Справа № 594/292/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищної ради, третя особа Борщівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_5, в особі представника ОСОБА_2, звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 30 жовтня 2000 року помер його батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина, на яку він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя, а саме, 25 жовтня 2000 року, померлий склав заповіт, яким заповів все своє майно йому. Після смерті батька прийняв спадщину, отримавши в Борщівській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай).

Поряд з тим, вказав, що 01 лютого 2015 року померла його мати ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина, на яку він претендує як спадкоємець за законом, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння по вул.Широка, 14 в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області. Ще за життя, а саме 08 лютого 2001 року померла склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_5 все своє майно, однак останній відмовився від прийняття спадщини, а тому він звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини як за спадкоємцем за законом на будинколодіння після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок.

А тому, просив суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, право власності на спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул.Широка, 14 в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0, 60 га, з них 0, 20 га для обслуговування житлового будинку та 0, 40 га для ведення особистого підсобного господарства.

Представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_8 в судове засідання не з»явилися. До суду подали заяви, згідно яких просили розгляд справи провести без їх участі, при цьому зазначили, що позов підтримують повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищної ради в судове засідання не зявився. Від секретяря виконкому ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищної ради ОСОБА_9 до суду надійшла заява, в якій така просила справу слухати у відсутності їхнього представника, при цьому зазначила, що позов селищна рада визнає.

Третя особа в судове засідання не з»явилася. . Від завідувача Борщівської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 поступила письмова заява, в якій вона не заперечує щодо задоволення позову та просить справу слухати у її відсутності.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 30 жовтня 2000 року в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_6, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 088555, виданого 01 листопада 2000 року Збручанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Ще за життя, а саме 25 жовтня 2000 року ОСОБА_6 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, а також сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0208034, заощадження на ощадній книжці серія Э №8838180 рахунок №07500012 та на ощадній книжці рахунок №03117, заповів позивачу ОСОБА_1, що сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 25 жовтня 2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Збручанської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 89.

Після смерті батька позивач заявив про свої спадкові права, прийняв спадщину, отримавши в Борщівській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25.10.2001 року, на підставі якого було видано позивачу ОСОБА_11 акт на право приватної власності на землю серія Р2 №719177. Окрім позивача, інші спадкоємці своїх прав щодо майна померлого не заявляли, а ОСОБА_7 від прийняття такої відмовилась. Наведене вбачається з матеріалів спадкової справи № 590 відкритої щодо майна померлого ОСОБА_6 25.10.2001 року, з копії вищевказаного державного акту. Окрім цього, із даної спадкової справи вбачається, що 06.04.2010 року позивач ОСОБА_5 звертався до Борщівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини на майно померлого батька, а саме, на частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області та на право на майновий пай у розмірі 1927 грн., що знаходиться у колективній власності ТОВ «Поділля», с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтв на вищевказано майно у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

01 лютого 2015 року в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_7, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 1825111, виданого 02 лютого 2015 року Збручанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Ще за життя, а саме 08 лютого 2001 року ОСОБА_7 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, а також заощадження на ощадній книжці серії Х №0820399 рахунок №Д-о, заповіла ОСОБА_5, що сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 08 лютого 2001 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Збручанської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 21.

Поряд з тим встановлено, що ОСОБА_5, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_7 Павліни, від прийняття спадщини відмовився, що вбачається із заяви останнього від 16.06.2015 року, наявної в матеріалах спадкової справи №209/2015 від 16.07.2015 року, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_7.

24 лютого 2016 ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення за останнім спадщини на майно померлого 30.10.2000 року ОСОБА_6 спадкоємцем якого він є за заповітом та майна померлої 01.02.2015 року ОСОБА_7, спадкоємцем якої він за законом. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом на частини будинковолодіння через відсутність правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися в суд. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №182/02-14 від 24.02.2016 року.

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживали померлі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власніть) вони та позивач ОСОБА_1 були його членами., що стверджено копією особового рахунку з погосподарської книги Збручанської сільської ради за №776 на імя ОСОБА_6 за 1991 1995 роки.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1 на відповідній правовій основі набули право, кожен на 1/3 частину будинковолодіння № 14, в якому проживали, та яке розташоване по вул.Широка в с. Збручанське Борщівського району Тернопілської області, проте, у визначеному порядку своє право власності на вказаний нерухомий обєкт не оформили, та у відповідному органі не зареєстрували, що в свою чергу перешкоджає позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_6, ОСОБА_7 оформити свої спадкові права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом щодо майна померлого 30 жовтня 2000 року ОСОБА_6 та єдиним спадкоємцем за законом щодо майна померлої 1 лютого 2015 року ОСОБА_7. Також встановлено, що спадкоємець по заповіту ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем секретарем виконавчого комітету Збручанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області 08.02.2001 року, за реєстровим номером 21 після смерті померлої матері ОСОБА_7. Інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене випливає з інформації Борщівської державної нотаріальної контори №182/02-14 від 24.02.2016 року, крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 209/2015 відкритої щодо майна померлої ОСОБА_7.

Згідно висновку до звіту про оцінку ринкової вартості майна житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, даного суб»єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12, ринкова вартість будинковолодіння №14 по вул.Широка в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області станом на 21.01.2016 року становить 26641 грн.

Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5, як спадкоємець за заповітом та за законом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які кожен мали право на 1/3 частину домоволодіння вул. Широка, 14 в с.Збручанське Борщівського району, і за ним слід визнати право власності на 2/3 частини будинковолодіння по вул. Широка, 14 в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88. 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті батька ОСОБА_6, який помер 30 жовтня 2000 року в с.Збручанське Борщівського району, право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Широка, 14 в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за законом, після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 01 лютого 2015 року в с.Збручанське Борщівського району, право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Широка, 14 в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: