У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 травня 2013 року він уклав з відповідачем договір оренди транспортного засобу, за умовами якого передав останньому у користування строком на один рік причіп марки «Купава», державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску. Оскільки відповідач не сплачував передбачені угодою кошти за користування причепом та не повернув вказаний транспортний засіб, він змушений був звернутись до суду з позовом про стягнення орендної плати та вартості переданого в оренду майна. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 19 січня 2016 року зазначені кошти були стягнути з відповідача. Однак, апеляційний суд дане рішення скасував та відмовив у задоволенні позову посилаючись на те, що договір оренди транспортного засобу є нікчемним, оскільки сторонами не дотримано вимог закону про нотаріальне посвідчення договору.

На даний час відповідач не повернув вказаний причіп, пояснюючи це тим, що він вибув з його володіння.

Оскільки такі дії відповідача призвели до порушення права власності, позивач, посилаючись на положення ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, просив стягнути з відповідача вартість даного транспортного засобу в сумі 36 820 грн.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість транспортного засобу у розмірі 36 820 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно застосувавши до спірних правовідносин положення ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір оренди транспортного засобу, укладений між сторонами 23 травня 2013 року, є нікчемним, відповідач до цього часу не повернув зазначене майно його власнику, а тому суд правомірно стягнув його вартість з відповідача.

Судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов