Провадження № 2/521/4005/16
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
06 липня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Гуревського В.К.
при секретарі - Ардаковська А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,1 кв. м., житловою площею 23,8 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, померлої 08 листопада 2015 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 08 листопада 2015 року померла ОСОБА_2. Померлій на праві власності належала квартира АДРЕСА_1, але не зареєструвала це право у встановленому законом порядку. Спадкоємцем за заповітом є позивач. У встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, померла не зареєструвала своє право власності на спірну квартиру. За викладених обставин позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав.
Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі.
Представник Одеської міської ради в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких обставин.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 жовтня 2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 396, вбачається, що ОСОБА_2 заповіла квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_3.
Згідно технічного паспорту від 22 вересня 2011 року квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 39,1 кв. м., житлову площу 23,8 кв. м.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, на підставі ст. 1223 ЦК України, є ОСОБА_1, позивач по справі.
Позивач звернувся до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену квартиру він не отримав, у звязку з тим, що відсутня державна реєстрація на квартири, про що свідчить постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 27 травня 2016 року.
Таким чином, у звязку зі смертю ОСОБА_2, відкрилась спадщина, враховуючи, що позивач заявив у судовому засіданні про прийняття спадщини, за правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину, суд вважає доведеним, що позивач вступив у спадщину, набувши на неї право. Позивач прийняв цю спадщину, інші особи відсутні, які вправі претендувати на спадкове майно, суд вважає за необхідне визнати право позивача таким, що підлягає захисту, визнавши за ним право власності в порядку спадкування за заповітом.
На сьогоднішній момент позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів, оскільки ОСОБА_2 за час свого життя не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на квартири, у такий спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку, яке належало їй.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року, вбачається, що право власності на нерухоме майно також виникає з дня вступу в законну силу рішення суду, яким визнано право власності на майно, а не з моменту державної реєстрації.
В Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). В п. 6 цього ж Пленуму зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна».
При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За ч. 1 статті 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 1223, 1233, 1259, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 61, 174, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,1 кв. м., житловою площею 23,8 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, померлої 08 листопада 2015 року.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Гуревський В.К.