АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

22 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 03 липня 2004 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року розірвано.

Від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею, а ОСОБА_1 не надає матеріальної допомоги на утримання сина у достатньому розмірі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача (батька) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить змінити рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позов задовольнити частково, зменшивши розмір стягнутих на утримання сина аліментів до1/5 частини.

Колегія суддів, вислухавши відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, позивачку, яка просила апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2004 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року розірвано.

Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю (а.с.3-5).

Згідно довідки від 26 лютого 2016 року ОСОБА_1 працює у ПАТ «ОТП Банк» на посаді начальника сектору та отримує щомісячно відповідну заробітну плату (а.с.24).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2, вона працює у ТОВ «Альтіс- Констракшн» на посаді казначея і отримує відповідні доходи щомісяця (а.с.15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач не заперечує, що дитина проживає разом з матір'ю (позивачкою), погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини, має постійну роботу та будь-яких утримань з заробітної плати відповідача на користь третіх осіб за виконавчими документами не відбувається; окрім цього, між сторонами відсутній передбачений ст. 189 СК України договір про сплату аліментів на дитину.

Колегія суддів погоджується з даними висновками районного суду та вважає їх законними та обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлений судом розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1, узгоджується з положеннями ч.1 ст. 182 СК України та відповідає обставинам справи.

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 перебуває в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, в якої є неповнолітня донька від попереднього шлюбу, а також яка чекає дитину від відповідача, а отже, на його утриманні знаходяться троє чоловік, колегія суддів оцінює їх критично.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 є працездатним, має стабільний дохід (а.с.24), не перебуває в зареєстрованому шлюбі, окрім цього, в доньки його співмешканки є батько, який сплачує аліменти (а.с.43-44), то відповідно й не має законних підстав вважати, що ОСОБА_1 має на утриманні інших осіб.

Посилання відповідача на те, що позивач з дитиною забезпечені житлом, автомобілем; що ОСОБА_2 працює повний робочий день й має на утриманні лише їх спільного сина, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків районного суду щодо обов'язку відповідача утримувати дитину в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу).

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/1235/16

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6112/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Парамонов М.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.