АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 619/2236/15-ц Головуючий суддя І інстанції Остропілець Є. Р.
Провадження № 22-ц/790/3261/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіся П.В.,

ОСОБА_1.,

за участю секретаря Макаренко Ю.В., Брулевичa В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, і просив виділити у власність ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 150,70 кв.м., який розташований по вул. Чапаєва - 41, смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області; виділити йому у власність будівельні матеріали та конструкції, які були використані в процесі будівництва будинку, що розташовані на земельній ділянки за адресою: вул. Леніна -125 та пров. Кооперативний -2 смт. Персічне Дергачівського району Харківської області, припинити право спільної сумісної власності між сторонами на вказане майно, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

У липні 2015 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3, яку вона в подальшому уточнила, і просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: вул. Чапаєва -41 смт. Персічне Дергачівського району Харківської області; визнати право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та конструкцій, які були використані в процесі будівництва будинку, що розташовані за адресою: вул. Леніна 125 та пров. Кооперативний -2 смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельних ділянок, що розташовані за адресою: вул. Чапаєва -41 смт. Персічне Дергачівського району Харківської області, та земельної ділянки, площею 780 кв. м. що розташована за адресою: вул. Леніна 125 та пров. Кооперативний -2 смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області; визнати за нею право власності на 240 452 штук простих іменних акцій ВАТ «АТП 13651»; стягнути за ОСОБА_4 компенсацію вартості частки внеску до статутного капіталу у розмірі 4 808, 50 грн.

В обґрунтування зустрічного позову посилалася на те, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичної точки зору обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто, речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникнути цивільні права та обовязки , відтак є майном , яке за умов передбачених законом , може належати на праві спільної сумісної власності подружжя і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Також, зазначила, що акції відповідно до договору купівлі-продажу були придбані за спільні кошти під час перебування сторін у шлюбі, відтак є обєктом спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу у порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Виділено у власність ОСОБА_4 будівельні матеріали та конструкції, які були використані в процесі будівництва будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: вул. Леніна -125 та пров. Кооперативний -2 смт. Персічне Дергачівського району Харківської області. Виділено у власність ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 150.70 кв.м., який розташований по вул. Чапаєва -41 смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області, визнавши за нею право вланості на вказаний будинок з надвірними будівлями. Припинено право спільної сумісної власності між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 150.70 кв. м., розташований по вул. Чапаєва - 41 смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області. Припинено право спільної сумісної власності між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на будівельні матеріали та конструкції, які були використані в процесі будівництва будинку, розташованого на змельній ділянці за адресою: вул. Леніна -125 то пров. Кооператвний -2 в смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 3 654.00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 представник ОСОБА_3 ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, що суд безпідставно відмовив їй у задоволенні позову про визнання права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів і конструкцій, що розташовані за адресою: вул. Леніна, 125 та пров. Кооперативний -2 смт. Пересічне, Дергачівського району, Харківської області. Також безпідставно суд не визнав за нею право власності на 1/2 частину спірних земельних ділянок. Акції ВАТ «АТП 16351» за договорами купівлі продажу було придбано за спільні кошти під час перебування сторін у шлюбі, а відтак є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Також, підлягає розподілу вклад до статутного фонду господарського товариства, оскільки такий вклад було зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сімї.

Житловий будинок по вул.. Чапаєва, 41 смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області є спільним майном подружжя, а тому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного будинку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її представник підтримали доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_4 та його представник не заперечував проти визнання за кожним із подружжя по 1/2 частині житлового будинку, розташованого по вул. Чапаєва - 41 смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області, в іншій частині у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 просив відмовити. Право власності на будівельні матеріали і конструкції, розташовані на земельній ділянці за адресою: вул. Леніна -125 та пров. Кооперативний -2 смт. Персічне Дергачівського району Харківської області просив визнати за ним, оскільки нове будівництво почав після того, як фактичні шлюбно сімейні відносини з ОСОБА_3 були припинені і вони не проживали однією сімєю. По теперішній час вказане будівництво він веде сам.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Приймаючи рішення про відмову у розподіді земельних ділянок, акцій ВАТ «АТП 16351» та внеску до статутного фонду ТОВ фірма САТП - 2006, суд першої інстанції виходив із того, що спірні земельні ділянки не оформлені у встановленому законом порядку, на них відсутні державні акти. Також матеріали справи не містять правовстановлюючі документи на імя позивача із зазначенням кількості акцій ВАТ «АТП 16351». Майно, внесене у статутний капітал господарчого субєкта переходить у його власність і не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виділяючи у власність відповідачки житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Чапаєва 41 смт. Пересічне, Дергачівського району Харківської області суд виходив із того, що в цьому будинку фактично мешкає позивачка разом із донькою та онуками і користуються ним. Будівельні матеріали і конструкції, які були використані в процесі будівництва будинку по вул.. Леніна № 125 та пров. Кооперативному 2 смт. Пересічне, Дергачівського району Харківської області виділені у власність ОСОБА_4, оскільки, будівництво цього будинку було розпочато з 2001 року ним самим. Більше 10 років він проживає з іншою жінкою у фактичному шлюбі, будинок будував за власні кошти.

Проте, повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна за таких підстав.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Судом встановлено, що 07 травня 1977 року між сторонами було укладено шлюб.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.09.2015 року шлюб, зареєстрований між сторонами було розірвано.

За час перебування в шлюбі на імя позивача за первісним позовом ОСОБА_4 було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Чапаєва -41 смт. Персічне Дергачівського району Харківської області. У даному житловому будинку мешкає ОСОБА_3 та користується ним.

Вартість даного будинку за даними БТІ складає 416 195,00 грн.

Судова колегія вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції про визнання за ОСОБА_3 права власності на вказаний житловий будинок

Згідно ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно ч.2 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Спірний житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 150.70 кв.м., який розташований по вул. Чапаєва -41 смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області, був придбаний сторонами у період шлюбу за договором купівлі - продажу, є їх спільною сумісною власністю, проти чого сторони не заперечують. ( т. 1 а.с. 4-5)

Ні одна із сторін не бажіє присудження грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на вказане майно, а тому судова колегія вважає за необхідне, визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині за кожним вказаного житлового будинку у порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно даних витягу з ЄДР юридичних та фізичних осіб підприємців станом на 24.07.2015 року ОСОБА_4 є засновником ТОВ фірма САТП -2006.

24.09.1999 року Позивач за первісним позовом, як ФОП, разом з фізичними та юридичними особами створили Товариство з обмеженою відповідальністю САТП -2006.

28.10.1999 року був затверджений статутний фонд вказаної юридичної особи у загальному розмірі 371 023,00 грн.

Особисто ОСОБА_4 було внесено до статутного фонду 9 617,00 грн., що склало 2.6% статутного фонду.

Розмір внеску ОСОБА_4 до статутного фонду ТОВ фірма САТП-2006 підтверджується додатковою угодою між засновниками від 28.10.1999 року .

10.04.2002 року юридична особа і ВАТ «САТП-2006» була виведена із складу засновників, частка юридичної особи у статутному фонді була перерозподілена між іншими трьома учасниками. У зв'язку із перерозподілом часток між засновниками з 2002 року ОСОБА_4 володіє часткою у ТОВ фірма САТП-2006 у розмірі 71% від статутного фонду (235 605,95 грн. у грошовому виразі).

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що внесок до статутного фонду не є об"єктом права спільною сумісної власності подружжя і відповідно не підлягає поділу між ними.

Згідно ст. 115 ЦК України і аналогічною за змістом нормою - ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що господарське товариство є власником майна, переданого йому учасником товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до роз"ясень, наданих у п. 28. постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., статтею 12 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виходячи зі змісту частин 2, 3 ст. 61 СК, якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім'ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів.

Рішенням Конституційного суду України від 19.09.2012 р. № 17-рп/2012, щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 61 Сімейного кодексу України, визначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України треба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Разом із тим, вказані висновки рішення Конституційного Суду України, стосуються приватного підприємства заснованого одним із подружжя, і не може бути застосоване до регулювання корпоративних прав у товаристві з обмеженою відповідальність, про що обгрунтовано вказує ОСОБА_4 у своїх запереченнях на зустрічний позов.

За встановлених обставин і враховуючи наведені норми права, колегія судів вважає за необхідне залишити без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_4 компенсації вартості частки внеску до статутного капіталу у розмірі 4808, 50 грн.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 липня 2013 року № 6 61 цс 13

Також, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про визнання права власності на прості іменні акції ВАТ «АТП 13651».

Відповідно до ст. 177 ЦК, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери.

ОСОБА_3 не надала доказів того, що цінні папери ВАТ «АТП 16351» зареєстровані на імя ОСОБА_4

Відповідно до даних реєстраційних органів, на імя ОСОБА_4 не зареєстровані акції ВАТ «АТП 16351» В матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на імя ОСОБА_4 із зазначенням кількості акцій ВАТ «АТП -16351», що йому належать. За таких обставин, поділ цінних паперів є неможливим.

Що стосується спірних земельних ділянок, то останні не оформлені у встановленому законом порядку. На вказані земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи державні акти на землю або свідоцтва про право власності, а тому у задоволенні позову ОСОБА_3 про їх розподіл обґрунтовано відмовлено.

Судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції у частині розподілу майна подружжя і виділення у власність ОСОБА_4 будівельних матеріалів та конструкцій, які були використані в процесі будівництва будинку , розташованого на земельній ділянці , за адресою: вул. Леніна -125 та пров. Кооперативний -2 смт. Персічне Дергачівського району Харківської області.

При цьому, судова колегія виходить із того, що сторонами не доведено, що будівельні матеріали та конструкції є спільним сумісним майном подружжя.

Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ч.3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. З ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судом встановлено, що під час знаходження у шлюбі у 1999 році сторони придбали за адресою: вул. Леніна -125 та пров. Кооперативний -2 смт. Персічне Дергачівського району Харківської області старий будинок, який був знесений і почалося будівництво нового будинку, яке триває до теперішнього часу.

Вартість будівельних матеріалів та конструкцій, які були використані в процесі будівництва будинку, відповідно до довідки про ринкову вартість товарів від 13.10.2015 року складають 267 388,00 грн.

На новостворене будівництво не має відповідних дозволів та документів, будівля не введена в експлуатацію і не зареєстрована в установленому законом порядку. Право власності на земельну ділянку за вказаною адресою також не оформлено.

Як зазначає ОСОБА_4, нове будівництво він почав у 2001 році, коли вже не перебував з відповідачкою у фактичних шлюбних стосунках і веде це будівництво сам.

Із рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 вересня 2015 року про розірвання шлюбу вбачається, що шлюбно сімейні стосунку у сторін припинені більше 10 років, що підтвердили свідки. Також, з 2001 року ОСОБА_4 перебуває у фактичних шлюбно сімейних стосунках з іншою жінкою і проживає разом із нею з 2003 року у її квартирі.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 не заперечувала проти того, що фактичні шлюбно сімейні стосунки з ОСОБА_7 у них припинені більше 10 років, з 2006 року.

Отже, судова колегія вважає, що сторони не довели, що будівельні матеріали та конструкцій, які знаходяться за адресою: вул. Леніна -125 та пров. Кооперативний -2 смт. Персічне Дергачівського району Харківської області є спільним сумісним майном подружжя, а тому у задоволенні їх позовних вимого про розподіл вказаного майна слід відмовити.

При розподілі спільного майна подружжянеобхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання

ОСОБА_3 не надала доказів того, що саме за період з 1999 року, коли було придбано за вказаною адресою старий і не придатний для проживання будинок, його знесення, початку будівництва нового будинку та до припинення між подружжям шлюбно сімейних стосунків, ними були придбані будівельні матеріали, у якому розмірі і на яку суму.

Сторони не заперечують, що будівництво будинку триває, будинок не введено в експлуатацію.

Доказів того, що на придбання будівельних матеріалів витрачені спільні кошти сторін, матеріали справи не містять.

З урахуванням того, що будівельні матеріали та конструкції, що знаходяться за вказаною адресою не є спільним сумісним майном сторін, тому у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на будівельні матеріали і споруди у порядку розподілу майн подружжя також слід відмовити, що не позбавляє його права на звернення до суду за захистом своїх прав з інших підстав.

Відповідно до п 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставою для зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Отже, рішення суду підлягає зміненню з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 березня 2016 року змінити.

У частині виділення у власність ОСОБА_4 будівельних матеріалів та конструкцій, які були використані в процесі будівництва будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: вул. Леніна -125 та пров. Кооперативний -2 смт. Персічне Дергачівського району Харківської області та припинення права спільної сумісної власності між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на вказане майно, виділення у власність ОСОБА_3 житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Чапаєва 41 у смт. Пересічне, Дергачівського району Харківськ області - рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовити.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. Чапаєва, 41 у смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області у порядку розподілу спільного майна подружжя.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

У частині розподілу судового збору рішення суду скасувати.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: П.В. Кісь

ОСОБА_1