У х в а л а

іменем україни

06 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду із указаним позовом до ОСОБА_6, у якому просили суд визнати договір позики, укладений 24 квітня 2010 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на суму 50 000 доларів США, недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 квітня 2010 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір позики на суму 50 000 доларів США, проте ці кошти фактично не передавались, його матір ОСОБА_5 перебувала у складному психологічному стані, пов'язаному із сімейними обставинами, у зв'язку із чим, на момент складення розписки, вона не усвідомлювала значення своїх дій.

Вказували, що розписка, написана ОСОБА_5 на забезпечення виконання вимог ОСОБА_6 про поділ майна подружжя та укладення мирової угоди.

Крім того, розписка була написана ОСОБА_4 під впливом психологічного тиску з боку ОСОБА_6, який скористався її тяжким становищем.

Позивачі зазначали, що після підписання між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мирової угоди стосовно поділу майна, оригінал розписки був повернутий їм, проте у 2011 році на ОСОБА_5 було скоєно напад, її пограбовано, зокрема, викрадено оригінал розписки.

Посилаючись на вказані обставини, просили позов задовольнити.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано недійсним договір позики від 24 квітня 2010 року на суму 50 000 доларів США в частині укладення договору між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення та ухвалу судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 не оскаржуються, тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, оскільки позивачем не доведено фіктивність договору позики, укладеного у вигляді розписки.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук