Справа № 203/2356/15-ц
У Х В А Л А

15 березня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Маймур Ф.Ф.,

при секретарі: Величко О.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровськ цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про розстрочку виконання судового рішення по цивільній справі № 203/2356/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2016 року ОСОБА_4 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про відстрочку виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2015 року винесеного по цивільній справі № 203/2356/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Заявник у своїй заяві посилався на те, що згідно рішення суду по цивільній справі № 203/2356/15-ц суд, з урахуванням ухвали від 10.07.2015 року, вирішив стягнути з нього на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 жовтня 2014 року, у розмірі 118 106,84 грн., а також у рахунок повернення судових витрат 2 155,46 грн., а разом 120 262,30 грн., але на даний час відповідач не має коштів на сплату даної суми, тому просив суд розстрочити виконання даного рішення, зобовязавшись сплачувати на користь позивача щомісячно 300 грн. до повного погашення (а.с.134-135)

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд задовольнити заяву.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні заперечували проти розстрочку виконання рішення суду, враховуючи, що заява є необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2015 року винесеного по цивільній справі № 203/2356/15-ц, з врахуванням ухвали суду про виправлення описки від 10.07.2015 року, судом було задоволено позовні вимоги позивача та вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 жовтня 2014 року, у розмірі 118 106,84 грн., а також у рахунок повернення судових витрат 2 155,46 грн., а разом 120 262,30 грн.( а.с.92-94)

Згідно ст.. 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Підстави для відстрочки і розстрочки виконання ст. 204 ЦПК не передбачені, але вони встановлені ст. 33 Закону «Про виконавче провадження», і ними є обставини, які можуть утруднити або зробити неможливим його виконання, а саме: хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо та ін. При вирішенні питання про відстрочку виконання рішення повинні бути взяті до уваги не тільки інтереси боржника, а й стягувача. Для позитивного вирішення питання про розстрочку або відстрочку необхідні в наявності такі умови: відсутність вини з боку боржника у створенні обставин, які можуть бути підставою для таких наслідків; тимчасове його перебування в тяжкому становищі; виконання рішення при наявних обставинах (без відстрочки чи розстрочки) може мати несприятливі наслідки для боржника; щоб відстрочка або розстрочка не завдала серйозної шкоди стягувачеві.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що причиною неможливості виконання рішення суду є відсутність коштів та те, що на його утриманні знадиться мати інвалід третьої групи, зважаючи на той факт, що це не є підтвердженням неплатоспроможності боржника, будь яких письмових доказів на підтвердження цих осбавин відповідачем на надано.

Крім того, суд не може прийняти до уваги надані позивачем посвідчення інваліда ОСОБА_5, оскільки відповідачем не доведено родинного споріднення між ним та даною особою, а також того, що вона потребує догляду та забезпечення.

Отже, при вирішення заяви відповідача, суд враховуючи, що обставини, що викликають розстрочку виконання, можуть мати суб'єктивний та об'єктивний характер, але бути єдиними в своїй суті повинні ускладнювати виконання рішення або робити виконання неможливим, та зважаючи на інтереси боржника та стягувача, умови відсутності вини боржника у створенні обставин, що можуть бути підставою виникнення наслідків для відстрочення виконання рішення суду, відсутність шкоди для стягувача, суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів поважності обставин для відстрочення виконання рішення суду, тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.204, 208-210,373 ЦПК України, ст..33 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 про розстрочку виконання судового рішення по цивільній справі № 203/2356/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ф.Ф. Маймур