Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2016 Справа №607/3752/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючого судді Стельмащука П.Я.

-секретаря Бойко І.І.

-за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Факторингова Компанія «Рантье» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитним договором № Л71.188.74885 від 09.04.2012 р. у розмірі 22 784,73 грн., з яких: 22 784,54 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,19 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього умовами кредитного договору зобовязань щодо своєчасної сплати сум кредиту, в звязку з чим виникла заборгованість і є правові підстави для звернення до суду про стягнення заборгованості.

Представник позивача ТОВ «Факторингова Компанія «Рантье» у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

09.04.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № Л71.188.74885, далі кредитний договір.

Згідно п.1.1. 1.5. банк надав позичальнику кредит у розмірі 24 284,00 грн. строком на 40 місяців, зі сплатою 0,0000 % річних від суми фактичної заборгованості за кредитом у разі, якщо позичальником повністю виконуються умови цього договору, 0,0010 % річних від залишкової суми кредиту.

Пунктами 2.3., 2.4 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати, повязані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за даним договором. При цьому позичальник зобовязаний на вимогу банку сплатити зазначені витрати: в разі прострочення позичальника від 30 до 60 днів за дії банку, здійснені в межах зазначеного періоду прострочки; в разі прострочення позичальника понад 60днів за дії банку, здійснені починаючи з першого дня прострочки. Банк має право стягнути з позичальника пеню (штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі 0,15 % - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65 % - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим договором.

Відповідачналежним чином не виконує вимоги кредитного договору, внаслідок чого станом на 30.10.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 22 784,73 грн., з яких: 22 784,54 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,19 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

30.10.2015 р. між ТОВ «Факторингова Компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/10-1, згідно умов якого ТОВ «Факторингова Компанія «Рантье» набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати суми боргу.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором № Л71.188.74885 від 09.04.2012 р. у розмірі 22 784,73 грн., з яких: 22 784,54 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,19 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 223-226, 228, 232, 233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 509, 526, 610-612, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Рантье», , заборгованість за кредитним договором № Л71.188.74885 від 09.04.2012 р. у розмірі 22 784 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят чотири) грн. 73 коп., з яких: 22 784,54 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,19 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Рантье», , 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім)грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий П.Я. Стельмащук