Номер провадження: 22-ц/785/1293/16
Номер справи місцевого суду: 2-3631/06
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.07.2016 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого - судді Гірняк Л.А.,
суддів- Процик М.В, ОСОБА_2,
при секретарі судового засідання- Полякової В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2006 року по справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до адміністрації державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» про зобовязання адміністрації заводу до виконання певних дій щодо захисту житлових прав неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та повернення їм втраченого житла, -
В провадженні апеляційного суду Одеської області знаходилась апеляційна скарга Державного підприємства Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2006 року по справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до адміністрації державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» про зобовязання адміністрації заводу до виконання певних дій щодо захисту житлових прав неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та повернення їм втраченого житла.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2016 року було відхилено вказану апеляційну скаргу, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2006 року залишено без змін.
Під час перевірки доводів апеляційної скарги були встановлені наступні факти, реагування та які потребує захист законних прав та інтересів осіб, в чиїх інтересах було подано позов.
Позов було подано 16.09.2004 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зобовязання адміністрацію ДП «Одеський завод будівельних матеріалів» виділити їм житло.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2006 року позовні вимоги Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до адміністрації державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» про зобовязання адміністрації заводу до виконання певних дій щодо захисту житлових прав неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та повернення їм втраченого житла задоволено. Зобовязано адміністрацію державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» виділити житло для неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з матеріалів справи до цього часу вказане рішення не виконане.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Як зазначив Європейський суд в п. 51 рішення по справі "ОСОБА_5 проти України" (заява N 40450/04) від 15 жовтня 2009 р. (остаточне 15/01/2010) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 р., п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Таким чином, якщо рішення набрало законної сили то воно було виконане в строки встановлені національним законодавством України. При цьому будь-які процесуальні дії відповідача не можуть бути виправданням для такого тривалого невиконання рішення суду.

Між тим ст. 3 Конституції України закріплює, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Україна як правова та соціальна держава, в якій діє принцип верховенства права повинна створити належні умови для реалізації права громадян України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на житло та сприяти в поверненні їм втраченого житла. А тому це питання повязане не лише з питанням збереження житла , а й з його забезпеченням.

Розглядаючи справу, судова колегія звернула увагу на популістичні вимоги позивача, недосягнення належних правових наслідків у результаті розгляду справи через неефективність обраного способу захисту порушеного права, та неможливість відновлення такого в повному обсязі.

При цьому згідно зі ст. 303 ЦПК України здійснення перевірки апеляційним судом доводів апеляційної скарги проводиться в межах підстав та предмету заявленого позову. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

За обставинами справи, незважаючи на запевнення представника позивача про наявність у відповідача житлового фонду, викликають обґрунтовані сумніви можливості виконання рішення суду, у разі його відсутності. Таким чином, вирішення цього спору може бути безперспективним з точки зору ефективного поновлення порушеного права неповнолітніх на житло.

Обираючи спосіб захисту слід враховувати специфіку спірних правовідношень, його предмет, а також принципи, що були підтверджені ВСУ в постанові від 12 червня 2013 року в справі №6-32цс13.

При цьому колегія суддів звертає увагу всіх компетентних державних органів на необхідність врахування Європейської Конвенції з прав людини та практики Європейського суду, які є джерелом права (ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 р.) та пропонує прийняти ефективних заходів для забезпечення потерпілих житлом.

Згідно зі ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 211 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Про виявлені порушення прав людини та громадянина на житло ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 довести до відома Службі у справах дітей Одеської міської ради та Приморській райдержадміністрації м. Одеси для прийняття дієвих заходів щодо усунення причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, в тому числі створення умов забезпечення реалізації права на житло та для виконання рішення суду.

Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повідомити апеляційний суд Одеської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.А. Гірняк

ОСОБА_2

ОСОБА_6