_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1682/16
УХВАЛА

19.04.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді Чаплицького В.В.,

за участю секретарів Буланової А.С., Непомнющого М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнення коштів, встановлення факту сумісного проживання однією сімєю,

В С Т А Н О В И В :

23 вересня 2015 року до суду надійшла ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації м. Одеси про розірвання шлюбу та визначення участі батька у вихованні дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Після уточнень, змін та розєднання представником позивача позовних вимог, ухвалою суду від 15 лютого 2016 року вирішено продовжити розгляд позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнення коштів, встановлення факту сумісного проживання однією сімєю в межах цивільної справи № 520/13232/15-ц (т. 1 а.с. 214-215).

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

14 квітня 2016 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4, в якій остання, згідно положень ч. 4 ст. 207 ЦПК України, просить суд залишити позовну заяву без розгляду (т. 2 а.с. 118).

Довіреність видана позивачем ОСОБА_1 на імя ОСОБА_4, дійсна до 25 вересня 2016 року, засвідчена капітаном судна ILIA ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 119).

В судовому засіданні, яке відбулось 19 квітня 2016 року, представник позивача ОСОБА_4 заяву про залишення позовної заяви без розгляду підтримав.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти залишення позовної заяви без розгляду заперечував, посилаючись на те що він приклав багато зусиль для розгляду дійсної справи та має бажання щоб суд розглянув справу по суті позовних вимог.

Крім того, в судовому засідання, яке відбулось 19 квітня 2016 року, судом було вдвічі зроблено попередження представнику відповідача ОСОБА_5 за порушення порядку під час судового засідання, однак останній проігнорував попередження головуючого та продовжив вчиняти дії направлені на порушення порядку під час судового засідання, що стало приводом для застосування до представника відповідача такого заходу процесуального примусу як видалення із зали судового засідання, у звязку з чим було вирішено оголосити перерву. При цьому головуючим було розяснено відповідачу ОСОБА_2, що вона має право залишитися в залі судового засідання після перерви, на що вона категорично відмовилась.

За правилами ч. 1 ст. 90 ЦПК України заходами процесуального примусу є встановлені цим Кодексом процесуальні дії, що застосовуються судом до осіб, які порушують встановлені в суді правила або протиправно перешкоджають здійсненню цивільного судочинства.

В частині 1 статті 91 ЦПК України затверджується, що заходами процесуального примусу є, зокрема попередження та видалення із залу судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 ЦПК України до учасників цивільного процесу та інших осіб, присутніх в судовому засіданні, за порушення порядку під час судового засідання або невиконання ними розпоряджень головуючого застосовується попередження, а у разі повторного вчинення зазначених дій - видалення із зали судового засідання.

Після перерви до зали судового засідання зявився представник позивача ОСОБА_4 та подану заяву підтримав, відповідач ОСОБА_2 після перерви до зали судового засідання не повернулась.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду, так як це відображає принцип диспозитивності цивільного процесу.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 90-92, 207-210 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнення коштів, встановлення факту сумісного проживання однією сімєю залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Чаплицький В. В.