У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів:Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Закритого акціонерного товариства «Ірокс», треті особи: ОСОБА_7, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро Технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визнання права власності на житлове приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Ірокс», треті особи: ОСОБА_7, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро Технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання права власності на житлове приміщення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені повністю.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на житлове приміщення - двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

31 березня 2010 року ОСОБА_8 звернувся із апеляційною скаргою на вищевказане рішення.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 липня 2010 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_8, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року залишено без змін.

24 травня 2011 року ОСОБА_8 повторно звернувся із апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2011 року повторна апеляційна скарга ОСОБА_8 від 24 травня 2011 року на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року повернута заявнику.

17 березня 2014 року ОСОБА_8 втретє звернувся із апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження по третій апеляційній скарзі ОСОБА_8 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року.

30 травня 2016 року ОСОБА_8 вчетверте звернувся із апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року.

Оскаржуваною ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року ОСОБА_8 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати вищевказану ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, та вирішити питання по суті.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із положень п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, так як в матеріалах справа міститься ухвала про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_8 та залишення без змін рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі також у випадках, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

У березні 2010 року ОСОБА_8 звернувся із апеляційною скаргою на рішення місцевого суду.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 липня 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року залишено без змін.

У травні 2011 року ОСОБА_8 повторно звернувся із апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2011 року повторна апеляційна скарга ОСОБА_8 від 24 травня 2011 року на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року повернута заявникові.

У березні 2014 року ОСОБА_8 втретє звернувся із апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження по третій апеляційній скарзі ОСОБА_8 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року з підстав, передбачених п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України.

30 травня 2016 року ОСОБА_8 вчетверте звернувся із апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року.

Оскаржуваною ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року ОСОБА_8 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року з підстав, передбачених п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України.

Отже, апеляційний суд правильно відмовив ОСОБА_8 у відкритті апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, оскільки рішення місцевого суду від 25 червня 2009 року було оскаржене ОСОБА_8 до апеляційного суду Львівської області та ухвалою апеляційного суду від 19 липня 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилено, а рішення місцевого суду залишено без змін, однак після цього ОСОБА_8 неодноразово оскаржив рішення місцевого суду від 25 червня 2009 року до апеляційного суду, що є підставою для відмови у відкритті провадження.

Доводи касаційної скарги про невідповідність висновку апеляційного суду обставинам справи, порушення норм процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Таким чином, оскаржувана ухвала апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова