1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6676/16-ц 2/335/1538/2016
про повернення позовної заяви
29 червня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись із позовною заявою відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,
10 червня 2016 р. до суду надійшла позовна заява відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.
Судом з метою виконання вимог частини третьої статті 122 ЦПК України було надіслано запит до Адресно-довідкового сектору УДМС України в Запорізькій області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1
За результатами отриманої судом 24 червня 2016 р. інформації встановлено, що відповідач з 2011 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто у Михайлівському районі Запорізької області.
Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами доходжу висновку, що позовну заяву слід повернути позивачеві з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 4 частини третьої статті 121 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, позовна заява повертається, якщо справа не підсудна цьому суду.
Як передбачено статтею 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.
За загальним правилом підсудності, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування (частина перша статті 109 ЦПК України).
Відповідно до частин шостої та сьомої статті 110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди. Позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.
В даному випадку зміст позовних вимог становлять вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної працівником Михайлівського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання останньою своїх трудових обовязків.
Відтак, даний спір витікає з деліктних правовідносин, а тому має розглядатися за місцем завдання шкоди або за загальним правилом за місцем проживання відповідача, які в даному випадку співпадають та знаходяться у Михайлівському районі Запорізької області.
При цьому, даний спір не є таким, що витікає з трудових правовідносин, оскільки він не пов'язаний із прийняттям на роботу, застосуванням дисциплінарного стягнення, звільнення з роботи тощо, а тому в даному випадку не підлягають застосуванню правила підсудності, визначені частиною першою статті 110 ЦПК України.
За таких обставин, приходжу до висновку про непідсудність справи Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, оскільки її розгляд віднесено до територіальної підсудності Михайлівського районного суду Запорізької області.
Таким чином, позовна заява в порядку пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачеві із розясненням права звернутися із даним позовом до Михайлівського районного суду Запорізької області.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.
Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.
Оскільки позовна заява повертається позивачеві, сума судового збору у розмірі 1378,00 гривень, сплачена позивачем, також підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 109, 115, 121, 210 ЦПК України,
Позовну заяву відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди повернути позивачеві.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова