Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1866/16-ц 2/382/880/16
РІШЕННЯ

іменем України

14 грудня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_3.

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, вона є спадкоємицею майна померлої за заповітом.

В передбачений ст.. 1270 ЦК України, вона звернулася до Приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Черних О.В. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44666096 від 04.08.2016.

Під час її звернення до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті бабусі, нотаріусом їй було роз'яснено, що реєстрація правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності від 15 лютого 2007 року - не була проведена згідно вимог чинного законодавства, а тому нотаріус не може прийняти дане свідоцтво про право власності в якості правовстановлюючого документа для оформлення та виготовлення свідоцтва на дане спадкове майно ( що підтверджується листом Приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу).

Статтею 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що "обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: ….право власності на нерухоме майно…"

Згідно п. 4.15. розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

За змістом ч.ч. 1, 2 гл. 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, « нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження. Дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації чи особи, яка видала документ».

Також відповідно п.4.18 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно п. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяжень і, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації передбаченої цим законом за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Провести державну реєстрацію житлового будинку, вона не може, так як не являється власником зазначеного майна, а є лише його спадкоємцем.

Оскільки власник вищевказаного майна помер, то їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Просила:

Визнати за нею, - ОСОБА_1, право власності на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані в АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.