Справа № 367/4762/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленко Д.С.,

при секретарі Токач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, заінтересована особа: ТОВ "Інтернет Інвест" про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що в мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_1 року на сайті http://crime.in.ua в статті

« ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_3) була розповсюджена, зокрема, наступна інформація про позивача «Генеральное руководство «Баштаном-медиа», как прошлой зимой, так и сейчас осуществляет тогдашний и.о. главреда «Вечернего Киева» ОСОБА_1. ОСОБА_1 стал долларовым миллионером, «подоив» муниципальный «Киевский медиа-холдинг» экс- мэра столицы ОСОБА_2. С приходом к власти «донецких» чуть было не попал под следствие за хищение средств из киевской казны, но, скажем так, его организаторские таланты приглянулись «Семье» Он пошел работать к ОСОБА_3»

ІНФОРМАЦІЯ_4 року на сайті http://crime.in.ua в статті «ІНФОРМАЦІЯ_5» (ІНФОРМАЦІЯ_6) була розповсюджена, зокрема, наступна інформація про позивача: «... одного из главных медиатехнологов преступного режима - ОСОБА_1(на фото), основной статьей дохода главного редактора «Вечернего Киева» ... являлась не скромная зарплата, .... а «гонорары» от ОСОБА_3. Генеральное руководство «Баштаном-медиа» до сих пор осуществляет ОСОБА_1. ОСОБА_1 стал долларовым миллионером, «подоив» муниципальный «Киевский медиа-холдинг» экс-мэра столицы ОСОБА_2. С приходом к власти «донецких» чуть было не попал под следствие за хищение средств из киевской казны, но, скажем так, его организаторские таланты приглянулись «Семье». Он пошел работать к ОСОБА_3, становится понятно, что главред ОСОБА_1 также привлекает муниципальную газету к «спецоперациям» своего беглого хозяина

ІНФОРМАЦІЯ_7 року на сайті http://crime.in.ua в статті «ІНФОРМАЦІЯ_8» (ІНФОРМАЦІЯ_9) була розповсюджена, зокрема, наступна інформація про позивача: «ОСОБА_1, до недавнего - главарь медиа-крыла бизнес-империи бежавшего в Россию ОСОБА_3, пытается официально «отжать» у общины Киева газету «Вечерний Киев». Основной статьей дохода главного редактора «Вечернего Киева» ... являлась не скромная зарплата, .... а «гонорары» от ОСОБА_3. Генеральное руководство «Баштаном-медиа» до сих пор осуществлял ОСОБА_1. ОСОБА_1 стал долларовым миллионером, «подоив» муниципальный «Киевский медиа-холдинг» экс-мэра столицы ОСОБА_2. С приходом к власти «донецких» чуть было не попал под следствие за хищение средств из киевской казны, но. скажем так, его организаторские таланты приглянулись «Семье». Он пошел работать к ОСОБА_3. становится понятно, что главред ОСОБА_1 также привлекает муниципальную газету к «спецоперациям» своего беглого хозяина.»

ІНФОРМАЦІЯ_10 року на сайті http://crime.in.ua в статті «ІНФОРМАЦІЯ_11» (ІНФОРМАЦІЯ_12) була розповсюджена, зокрема, наступна інформація про позивача: «... ОСОБА_1 - до недавнего времени негласно руководившим медиа-холдингом теневого банкира «семьи» ОСОБА_4. Ближайшее окружение ОСОБА_3 недовольно тем, как распоряжается деньгами «инвестора» ОСОБА_1 - теневой руководитель медиа-холдинга ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_13 року на сайті http://crime.in.ua в статті «ІНФОРМАЦІЯ_14» (ІНФОРМАЦІЯ_15) була розповсюджена, окрема, наступна інформація про позивача: «Генеральное руководство «Баштаном-медиа» до недавних пор осуществлял ОСОБА_1 ОСОБА_1 стал долларовым миллионером, «подоив» когда-то муниципальный «Киевский медиахолдинг» экс-мэра столицы ОСОБА_2. С приходом к власти «донецких» чуть было не попал под следствие за хищение средств из киевской казны, но, скажем так, его организаторские таланты приглянулись «Семье». Он пошел работать к ОСОБА_3. Ближайшее окружение ОСОБА_3 недовольно тем, как распоряжается деньгами «инвестора» ОСОБА_1 и его подельники.

У свою чергу, зазначені вище статті складаються з повідомлень про нібито керівництво позивачем неіснуючим медіа-холдингом та його участь у проведенні недобросовісних інформаційних кампаній. Наведені в статті твердження зображують позивача як особу, яка порушує принципи моралі, неетично поводиться в суспільному та політичному житті і навіть порушує норми чинного законодавства («чуть было не попал под следствие за хищение средств из киевской казны» тощо).

Стиль викладення витримується в зверхньо-презирливому, принизливому тоні, прикладом юго слугують вислови «ОСОБА_1 стал долларовым миллионером, «подоив» когда-то | щиципальный «Киевский медиа-холдинг» экс-мэра столицы ОСОБА_2», «главарь '.диа-крыла бизнес-империи бежавшего в Россию ОСОБА_3, пытается официально тжатъ», «основной статьей дохода главного редактора «Вечернего Киева» ... являлась не омная зарплата, ..., а «гонорары» от ОСОБА_3».

При цьому всі наведені в статях факти не відповідають дійсності, є лише домислами і нелепом і не можуть бути підтверджені по самій природі виникнення, а тому відносяться до достовірної негативної інформації.

Звинувачуючи позивача таким способом (або, як люблять говорити журналісти, викриваючи») в причетності до недобросовісних інформаційних кампаній, по суті веб-сайт сам проводить недобросовісну інформаційну кампанію проти позивача.

Розміщуючи на сайті недостовірну інформацію про позивача, викладену в іронічній принизливій формі, порушується право позивача на повагу до його честі і гідності, завдається йому душевних страждань та шкодить діловій репутації.

В 2007-2015 роках позивач обіймав посаду головного редактора в громадсько-політичній газеті «Вечірній Київ», що знаходиться в комунальні власності м. Києва. Для належного виконання функцій на такій посаді необхідно володіти авторитетом в журналістському середовищі, тобто мати високу ділову репутацією за професіональні та моральні якості людини, керівник засобу муніципального масової інформації може ефективно керувати виданням лише з репутацією неупередженої та об'єктивної людини.

Натомість, зміст статті направлений на знеславлення позивача, висвітлення його у вкрай негативному образі, більшість статті сформульована в брутальній і принизливій формі, що принижує гідність, честь та ділову репутацію позивача.

Поява статті про позивача стала швидко відома його підлеглим і колегам та викликала в них бурхливу реакцію. В першу чергу почалися постійні телефонні дзвінки - чи бачив позивач статтю про себе, що із написаного було насправді, і що він збирається роботи з таким брудом у свою адресу. Кілька днів він не міг займатися звичайними робочими справами і перебував в посиленому стресовому стані, оскільки кожний черговий дзвінок повертав його увагу до образливої статті. В управлінні підлеглими виникли складнощі: різка негативна інформація розбалансувала звичайні налагоджені відносини, при обговоренні робочих питань колеги відволікались на роздивляння позивача як незнайомої людини, зауваження підлеглим про етику і об'єктивність зустрічали заперечення, аргументоване заплямованістю особи самого позивача.

Враховуючи наведене, приниження честі і гідності перед очима підлеглих, колег та потенційних партнерів, що сталося в результаті наведених подій, необхідність докладати додаткових зусиль для відновлення свого авторитету, завдали позивачеві моральної шкоди у вигляді душевних страждань.

Крім того, після виходу статті позивач зіткнувся з посиленою підозрою та недовірою від респондентів, відчув обмеження в наданні йому інформації як кореспонденту і редактору, Кількість відмов і обмежень в співпраці почастішала, нерідко ці відмови супроводжувались насмішками про маніпуляції і зрадництво. Така ситуація триває і досі.

Таким чином, окрім душевних страждань, недобросовісне розповсюдження неправдивої інформації (наклепу) про позивача завдало йому шкоди ще й у приниженні ділової репутації.

Вважає, що зацікавлена особа поширили недостовірну інформацію, яка безпосередньо його стосується, яка принижує, честь та гідність як громадянина та ділову репутацію, як заступника прокурора Київської області.

В зв'язку з вище викладеним просив спростувати зазначену вищу недостовірну інформацію про позивача.

В судове засіданні представник позивача з'явився, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Заінтересована особа на розгляд справи не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи була повідомлений належним чином, причини неявки до суду не надав.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні було, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року на сайті http://crime.in.ua в була розповсюджена, зокрема, наступна інформація про позивача «Генеральное руководство «Баштаном-медиа», как прошлой зимой, так и сейчас осуществляет тогдашний и.о. главреда «Вечернего Киева» ОСОБА_1. ОСОБА_1 стал долларовым миллионером, «подоив» муниципальный «Киевский медиа-холдинг» экс- мэра столицы ОСОБА_2. С приходом к власти «донецких» чуть было не попал под следствие за хищение средств из киевской казны, но, скажем так, его организаторские таланты приглянулись «Семье» Он пошел работать к ОСОБА_3». ІНФОРМАЦІЯ_4 року на сайті http://crime.in.ua в статті «ІНФОРМАЦІЯ_5» (ІНФОРМАЦІЯ_6) була розповсюджена, зокрема, наступна інформація про позивача: «... одного из главных медиатехнологов преступного режима - ОСОБА_1основной статьей дохода главного редактора «Вечернего Киева» ... являлась не скромная зарплата, .... а «гонорары» от ОСОБА_3. Генеральное руководство «Баштаном-медиа» до сих пор осуществляет ОСОБА_1. ОСОБА_1 стал долларовым миллионером, «подоив» муниципальный «Киевский медиа-холдинг» экс-мэра столицы ОСОБА_2. С приходом к власти «донецких» чуть было не попал под следствие за хищение средств из киевской казны, но, скажем так, его организаторские таланты приглянулись «Семье». Он пошел работать к ОСОБА_3, становится понятно, что главред ОСОБА_1 также привлекает муниципальную газету к «спецоперациям» своего беглого хозяина. ІНФОРМАЦІЯ_7 року на сайті http://crime.in.ua в статті «ІНФОРМАЦІЯ_8» (ІНФОРМАЦІЯ_9) була розповсюджена, зокрема, наступна інформація про позивача: «ОСОБА_1, до недавнего - главарь медиа-крыла бизнес-империи бежавшего в Россию ОСОБА_3, пытается официально «отжать» у общины Киева газету «Вечерний Киев». Основной статьей дохода главного редактора «Вечернего Киева» ... являлась не скромная зарплата, .... а «гонорары» от ОСОБА_3. Генеральное руководство «Баштаном-медиа» до сих пор осуществлял ОСОБА_1. ОСОБА_1 стал долларовым миллионером, «подоив» муниципальный «Киевский медиа-холдинг» экс-мэра столицы ОСОБА_2. С приходом к власти «донецких» чуть было не попал под следствие за хищение средств из киевской казны, но. скажем так, его организаторские таланты приглянулись «Семье». Он пошел работать к ОСОБА_3. становится понятно, что главред ОСОБА_1 также привлекает муниципальную газету к «спецоперациям» своего беглого хозяина.» ІНФОРМАЦІЯ_10 року на сайті http://crime.in.ua в статті «ІНФОРМАЦІЯ_11» (ІНФОРМАЦІЯ_12) була розповсюджена, зокрема, наступна інформація про позивача: «... ОСОБА_1 - до недавнего времени негласно руководившим медиа-холдингом теневого банкира «семьи» ОСОБА_4. Ближайшее окружение ОСОБА_3 недовольно тем, как распоряжается деньгами «инвестора» ОСОБА_1 - теневой руководитель медиа-холдинга ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_13 року на сайті http://crime.in.ua в статті «ІНФОРМАЦІЯ_14» (ІНФОРМАЦІЯ_15) була розповсюджена, окрема, наступна інформація про позивача: «Генеральное руководство «Баштаном-медиа» до недавних пор осуществлял ОСОБА_1 ОСОБА_1 стал долларовым миллионером, «подоив» когда-то муниципальный «Киевский медиахолдинг» экс-мэра столицы ОСОБА_2. С приходом к власти «донецких» чуть было не попал под следствие за хищение средств из киевской казны, но, скажем так, его организаторские таланты приглянулись «Семье». Он пошел работать к ОСОБА_3. Ближайшее окружение ОСОБА_3 недовольно тем, как распоряжается деньгами «инвестора» ОСОБА_1 и его подельники.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

У відповідності до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Таким чином для покладення відповідальності на особу, яка поширила відомості, необхідно визначити характер поширеної інформації, чи є вона недостовірною, та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті у галузі правоохоронної діяльності та захисту державних інтересів.

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Також, згідно з правилом ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Засоби масової інформації мають право на висловлювання оціночних суджень, але з певним застереженням, а саме засоби масової інформації мають будувати власні оціночні судження на підставі мінімальних фактичних обставин.

Позивач не був позбавлений права на призначення лінгвістичної експертизи та отримання висновку яка б встановила, що поширена позивачем інформація є оціночними судженнями або фактичними твердженнями.

На думку суду, інформація, яку просить спростувати ОСОБА_1, є результатом критичної оцінки фактів, які передували розповсюдженню спірної інформації та є оціночними судженнями суб'єкта, вираженням суб'єктивної думки, які не є предметом судового захисту.

Наведені вище обставини стверджуються копіями роздруківок з Інтернату та іншими матеріалами справи.

На підставі ст.ст. 16, 277, 297 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію», п. 15, 18, 21, 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» , керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 30, 57, 58, 60, 61, 64, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. С. Кухленко