Справа № 361/6121/15-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/3243/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 42 30.06.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Даценко Л.М.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою , -

встановила:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивував тим, що їм з відповідачем на праві приватної спільної часткової власності належить квартира №3, яка знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Польова, 1.

На момент подачі позову позивачеві належить 2/3 частини спірної квартири, а відповідачу 1/3 частина.

Договір про визначення порядку користування спільним майном сторонами не укладався, згоди щодо порядку користування майном сторони досягти не можуть.

Позивач просив суд встановити порядок користування вказаною квартирою, а саме: виділити у користування ОСОБА_2 на 2/3 частини спірної квартири такі приміщення: кімнату площею 14,3 кв.м., кімнату площею 5,3 кв.м., кладову площею 2,0 кв.м., кладову площею 1,0 кв.м.; виділити у користування ОСОБА_3 на 1/3 частину спірної квартири наступні приміщення: кімнату площею 14,7 кв.м.; кухню площею 6,0 кв.м. та коридор площею 3,3 кв.м. квартири залишити в спільному користуванні сторін.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року позов задоволено частково.

Виділено у користування ОСОБА_2 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, приміщення: житлову кімнату площею 14,3 кв.м., житлову кімнату площею 5,3 кв.м., кладову площею 2,0 кв.м. і кладову площею 1,0 кв.м.

Виділено у користування ОСОБА_3 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, приміщення: житлову кімнату площею 14,7 кв.м. і коридор площею 3,3 кв.м.

Залишено у загальному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кухню площею 6,0 кв.м.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішення суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Зокрема, на думку апелянта, суд позбавивив позивача будь-якої можливості користуватись кладовою площею1,1 кв.м., оскільки безпідставно виділив у користування відповідачки місце загального користування коридор площею 3,3 кв.м., який є єдиним входом до згаданого приміщення.

Крім того, у такий спосіб суд надав у користування відповідачки частину спірної квартири, яка перебільшує належну їй 1/3 частину.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення суду відповідає не в повному обсязі.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданим органом приватизації КСП «Великодимерське» 11 жовтня 1996 року, квартира №3, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Польова, 1, належала на праві спільної часткової власності у рівних частинах шляхом приватизації позивачу ОСОБА_2, відповідачу ОСОБА_3 та їхній доньці Семенюк (Литовченко у заміжжі) О.М. 12 березня 2015 року остання подарувала належну їй 1/3 частину вказаної квартири позивачу ОСОБА_2 (а.с.6).

Отже, позивачеві належить 2/3 частини спірної квартири, а відповідачу 1/3 частина, що підтверджується також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на29 червня 2016 року.

Відповідно до технічного паспорту, за адресою: АДРЕСА_2, знаходиться квартира загальною площею 46,6 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., розташована на 1-му поверсі двоповерхового будинку та складається з: кімнати площею 5,3 кв.м., кімнати площею 14,3 кв.м., кімнати площею 14,7 кв.м., кухні площею 6,0 кв.м., коридору площею 3,3 кв.м., кладової площею 1,0 кв.м., кладової площею 2,0 кв.м. (а.с.11-14).

Спірна квартира має два входи: через кімнату площею 14,3 кв.м. та через коридор площею 3,3 кв.м., через який є вхід до кухні площею 6,6 кв.м. та єдиним входом до кладової площею1,1 кв.м.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що для зручного користування сторонами належними їм частинами спірної квартири, коридор площею 3,3 кв.м. слід залишити в користуванні відповідача ОСОБА_3

З таким висновком суду не погоджується колегія суддів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Як вбачається з технічного паспорту на спірну квартиру, остання має два входи: через кімнату площею 14,3 кв.м. та через коридор площею 3,3 кв.м., через який є вхід до кухні площею 6,6 кв.м. та єдиним входом до кладової площею1,1 кв.м.

Враховуючи, що суд першої інстанції встановив такий порядок користування спірною квартирою, при якому кладову площею1,1 виділив позивачеві, суд позбавив позивача будь-якої можливості користуватись вказаною, виділивши у користування відповідачки місце загального користування коридор площею 3,3 кв.м., який є єдиним входом до згаданого приміщення.

Отже, за таких обставин судове рішення підлягає зміні в частині вирішення питання порядку користування коридором площею 3,3 кв.м., який як місце загального користування і єдиний вхід у кладову площею1,1, повинен залишатись у спільному користуванні учасників спільної часткової власності.

Крім того, колегія суддів знаходить слушними доводи апеляційної скарги щодо непропорційного збільшення частки позивача у спірній квартирі шляхом надання їй у користування квартири площею 3,3 кв.м.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, від загальної площі квартири 46,6 кв.м. на 2/3 частки позивача припадає 31,6 кв.м., на 1/3 частки відповідача припадає 15,53 кв.м. Разом з тим, при встановленні порядку користування спірною квартирою за рішенням суду відповідачці передана у користування частина квартири площею 18,0 кв.м., за рахунок місця загального користування коридору площею 3,3 кв.м

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення вказаних вище норм матеріального права

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є зокрема порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням вимог матеріального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 2026 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів , -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року змінити.

Встановити порядок користування квартирою №3 по вул. Польова, 1 в смт. В.Димерка Броварського району Київської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступним чином.

Виділити у користування ОСОБА_2 2/3 частини квартири АДРЕСА_3, а саме наступні приміщення: кімнату площею 14,3 кв.м., кімнату площею 5,3 кв.м, кладову площею 1 кв.м.

Виділити у користування ОСОБА_3 1/3 частину квартири АДРЕСА_3, а саме кімнату площею 14,7 кв.м.

Залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кухню площею 6 кв.м. та коридор площею 3,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 2026 грн.

В частині стягнення судових витрат рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий

Судді