АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/6629/2016 Головуючий в 1 інстанції - Сіромашенко Н.В.
Доповідач - Желепа О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Іванченка М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до НаціональноїАкадемії державного управління при Президентові України про скасування наказу та зобов'язання вчинення дій, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Національної Академії державного управління при Президентові України про скасування наказу та зобов'язання вчинення дій, та просив суд:

визнати незаконним та скасувати в частині (параграф 4) наказу №398-к НаціональноїАкадемії державного управління при Президентові України «Про відрахування слухачів» від 09.07.2015 р. про відрахування ОСОБА_1 зі складу слухачів першого року навчання заочної форми за спеціальністю «Управління суспільним розвитком» за державним замовленням Інституту вищих керівних кадрів Національної академії як такого, що припинив перебування на державній службі;

зобов'язати Національну Академію державного управління при Президентові України поновити ОСОБА_1 на навчанні, як слухача другого року навчання заочної форми Інституту вищих керівних кадрів за спеціальністю «Управління суспільним розвитком» Національної Академії державного управління при Президентові України за державним замовленням;

у разі відсутності об'єктивної можливості поновити позивача на навчанні, як слухача другого року навчання, зобов'язати відповідача перевести ОСОБА_1 на навчання, як слухача другого року навчання заочної форми Інституту вищих керівних кадрів за спеціальністю «Управління суспільним розвитком» НаціональноїАкадемії державного управління при Президентові України за договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що рішенням приймальної комісії (наказ №394-к від 08.07.2014 р.) його було зараховано слухачем першого року навчання заочної форми Інституту вищих керівних кадрів за спеціальністю «Управління суспільним розвитком» Національної Академії державного управління при Президентові України (надалі - НАДУ при Президентові України) за державним замовленням. В подальшому, наказом т.в.о. президента Національної академії №298-к від 09.07.2015 р. позивача було відраховано зі складу слухачів першого року навчання заочної форми Інституту вищих керівних кадрів за спеціальністю «Управління суспільним розвитком» НАДУ при Президентові України як такого, що припинив перебування на державній службі. При цьому, на запит на ім'я президента НАДУ при Президентові України 20.07.2015 р. позивач отримав відповідь, в якій зазначено, що його відрахування відбулось на підставі абз. 6 п.28 Положення про прийом слухачів до НАДУ при Президентові України, затвердженого постановою КМУ від 01.04.2013 р. №255 (надалі - Положення КМУ №255).

Разом з тим, позивач вказував, що вищезазначене Положення КМУ №255 у абз.6 п.28 передбачає, що дострокове відрахування слухачів здійснюється, якщо слухачі навчаються за державним замовленням за вечірньою, заочною (заочно-дистанційною) формою та припинили перебування на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування (крім випадків, коли звільнення проводилося відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України). Таким чином, стверджуючи, що його було звільнено з військової служби в запас Служби безпеки України згідно наказу Управління державної охорони України №21-ос від 21.02.2015 р. згідно п. «г» ч. 6 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», яка відповідає п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України, посилаючись на гарантовану Конституцією України рівність прав громадян України, позивач звернувся за захистом порушеного права в суд. Крім того, позивач вказував, що він має статус учасника бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.10.2014 р.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної Академії державного управління при Президентові України про скасування наказу та зобов'язання вчинення дій - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Посилалася на те, що рішення ухвалене з порушенням норми матеріального та процесуального права. Суд неповно оцінив докази, які були надані під час розгляду справи. Безпідставним є посилання суду, на п.21 Положення «Про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти», затвердженого наказом Міносвіти №245 від 15.07.1996 р., відповідно до якого: поновлення студентів на перший курс вищих закладів освіти забороняється. Ректор (директор) вищого закладу освіти має право поновити на другий курс студентів, які були виключені з першого курсу, за умови ліквідації ними академічної заборгованості до початку навчальних занять», оскільки позивач просив зобов'язати Національну академію державного управління при Президентові України поновити його на навчанні, як слухача другого року навчання, успішно склавши всі іспити як слухач першого року навчання заочної форми.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник доводи скарги підтримали.

Представник відповідача доводи скарги визнала частково та пояснила, що позивач не має академічної заборгованості за перший курс навчання. Також представник визнала, що , якби підставою звільнення позивача був зазначений п.1 ч. 1 ст.40 КЗПП України, останній би продовжував навчання у вузі безкоштовно.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Згідно наказу №394-к від 08.07.2014 р. рішенням приймальної комісії ОСОБА_1 був зарахований слухачем першого року навчання заочної форми Інституту вищих керівних кадрів за спеціальністю «Управління суспільним розвитком» НАДУ при Президентові України за державним замовленням.

Так, ст. З Положення КМУ №255 передбачено, що на навчання за вечірньою, заочною (заочно-дистанційною) формою за державним замовленням за рекомендацією органів, установ приймаються особи, які перебувають на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування, працюють на посадах першої - четвертої категорії або зараховані до кадрового резерву на такі посади, мають стаж державної служби або служби в органах місцевого самоврядування не менш як один рік та не досягай 50 років на момент подання документів до приймальної комісії.

На час зарахування позивача слухачем першого року навчання заочної форми за державним замовленням останній відповідав вищевказаним вимогам ст. 3 Положення КМУ №255.

Разом з тим, наказом начальника Управління державної охорони України №21- с від 21.02.2015 р. полковника ОСОБА_1 було звільнено у запас з військової служби згідно п. «г» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Листом від 26.06.2015 р. за вих. №А-34/2-20 НАДУ при Президентові України повідомила слухача ОСОБА_1 про те, що на підставі абз.6 п.28 Положення КМУ №255 буде здійснено його дострокове відрахування зі складу слухачів за державним замовленням. Одночасно, позивачеві було вказано на можливість переведення на навчання за договором.

Так як , позивач не скористався запропонованою можливістю продовжити навчання за договором, наказом т.в.о. президента Національної академії №298-к від 09.07.2015 р. ОСОБА_1 було відраховано зі складу слухачів першого року навчання заочної форми Інституту вищих керівних кадрів за спеціальністю «Управління суспільним розвитком» НАДУ при Президентові України як такого, що припинив перебування на державній службі.

Суд першої інстанції вважав вказані дії відповідача правомірними та такими, що не порушують прав позивача.

Колегія суддів з таким висновком районного суду не погоджується, так як суд не повно встановив обставини справи, не вірно застосував норми матеріального права.

Відповідно абз.6 п.28 Положення КМУ №255 здійснюється дострокове звільнення слухачів НАДУ при Президентові України, якщо останні навчаються за державним замовленням за вечірньою, заочною (заочно-дистанційною) формою та припинили перебування на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування (крім випадків, коли звільнення проводилося відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України).

Згідно п.21 Положення «Про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти», затвердженого наказом Міносвіти №245 від 15.07.1996 р., поновлення студентів на перший курс вищих закладів освіти забороняється. Ректор (директор) вищого закладу освіти має право поновити на другий курс студентів, які були виключені з першого курсу, за умови ліквідації ними академічної заборгованості до початку навчальних занять.

Згідно з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника Управління державної охорони України №21-с від 21.02.2015 р. полковника ОСОБА_1 було звільнено у запас з військової служби згідно п. «г» ч.6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Відповідно до п. «г» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі.

Таким чином, суд встановив, що позивача було звільнено з військової служби за спеціальним законом, з підстав, які за своєю правовою природою є тотожними підставам звільнення, передбаченим в Постанові КМУ України, якою був передбачений виняток, коли студентів не відраховують з навчального закладу, в разі коли вони припинили службу (роботу), яка надавала їм право на безкоштовне навчання у відповідача.

Відповідно до ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Відповідно до ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено також справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи вищенаведені норми закону, які безпідставно не були застосовані районним судом, те, що позивач в жодному випадку не міг бути звільнений на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП, оскільки проходження військової служби відбувається на підставі спеціального Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». Проте позивач, був звільнений з аналогічних підстав, визначених в цій нормі, колегія суддів приходить до висновку, що, параграф 4 наказу №398-к Національної Академії державного управління при Президентові України «Про відрахування слухачів» від 09.07.2015 р. в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу слухачів першого року навчання заочної форми за спеціальністю «Управління суспільним розвитком» за державним замовленням Інституту вищих керівних кадрів Національної академії як такого, що припинив перебування на державній службі є незаконний в цій частині , а тому підлягає скасуванню відповідачем.

Висновок суду про те, що позивач не може бути поновлений на навчанні на другому курсі також зроблено без врахування всіх обставин які мали правове значення.

Так, п.21 Положення «Про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти», затвердженого наказом Міносвіти №245 від 15.07.1996 року, поновлення студентів на перший курс вищих закладів освіти забороняється. Ректор (директор) вищого закладу освіти має право поновити на другий курс студентів, які були виключені з першого курсу, за умови ліквідації ними академічної заборгованості до початку навчальних занять.

Тобто положенням передбачено право ректора вузу поновити студента на другому курсі навчання в разі відсутності академічної заборгованості.

Як було встановлено на стадії апеляційного розгляду позивач успішно здав сесію за перший курс і немає жодної академічної заборгованості. Також судом було встановлено, що останній був відрахований з учбового закладу незаконно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні законодавчі перешкоди для поновлення позивача на другому курсі навчання.

При цьому позивач має право продовжувати навчання безкоштовно, так як він був звільнений зі служби за скороченням штатів, тобто з підстав, які є винятком і надають право студенту продовжити навчання, не зважаючи на припинення трудових відносин, які надавали йому право на безкоштовне навчання.

Тобто, вимоги позивача про визнання не законним наказу про його відрахування з учбового закладу, а також вимоги про зобов'язання поновити його на навчанні на другому курсі є обґрунтованими та доведеними.

Рішення суду першої інстанції, як таке, що постановлено за неповно встановлених обставин справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Національної Академії державного управління при Президентові України про скасування наказу та зобов'язання вчинення дій задовольнити .

Визнати незаконним параграф 4 наказу №398-к Національної Академії державного управління при Президентові України «Про відрахування слухачів» від 09.07.2015 р. в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу слухачів першого року навчання заочної форми за спеціальністю «Управління суспільним розвитком» за державним замовленням Інституту вищих керівних кадрів Національної академії як такого, що припинив перебування на державній службі.

Зобов'язати Національної Академії державного управління при Президентові України поновити ОСОБА_1 на навчанні, як слухача другого року навчання заочної форми Інституту вищих керівних кадрів за спеціальністю «Управління суспільним розвитком» Національної Академії державного управління при Президентові України за державним замовленням.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: