Номер провадження: 22-ц/785/3405/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.03.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кравець Ю.І. розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної сумісної власності та зобовязання не перешкоджати проведенню реконструкції квартири,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 березня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Вказане рішення оскаржує в апеляційному порядку позивач ОСОБА_2 В скарзі ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Однак, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення суду по справі постановлено судом 02.03.2016 року.

16.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Однак, заяву про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду ОСОБА_2 не подано, не зазначено таке прохання і в самій скарзі.

Оскільки, цивільний процес має диспозитивний характер, апеляційний суд не має права за своєю ініціативою вирішувати питання про поновлення процесуальних строків без подачі відповідного клопотання, яке б враховувало обставини, за яких був пропущений строк на апеляційне оскарження, тому апелянту належить подати до апеляційного суду обґрунтовану заяву про поновлення строку.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, апелянту необхідно вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» апелянтом не сплачено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги у повному розмірі.

До апеляційної скарги додана квитанція №3926977 від 15.03.2016 року про сплату апелянтом судового зору у розмірі 303,16 грн.

При цьому встановлено, що предметом позову була як вимога майнового характеру (про виділення в натурі частки із спільної сумісної власності) так і вимога немайнового характеру (про зобовязання не перешкоджати проведенню реконструкції квартири).

Відповідно п.3 ч.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Так як предметом позову були майнові вимоги, а саме: про виділення в натурі частки із спільної сумісної власності, ціна позову відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України визначається вартістю майна.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та заподання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (від 551,20 грн. до 6890,00 грн.).

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, апелянту необхідно визначити вартість спірного майна та сплатити несплачену суму судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, яка повинна бути внесена за наступними реквізитами: Отримувач: УК у м. Одесі/ОСОБА_1. р-н/22030001, Код , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, Призначення платежу: Судовий збір, пункт 6, КБК 22030001.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати на адресу апеляційного суду Одеської області (м. Одеса вул. Гайдара, 24-а).

Згідно з ст.ст.121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання апелянтом ухвали.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для сплати судового збору. В разі невиконання апелянтом у передбачений законом строк вимог закону, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної сумісної власності та зобовязання не перешкоджати проведенню реконструкції квартири - залишити без руху

Надати апелянту строк тридцяти днів з дня отримання ними даної ухвали для усунення вказаних недоліків скарги,

Роз`яснити апелянту, що у разі несплати судового збору апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту, у разі якщо заяву про поновлення строку апеляційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4