Провадження № 2-3005/16
у справі № 760/4078/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 5/12 часток вказаної кварти, всього визнати право власності на 7/12 часток.
В обґрунтування вимог посилається на те, що з 06.01.2000 року була приватизована двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1. Свідоцтво про право власності видане громадянам: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_6.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5. Після її смерті належну їй ? частку квартири успадкував чоловік ОСОБА_4. 28.04.2006 року П'ятою Київською державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3. Після смерті належну йому ? частку квартири успадкували, дружина ОСОБА_7, батько ОСОБА_4 і дочка ОСОБА_1, позивачка по справі.
Дружина померлого ОСОБА_7 відмовилась від своєї 1/12 частки на користь позивачки. Позивачка спадщину в розмірі 1/6 частки квартири, з урахуванням частки матері, прийняла, але свідоцтво про право на спадщину не отримала.
Батько ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 07.02.2008 року отримав в П'ятій Київській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку квартири.
14.05.2008 року ОСОБА_4 подарував належні йому 7/12 часток квартири своєму сину - ОСОБА_6. Договір дарування посвідчив державний нотаріус П'ятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р. С, в реєстрі зареєстровано за № 5-1234.
ОСОБА_6 право власності на 7/12 часток квартири не зареєстрував.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6. В шестимісячний строк спадкова справа після його смерті не заводилася.
На день смерті ОСОБА_4 проживав разом зі своїм сином ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
Таким чином, ОСОБА_4 успадкував 7/12 часток квартири після смерті сина ОСОБА_6, оскільки він фактично прийняв спадщину, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, в силу того, що проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але свідоцтва про право на спадщину не оформив.
Позивачка стверджує, що ОСОБА_4 став власником 5/6 часток квартири (7/12 + 1/4).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4. Спадкоємцями після його смерті є його онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вони подали заяви про прийняття спадщини до П'ятої Київської державної нотаріальної контори.
Позивачка вважає, що їй та відповідачці після смерті діда ОСОБА_4 належить по 5/12 часток квартири (5/6 : 2). Також, після смерті свого батька ОСОБА_3 позивачка успадкувала 1/6 частки квартири.
П'ята Київська державна нотаріальна контора постановою від 02.03.2016 № 594/02-31 відмовила у видачі свідоцтва, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на спадкове майно.
У зв'язку з вказаними обставинами, позивачка позбавлена можливості оформити свої права на квартиру в нотаріальному порядку.
Представник позивача, повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій викладена згода на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася.
Третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві просить розглядати справу у відсутності свого представника.
З урахуванням положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також того, що позивач не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому статтею 224 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
06.01.2000 року орган приватизації Жовтневої районної державної адміністрації в м. Києві видав свідоцтво про право власності на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтва власниками квартири в рівних частках по ? були ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 51).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, якій належала ? частка квартири. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.10.2005 НОМЕР_1 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 45).
П'ята Київська державна нотаріальна контора відкрила спадкову справу № 171. 28.04.2006 року П'ята Київська державна нотаріальна контора видала чоловікові померлої ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири (а.с. 53).
Обставина, що ОСОБА_4 приходиться чоловіком ОСОБА_5 підтверджується свідоцтво одруження від 16.08.1996 року НОМЕР_2 (а.с. 47).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, якому належала ? частка квартири. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.01.2007 НОМЕР_3 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 60).
П'ята Київська державна нотаріальна контора відкрила спадкову справу № 553/2007. Заповіту на випадок смерті померлий не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є: дружина ОСОБА_7, батько ОСОБА_4 і дочка ОСОБА_1.
Дружина померлого ОСОБА_7 відмовилась від своєї 1/12 частки на користь дочки ОСОБА_1 позивачки, що підтверджується заявою від 22.06.2007 року (а.с. 59).
ОСОБА_1 спадщину в розмірі 1/6 частки квартири, з урахуванням частки матері, прийняла, але свідоцтво про право на спадщину не отримала, що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 22.06.2007 року ( а.с. 60).
П'ята Київська державна нотаріальна контора 07.02.2008 року видала батькові померлого ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку квартири (а.с. 78).
Обставина, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження від 20.06.1989 НОМЕР_4 та свідоцтвом про укладення шлюбу від 25.08.2012 НОМЕР_5 (а.с. 93).
Обставина, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження від 04.08.1961 НОМЕР_6 (а.с. 74).
Обставина, що ОСОБА_7 є дружиною ОСОБА_3 підтверджується свідоцтва про укладення шлюбу від 28.08.1987 НОМЕР_7 (а.с. 63).
Таким чином, батько померлого ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину, яка складається з ? частку квартири, після смерті сина, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 не оформив.
Заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 подала його дочка ОСОБА_2. Заява подана 25.01.2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку визначеного ст. 1270 ЦК України.
ОСОБА_2 не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, тому не вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Рішення суду про надання додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 не надала. Таким чином, ОСОБА_2 не прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6.
Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 не набув права власності на 7/12 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування від 14.05.2008 року.
Суд встановив, що частка ОСОБА_4, на час відкриття спадщини, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 складає 5/6 часток: 1/4 - відповідно до свідоцтва про право власності від 06.01.2000 року; 1/4 - відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2006 року; 1/12 - відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.02.2008 року; ? - після смерті сина ОСОБА_6, на яку не отримане свідоцтво.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_8, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 89).
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які подали заяви про прийняття спадщини до П'ятої Київської державної нотаріальної контори (а.с. 81, 91).
Згідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини
П'ята Київська державна нотаріальна контора завела спадкову справу № 501/2015 після смерті ОСОБА_4.
ОСОБА_4 заповіту на випадок свої смерті не залишив. Інших спадкоємців за законом окрім позивачки та відповідачки не має.
Обставина, що ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_12 від 26.01.1980 року НОМЕР_9, свідоцтвом про народження ОСОБА_6 від 08.07.1954 року НОМЕР_10, свідоцтвом про шлюб ОСОБА_12 від 18.08.2007 року НОМЕР_11, (а.с. 88).
Таким чином, з урахуванням указаних обставин, правовідносини сторін щодо спадкування позивачем квартири після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 підпадають під регулювання глав 84, 86-87, 89 книги шостої Цивільного кодексу України (ЦК).
Відповідно до положень ст. 1216 Цивільного кодексу України (ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1223 ЦК, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За змістом ч. 1 ст. 1220 ЦК, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1258 ЦК визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно ст. 1262 ЦК, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із статтею 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.
Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку.
Разом з тим, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).
Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка набула права на спадкування за законом 1/6 частки спірної квартири, та після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка набула права на спадкування за законом на 5/12 часток спірної квартири
П'ята Київська державна нотаріальна контора постановою від 02.03.2016 № 594/02-31 відмовила у видачі свідоцтва, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на спадкове майно.
Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. 386 ЦК, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
За змістом ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та вимога про визнання права власності на 5/12 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді і підлягають задоволенню, оскільки останньою було прийнято спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування за законом зазначеного майна та відповідні права спадкодавця.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 328, 386, 392, 1218, 1258, 1261, 1266, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-60,88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/12 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя