Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/959/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.

при секретарі Крупчак М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сторожинець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку нерухомого майна, що є спільним майном подружжя.

встановив:

В провадженні Сторожинецького районного суду перебуває цивільна справа № 723/959/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку нерухомого майна, що є спільним майном подружжя.

До початку розгляду справи по суті від ОСОБА_3 надійшла позовна заява до позивача та відповідача, про стягнення боргу за договором позики. При цьому ОСОБА_3 не заперечуючи право спільної сумісної власності обох відповідачів на будинковолодіння по вул. Нагірна, 5 в м. Сторожинець, зазначає що будинок було придбано частково за її кошти, а частково за кошти її матері, які вони позичали відповідачам. При цьому відповідачі мали віддати позичені кошти в сумі яка буде достатня для покупки аналогічного будинку на день їх повернення про, що була видана відповідна розписка.

Просила Стягнути із відповідачів на її користь кошти в сумі, яка становить ринкову вартість будинковолодіння станом на 2016 рік, аналогічного до будинковолодіння по вул. Нагірна, 5 в м. Сторожинець.

Ухвалою Сторожинецького районного суду ОСОБА_3 була залучена до участі в справі в якості третьої особи, її позовна заява приєднана до справи, а питання щодо обєднання позовів постановлено вирішити після висловлюваннями сторонами своєї думки.

На день розгляду справи до суду надійшла в новій редакції позовна заява третьої сторони ОСОБА_3, згідно якої позивач уточнила причину свого звернення із зазначеним позовом, якою є те, що будинковолодіння не є спільним майном подружжя так як було придбане частково за її кошти, а частково за кошти її матері.

Позивач за первісним позовом до суду не зявився, а відповідач ОСОБА_1 направила до суду письмову заяву в якій крім всього іншого, заперечила проти позову ОСОБА_3, зазначивши також що ці вимоги не відповідають первісним.

Згідно вимог ст.34 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, предявивши позов до однієї чи обох сторін.

Вивчивши позовні вимоги третьої сторони суд знаходить, що вони не стосуються предмета первісного позову, а тому прийняттю для сумісного розгляду із первісним позовом не підлягають, оскільки предметом спору за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є спільне майно подружжя, а предметом позову третьої особи є позика грошей.

У відповідності до положень ст.126 ЦПК України, суд під час розгляду справи має право постановити ухвалу про обєднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог.

Вказане свідчить про те, що спільно вказані позови розглядатися не можуть, внаслідок відсутності однорідності позовних вимог.

Виходячи з цього та керуючись ст.ст.34, 126 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В обєднанні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики із первісною позовною заявою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку спільного майна подружжя відмовити та повернути вказану позовну заяву із доданими документами позивачу ОСОБА_3.

СУДДЯ: