Справа № 647/714/16-ц
№ провадження 2/647/322/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05.07.2016 року Бериславський районний суд Херсонської області
у складі головуючого судді Миргород В.С.
при секретарі Задорожній Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на час навчання ,
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на задоволенні з підстав викладених в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Наддніпрянська правда» від 29.06.2016 року №48, суд визнав за можливе розглянути справу без його участі відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Зі згоди позивача у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
Вислухавши пояснення позивача, матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно зі ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення повноліття.
Відповідно до ст.. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.
Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно ст. 199 СК України: 1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання; 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Тобто, якщо дитина яка досягла повноліття вирішила продовжити навчання по закінченні загальноосвітнього навчального закладу, і якщо обов'язок по утриманню батьками не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється у судовому порядку.
Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.
Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення.
Основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3).
Згідно довідки виданої комунальним закладом «Бериславський медичний коледж» Херсонської обласної ради ОСОБА_3 є студенткою комунального закладу «Бериславський медичний коледж» на денній формі навчання за спеціалізацією «Лікувальна справа» на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с.4).
Згідно довідки з місця проживання, виданої Кіровської сільської ради ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1, знаходиться на її утриманні, але на час навчання проживає в м.Берислав, де винаймає житло.
Позивач ОСОБА_1, перебуває у скрутному матеріальному становищі, працює бібліотекарем, має постійний заробіток у розмірі 1186,25 гривень щомісячно (т.2 а.с.14)
Відповідач по справі в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу не бажає.
Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи вищезазначені обставини, а також ту обставину, що відповідач аліменти не платить, суд вважає, згідно ст.184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненню нею 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання, починаючи з 11.04.2016 року і до закінчення навчання.
На підставі ст.ст. 181-185, 199 Сімейного кодексу України та, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 217 п. 1, ст..224-225 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 на навчання ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2016 року і до закінчення навчання до 30.06.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1102 гривні 40 копійок .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бериславський районний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Миргород