Справа №585/3830/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко Л. П.
Номер провадження 22-ц/788/754/16 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши заяву міського голови міста Ромни Сумської області Салатуна Сергія Андрійовича про роз'яснення рішення апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Роменської міської ради Сумської області, комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради, третя особа - міський голова міста Ромни Сумської області Салатун Сергій Андрійович, про визнання розпорядження міського голови та контракту недійсними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

30 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що розпорядженням міського голови від 12 червня 2000 року № 224 його було призначено на посаду керівника КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради з 15 червня 2000 року. 15 червня 2000 року між ним та управлінням економіки виконкому Роменської міської ради був укладений контракт, згідно якого він прийнятий на роботу на посаду директора КП «Ром¬нитеплосервіс» на термін з 15 червня 2000 року по 15 червня 2001 року.

В подальшому до контракту управлінням економіки виконкому Роменської міської ради та ним були вне¬сені зміни, згідно яких контракт діє з 15 червня 2000 року до 15 червня 2002 року, з 15 червня 2000 року до 31 грудня 2003 року.

До 31 грудня 2003 року контракт з ним не розривався, з роботи у зв'язку із закінченням строку дії контракту він не звільнявся. Розпорядження про продовження строку дії контракту від 15 червня 2000 року після 15 червня 2001 року міським головою не приймалось, до його відома не доводилось.

06 грудня 2002 року до закінчення строку дії контракту від 15 червня 2000 року, встановленого внесеними до нього змінами, між ним та виконкомом Роменської міської ради в особі місь¬кого голови був укладений контракт, згідно якого він призначений на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» на термін з 09 грудня 2002 року по 09 грудня 2003 року. 09 грудня 2003 року до контракту від 06 грудня 2002 року на підставі розпорядження міського го¬лови від 08 грудня 2003 року № 208 внесені зміни, згідно яких він призначений на посаду директо¬ра КП «Ромнитеплосервіс» з 09 грудня 2003 року по 08 грудня 2004 року. Розпорядження про його звільнення з роботи у зв'язку із закінченням строку дії конт-ракту від 06 грудня 2002 року не виносилось.

У подальшому контракти між виконавчим комітетом Роменської міської ради та ним неодноразово переукладались на новий річний термін: 08 грудня 2004 року - на термін з 09 грудня 2004 року по 08 грудня 2005 року; 08 грудня 2005 р. - на термін з 09 грудня 2005 року по 08 грудня 2006 року; 08 грудня 2006 року - на термін з 09 грудня 2006 року по 08 грудня 2007 року; 09 грудня 2007 року - на термін з 09 грудня 2007 року по 08 грудня 2008 року; 04 грудня 2008 р. - на термін з 09 грудня 2008 року по 08 грудня 2009 року; 12 грудня 2009 року - на термін з 09 грудня 2009 року по 03 грудня 2010 року (з 09 по 12 грудня 2009 року, тобто після закінчення строку дії попереднього контракту, він продовжував працювати без укладення нового контракту); 08 грудня 2010 року - на термін з 09 грудня 2010 року по 08 грудня 2011 року (розпорядження від 09 грудня 2010 № 147-к/1); 08 грудня 2011 року - на термін з 09 грудня 2011 р. по 08 грудня 2012 року.

З 2012 року контракти стали укладатись не між виконавчим комітетом Роменської мі¬ської ради, а між Роменською міською радою в особі міського голови та ним.

09 грудня 2012 року міським головою видане розпорядження № 206-к про укла¬дення з ним контракту на термін з 09 грудня 2012 року по 08 грудня 2013 року. 09 грудня 2012 року між міським головою, що діяв від імені Роменської міської ради, та ним укладений контракт на термін з 09 грудня 2012 року по 08 грудня 2013 року. 09 грудня 2013 року між міським головою, що діяв від імені Роменської міської ради, та ним укладений контракт на термін з 09 грудня 2013 року по 08 грудня 2014 року (розпорядження від 06 грудня 2013 року № 240-ОС).

Розпорядженням міського голови від 08 грудня 2014 року № 241-ОС його було призначено на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» і вирішено укласти з ним контракт на термін з 09 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року. 08 грудня 2014 року між ним та міським головою Салатуном С.А., який діяв від імені Роме¬нської міської ради, укладений контракт як з керівником КП «Ромнитепло-сервіс» на термін з 09 грудня 2014 року до 08 грудня 2015 року.

Розпорядженням міського голови Салатуна С.А. від 08 грудня 2015 року № 206-ОС його звільнено із займаної посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінчен¬ням терміну дії контракту з 08 грудня 2015 року.

Із звільненням з роботи у зв'язку із закінченням терміну дії контракту не погоджується, виходячи з наступного.

Посилаючись на положення ч. ч. 1, 3 ст. 21, 23, 39-1, 9 КЗпП України щодо трудового договору, його строків та продовження дії строкового трудового договору на невизначений строк, позивач зазначав, що на час укладення з ним першого та наступних контрактів КЗпП Украї¬ни визначав, що сфера застосування контракту визначається законами, а не законодавст¬вом України, а умови договорів про працю, які погіршують становище пра¬цівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

Посилався також на Постанову Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 «Про засто¬сування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у держав-ній власності», якою рекомендовано місцевим органам виконавчої влади при укладанні контрак¬тів з керівниками підприємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, пе¬редбачений Положенням цієї постанови, та на п. п. 3, 5 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170, згідно яких прийняття (наймання) на роботу працівників шляхом укла¬дання з ними контракту власником або уповноваженим ним органом, громадянином може здійснюватися у випадках, прямо передбачених законами; умови контракту, що погіршують становище працівника порівняно з чинним законодавством, угодами і колективним договором, вважаються недійсними; це По¬ложення не поширюється на керівників підприємств державної форми власності.

Вказував, що до укладеного з ним першого контракту від 15 червня 2000 року були внесені зміни щодо строку його дії: з 15 червня 2000 року до 15 червня 2002 року, потім - до 31 грудня 2003 року. На час укладення контракту від 06 грудня 2002 року на термін з 09 грудня 2002 року по 09 грудня 2003 року, контракт від 15 червня 2000 року, який, згідно внесених змін, діяв до 31 грудня 2003 року, розірваний не був, продовжував діяти. Після закінчення строку дії контракту від 04 грудня 2008 року (термін дії з 09 грудня 2008 року по 08 грудня 2009 року), він з 09 по 12 грудня 2009 року продовжував працю¬вати без укладення нового контракту, з роботи після закінчення строку дії вказаного контракту звільнений не був, тому, згідно ст. 39-1 КЗпП України, дія укладеного з ним трудо¬вого договору вважається продовженою на невизначений строк.

Укладення з ним трудового договору на невизначений строк підтверджується тим, що жоден із неодноразово переукладених контрактів, які передбачали прийняття і звільнення його з роботи, в частині звільнення не виконувались. Укладення контракту з ним не було передбачено чинними на час їх ук¬ладення законами.

Після закінчення строку дії контракту від 15 червня 2000 року він перебував із відповідачем у трудових відносинах за безстроковим трудовим договором, а тому його звільнення із займа¬ної посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням терміну дії кон¬тракту з 08 грудня 2015 року розпорядженням міського голови Салатуна С.А. від 08 грудня 2015 року № 206-ОС є незаконним.

Посилався на положення ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 12, п. п. 10, 12, 20 ч. 4, ч. 5 ст. 42, п. 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Украї¬ні», які визначають, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси терито¬ріальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення; виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управ¬ління та інші створювані радами виконавчі органи; сільський, селищний, міський голова є головною посадо¬вою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну тери¬торіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста, призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших вико¬навчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної вла¬сності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; видає розпорядження у межах своїх повнова¬жень, несе персона¬льну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень, в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Відповідно до п. 16 Статуту КП «Ромнитеплосервіс», затвердженого рішен¬ням Роменської міської ради від 30 липня 2007 року, директор підприємства призначається місь¬ким головою на термін не менше п'яти років за контрактом, і при видачі розпорядження від 08 грудня 2014 року №241-ОС та при укладенні з ним контракту від 08 грудня 2014 року на термін з 09 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року міський голова, який відповідно до п. 12 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», забезпечує виконання рішень відповідної ради, зазначені положення Закону та Статуту КП «Ромнитеплосервіс», рішення Роменської міської ради від 30 липня 2007 року, яким був затверджений статут підприємства, не врахував.

Посилаючись також на п. 8 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, згідно якого при найманні на роботу, затвердженого зазначеною Постановою, передбачено, що контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті, зазначав, що зі змісту контракту від 08 грудня 2015 року вбачається, що міський голова, укладаючи з ним контракт, діяв від імені Роменської міської ради Сумської області, а не від імені виконавчого органу Роменської міської ради.

Оскільки контракт з ним укладений з Роменською міською радою в особі міського голови, до спірних правовідносин не може бути застосована постанова Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року «Про застосування контрактної форми трудового догово¬ру з керівником підприємства, що є у загальнодержавній власності», оскільки нею рекомен¬довано місцевим органам виконавчої влади при укладанні контрактів з керівниками підпри¬ємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, передбачений Положенням цієї постанови, а міська рада, відповідно до положень ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не належить до місцевих органів виконавчої вла¬ди.

Викладене свідчить про те, що між ним та міською радою не міг укладатись контракт, а його укладення та розірвання знизило його соціальну захищеність та суперечить вимогам Конвенції Міжнародної організації праці «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця» № 158 від 22 червня 1982 року, яка ратифікована Україною 4 лютого 1994 року, та рекомендації № 166 щодо припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця, у якій наголошено на необхідності передбачити відповідні гарантії проти застосування до¬говорів про найняття на певний термін, мета яких ухилитися від надання захисту.

Посилаючись на положення ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП щодо поновлення на роботі, просив визнати недійсними розпорядження міського голови м. Ромни від 08 грудня 2014 року № 241-ОС про призна-чення його на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» з укладенням контракту на термін з 09 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року; укладений 08 грудня 2014 року між Роменською міською радою та ним контракт як з керівником КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради на термін з 09 грудня 2014 року до 08 грудня 2015 року; розпорядження міського голови м. Ромни від 08 грудня 2015 року № 206-ОС про звіль¬нення його із займаної посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закін¬ченням терміну дії контракту з 08 грудня 2015 року; поновити його на роботі на посаді директора КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради з 08 грудня 2015 року; стягнути з КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ра¬ди на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі, визначе¬ному на день постановлення рішення в справі.

15 березня 2016 року позивач надав суду заяву, в якій просив визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновити йому строк з вимогами про визнання недійсними розпорядження міського голови м. Ромни від 08 грудня 2014 року №241-ОС про призначення його на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради з укладенням контракту на термін з 09 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року та укладеного 08 грудня 2014 року між Роменською міською радою та ним контракту як з керівником КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради на термін з 09 грудня 2014 року до 08 грудня 2015 року.

Заяву мотивував тим, що строк звернення з вказаними вимогами пропущений ним з поважних причин, а саме, з огляду на перебування у трудових правовідносинах з Роменською міською радою він не бажав ускладнювати відносини з міською радою внаслідок звернення до суду з позовом про захист своїх законних прав та інтересів, вважав, що після закінчення строку дії контракту він буде укладений на новий строк як у всі попередні роки на протязі всього часу його роботи на посаді керівника КП «Ромнитеплосервіс».

Оскільки його подальша робота на посаді керівника КП «Ромнитеплосервіс» залежала від рішень Роменського міського голови, а він перебував в його підпорядкованості та в прямій залежності від його волевиявлення щодо укладення контракту на новий строк, вважав, що причина пропуску строку звернення до суду є поважною (а.с.148).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2016 року в даній справі скасоване та ухвалене нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задоволений частково.

Визнано незаконним розпорядження міського голови міста Ромни від 8 грудня 2014 року №241-ОС про призначення ОСОБА_4 на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради в частині визначення кінцевого строку контракту по 8 грудня 2015 року.

Визнано недійсним п.6 контракту від 9 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_4 і міським головою міста Ромни Салатуном С.А., який діяв від імені Роменської міської ради, в частині визначення кінцевого строку дії контракту до 8 грудня 2015 року.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді директора КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради з 9 грудня 2015 року.

Стягнуто з КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 9 грудня 2015 року по 5 травня 2016 року в сумі 26548,25 грн. з утриманням з вказаної суми передбачених законодавством податків і зборів.

Стягнуто з КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради в доход держави судовий збір в сумі 2046,24 грн.

19 травня 2016 року міський голова міста Ромни Сумської області Салатун С.А. звернувся до апеляційного суду Сумської області з заявою, в якій просив роз'яснити рішення апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року, а саме - резолютивну його частину в частині, яким чином (шляхом укладення нового контракту чи додаткової угоди) та на який термін поновити на посаді ОСОБА_4

Міський голова посилається на те, що рішення апеляційного суду є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині щодо поновлення на посаді директора КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради з 09 грудня 2015 року, оскільки рішенням одинадцятої сесії Роменської міської ради сьомого скликання від 28 квітня 2016 року «Про затвердження статутів комунальних підприємств Роменської міської ради в новій редакції» затверджено статут КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради у новій редакції. Відповідно до п. 3.3 розділу 3 прийнятого статуту, підприємство на контрактній основі очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади головою Роменської міської ради. Зазначеним статутом міському голові як роботодавцю надано право визначення строку, на який буде прийнятий керівник комунального підприємства. Крім того, вказаним рішенням сесії міської ради від 28 квітня 2016 року визнане рішення дев'ятої сесії Роменської міської ради п'ятого скликання від 30 травня 2007 року "Про затвердження нової редакції статуту КП «Ромнитеплосервіс» таким, що втратило чинність. Також 10 листопада 2014 року видане розпорядження №3-к/1 «Про внесення змін до Положення про порядок укладення контрактів з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади місти Ромни», в якому зазначено, що контракт може бути укладено на термін до п'яти років.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради, які при розгляді заяви про роз'яснення рішення покладаються на розсуд суду, колегія суддів вважає, що заява про роз'яснення рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 ст. 304 ЦПК України передбачає, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

В п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз'яснено, зокрема, що апеляційний суд відповідно до статті 221 ЦПК може роз'яснити своє рішення.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. п. 13, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК.

У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні; вартість майна, яке належить стягнути з відповідача, якщо при виконанні рішення присудженого майна у наявності не буде; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права; розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 88 ЦПК; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; у яких межах допускається негайне виконання рішення, коли суд зобов'язаний або має право його допустити.

При об'єднанні в одне провадження кількох вимог або прийнятті зустрічного позову чи позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, має бути сформульовано, що саме ухвалив суд щодо кожної позовної вимоги.

Вирішуючи за позовами про визнання питання про наявність або відсутність тих чи інших правовідносин, суд при задоволенні позову зобов'язаний у необхідних випадках зазначити в резолютивній частині рішення і про ті правові наслідки, які тягне за собою таке визнання (наприклад, про анулювання актового запису про реєстрацію шлюбу в разі визнання його недійсним, анулювання свідоцтва про право власності в разі задоволення позову про витребування майна від добросовісного набувача тощо).

З метою запобігання виникненню неясності при виконанні рішення у його резолютивній частині зазначається точне та повне найменування юридичної особи, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, відносно яких суд вирішив питання.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (пункт 4 частини першої статті 311, пункт 4 частини першої статті 338 ЦПК).

Відповідно до статті 221 ЦПК, роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Отже, за змістом ст. 221 ЦПК України та з врахуванням наведених роз'яснень, які містяться в зазначених постановах Пленуму Верховного Суду України, роз'яснення рішення - це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих пунктів рішення, які підлягають виконанню та розуміння яких викликає труднощі.

Колегія суддів вважає, що передбачені процесуальним законом підстави для роз'яснення рішення апеляційного суду відсутні, оскільки, з врахуванням обставин, встановлених судом, та норм матеріального права, якими керувався суд при поновленні позивача на роботі, його резолютивна частина відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України, воно є зрозумілим для виконання, не припускає різного тлумачення, а тому не потребує зміни викладу резолютивної частини у вигляді уточнень, про які зазначає міський голова міста Ромни в заяві про роз'яснення рішення суду.

Колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що з наданих позивачем апеляційному суду копій документів вбачається, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 17 травня 2016 року було відкрите виконавче провадження ВП № 51142433 по примусовому виконанню рішення суду про поновлення позивача на роботі, запропоновано боржнику негайно виконати рішення суду.

Розпорядженням міського голови міста Ромни від 26 травня 2016 року № 144-ОС поновлено позивача на посаді директора КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради з 9 грудня 2015 року.

З огляду на зазначене, в задоволенні заяви міського голови міста Ромни про роз'яснення рішення апеляційного суду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 215, 221, 303, 304, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити міському голові міста Ромни Сумської області Салатуну Сергію Андрійовичу в роз'ясненні рішення апеляційного суду Сумської області від 5 травня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -