Провадження №2/760/4168/16
Справа №760/9025/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

30 червня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Носачова А.К.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Посилається в позові на те, що він є власником даної квартири.

Відповідач є його знайомим, який був зареєстрований в спірній квартирі з метою працевлаштування в м. Києві.

З весни 2010 року відповідач в квартирі не проживає і він його не бачив. Відповідач змінив номер телефону і місце його перебування йому також невідоме.

Будь-яких перешкод відповідачу в проживанні в спірній квартирі ніхто не чинив, замки та ключі в квартирі не змінювалися.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи сповіщався належним чином в порядку, встановленому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, а саме через оголошення в пресі.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього та враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У разі порушення своїх прав власник, згідно зі статтею 391 ЦК України, має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.

Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування квартири від 22 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В., є власником квартири АДРЕСА_1.

На підставі усної домовленості з позивачем відповідач 25.04.2008 року був був зареєстрований в спірній квартирі як фізична особа.

З 2010 року відповідач не проживає в спірній квартирі, залишив спірну квартиру добровільно.

Дані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Непроживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом від 10 травня 2016 року, виданою організацією співвласників багатоквартирного будинку «Волинь», з якої вбачається, що відповідач не проживає в спірній квартирі.

/а.с.10 - 13 /

Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ч.1 ст.811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

За змістом ч.1 ст.812, ч.1 ст.815 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Наймач зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що письмовий договір з відповідачем не укладався, він лише був зареєстрований у належній йому на праві власності квартирі.

За правилами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Виходячи з викладеного вище, непроживання відповідача в спірній квартирі протягом тривалого часу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.1, п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, у тому числі, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору при зверненні до суду в розмірі 551 грн. 21 коп., а також витрати, понесені позивачем на оголошення в пресі газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 420, 00 гр.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 319, 383, 391, ч.1 ст.810, ч.1 ст.811,ч.1 ст.812, 815 ЦК України, ст.ст. 3, 4, ст. 10, 11,57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 221 коп. судового збору та 420, 00 гр.судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя