У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 08 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що він є інвалідом першої групи по зору, отримує пенсію по інвалідності, якої не вистачає на придбання ліків, продуктів харчування та оплати комунальних послуг. Зазначає, що здоров'я постійно погіршується, лікування потребує додаткових витрат. Відповідач у справі є його сином та має змогу надавати йому матеріальну допомогу, проте не надає, а тому просив стягнути аліменти на його утримання в розмірі 600 грн щомісячно.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 17 серпня 2016 року і довічно.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08 листопада 2016 року, апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилено, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та задовольнити позов у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1,2 чи 3 групи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано при визначенні розміру аліментів врахував, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, в нього на утриманні перебуває непрацездатна мати - ОСОБА_4, яка також потребує матеріальної допомоги як інвалід 1 групи, крім того, ОСОБА_2 має ще двох повнолітніх та працездатних дітей, та з урахуванням встановлених обставин визначив розмір аліментів.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 щодо неправомірного розміру встановлених аліментів не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки доказів.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, за касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 08 листопада 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак