Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

13.04.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі - Коціпак З.П.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Мотивує свої позовні вимоги тим, що 03.10.2002 року між ним та відповідачкою по справі зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ужгородської міської ради актовий запис №642. У даному шлюбі дітей у подружжя немає.

Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів, діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, постійні сварки в результаті яких вони втратили почуття поваги один до одного , що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між подружжям з 2006 року. Вказує на те, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. У зв'язку з чим позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки жодних обов'язків у сторін, як подружжя не існує. З посиланням на викладене, позивач просить суд шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_3 розірвати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Зокрема вказав, що з 2006 року вони спільно не проживають, подружні стосунки не підтримують , спільне господарство не ведуть.

Представник відповідача ОСОБА_2 не заперечив проти розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Зокрема вказав на те, що стосунки між подружжям вичерпані, а відтак шлюб між ними існує тільки формально.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічної повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 03.10.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом - №642, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ФМ №048772 від 03.10.2002 року приєднаним до матеріалів справи .

Судом встановлено, що у даному шлюбі дітей у подружжя немає.

Шлюбні відносини між подружжям, як стверджує позивач, припинені з 2006 року.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Основною причиною припинення сімейних відносин є втрата почуття поваги один до одного та неможливість спільного проживання подружжя .

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 носить формальний характер.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч.3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч.4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, ЦПК України та ст.ст. 105, 110,112 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що зареєстрований 03.10.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом - №642 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплаченого ним суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4