розмірі 1820,00 грн. у зв'язку з повним погашенням заборгованості відповідно до платіжних доручень №12368 від 01 листопада 2013 року на суму 529,82 грн. та №8669 від 14 жовтня 2014 року на суму 1290,18 грн. (а.с.44).

Відповідно до виписки з особового рахунку від 20 січня 2014 року на рахунок ПАТ АБ «Укргазбанк» від Київського ВДВС Полтавського МУЮ надійшли кошти в сумі 33422,89 грн. на погашення прострочених відсотків та простроченого кредиту за кредитним договором від 08 травня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2, які були зараховані за курсом гривні до долара США, що становив 7,9930 грн. за 1 долар США, та які розподілені стягувачем на погашення зобов'язань ОСОБА_2 (а.с.17).

Згідно з випискою з особового рахунку від 25 листопада 2014 року на рахунок стягувача від Київського ВДВС Полтавського МУЮ надійшли кошти в сумі 83987,54 грн. на погашення простроченого кредиту за кредитним договором від 8 травня 2008 року, які були зараховані за курсом гривні до долара США, що становив 15,3356 грн. за 1 долар США які були розподілені стягувачем на погашення зобов'язань ОСОБА_2В, і за рахунок яких частково було погашено кредитну заборгованість.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що часткове погашення відповідачем під час розгляду справи суми наявної заборгованості не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє банк права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та нормами Цивільного кодексу України, а тому з відповідач на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №502 К-Ф від 08.05.2008 року в загальній сумі 13293,60 доларів США, з них прострочена заборгованість по поверненню кредиту 4827,74 доларів США, заборгованість за несплаченими процентами в сумі 8465,86 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності 275790,45грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 170658,02 грн.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України висновки та мотиви, з яких скасовані рішення, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічну норму містить ст.60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.212 ЦПК України. суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 15068,47 дол. США; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судові витрати в сумі 1820,00 грн. (а.с.58-59).

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2010 року звернуто стягнення заставлене за договором застави № 502 К-Ф від 08.05.2008 року майно автомобіль «Hyundai», модель «Accent1,4» 2008 року випуску, за рахунок вартості якого необхідно погасити заборгованість за кредитним договором № 502 К-Ф від 08.05.2008 року в сумі 15068,47 дол. США, витрати понесені на сплату судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн. (а.с.12).

У подальшому, після виконання даних рішень Київським ВДВС Полтавського МУЮ, залишилась несплаченою сума заборгованості у розмірі 4827,74 дол. США, яка вже була стягнута заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2010 року.

З урахуванням наведеного, оскільки прострочена заборгованість по кредиту в сумі 4827,74 дол. США вже була стягнута рішенням суду, що набрало законної сили, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що наявні дві копії заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2010 року, в одному випадку в резолютивній частині рішення зазначено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 120404,59 грн (а.с.11), а в іншому - 15068,47 доларів США (а.с.58 - 59).

Для уточнення даних розбіжностей, на телефонний запит Апеляційного суду Полтавської області Київським районним судом 27.07.2015 року було направлено копію рішення від 09.06.2010 року по цивільній справі за позовом ПАТ АБ «УкргазБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яке міститься в матеріалах справи № 2-2246/10, та в резолютивній частині якого вказано про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 15068,47 доларів США (а.с.96-98).

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, суди апеляційної та касаційної інстанцій дійшли неправильного висновку про те, що з видачею судового наказу про задоволення вимог кредитора в період дії строку кредитного договору припиняються правовідносини сторін, які ґрунтуються на кредитному договорі, і що в такому разі нарахування процентів за користування кредитом з моменту ухвалення судового рішення (видачі судового наказу) до його фактичного виконання законом не передбачено.

(Правова позиція Верховного суду України висловлена при розгляді справи №6-157цс16 від 25.05.2016 року).

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5 зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

З урахуванням наведеного, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитним договором №502 К-Ф від 08.05.2008 року не погашено, відтак, зобовязання сторін не припинилися, а тому нарахування процентів за користування кредитними коштами є правомірним.

Проте, оскільки заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2010 року з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 15068,47 дол. США., яка складалася з простроченої заборгованості по кредиту, залишку кредиту, несплачених процентів, пені за порушення строків повернення кредиту, пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, станом на 13.01.2010 року, то колегія суддів приходить до висновку, що до стягнення підлягає заборгованість по прострочених процентах з лютого 2010 року.

Відповідно до Розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 502 К-Ф від 08.05.2008 року (а.с.13-15) заборгованість по прострочених процентах за період з лютого 2010 року по березень 2015 року складає 8195,94 дол. США, та за мінусом суми сплачених процентів 20.01.2014 року в розмірі 1391,17 дол. США, сума прострочених процентів яка підлягає стягнення становить 6804,77 дол. США.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За приписом ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним судом України у постанові від 19.03.2014 №6-20цс14 - позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

З матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АК «Укргазбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 15000,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних строком до 07 травня 2015 року (а.с.8-10).

Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду у березні 2015 року, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума пені в межах річного строку, а саме з березня 2014 року, яка розрахована виходячи з сум нарахування відсотків з лютого 2010 року та яка становить:

Період нарахуванняКількість днівСтавка по пеніСума заборгованості по процентахСума нарахованої пені
31.03.14-29.04.14300,1%5802,86174,09
30.04.14-29.05.14300,1%5918,52177,56
30.05.14-26.06.14280,1%6038,04169,07
27.06.14-30.07.14340,1%6153,7209,23
31.07.14-28.08.14290,1%6273,22181,92
29.08.14-29.09.14320,1%6392,74204,66
30.09.14-30.10.14310,1%6508,4201,76
31.10.14-27.11.14280,1%6627,92185,58
28.11.14-30.12.14330,1%6731,16222,13
31.12.14-29.01.15300,1%6786,51203,59
30.01.15-26.02.15280,1%6841,86191,57
27.02.15-16.03.16180,1%6891,86124,05
Всього:2245,21

З урахуванням наведеного, з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає до стягнення сума пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 2245,21 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ (21,770381) 48879,08 грн.

Також, до стягнення з відповідача на корись позивача підлягає сума пені за несвоєчасне погашення кредиту, яка з урахуванням річного строку позовної давності становить 540,71 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ (21,770381) 11771,46 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не містять нових засобів доказування та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.3.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст. 316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 травня 2016 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» за кредитним договором №502 К-Ф від 08.05.2008 року заборгованість за несплаченими процентами у сумі 6804,77 (шість тисяч вісімсот чотири долари 77 центів) дол. США., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 11771,46 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят одна гривня 46 коп.) грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 48879,08 (сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят девять гривень 08 коп.) грн.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1