РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

за участю заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Хортицький районний у м.Запоріжжя Відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області, Управління Пенсійного фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що з травня 2009р. вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2. Від цих відносин у них 21.05.2010р. народилась дитина син ОСОБА_3, якого вона зареєструвала у відділі реєстрації актів громадського стану, записавши батька зі своїх слів, оскільки батько дитини не мав можливості зявиться до органів РАЦС і подати заяву про визнання свого батьківства щодо дитини. Наприкінці 2012р. фактичні подружні стосунки з ОСОБА_2 припинились, однак він продовжував приймати участь у виховані сина та визнавав себе його батьком. В квітні 2015р. ОСОБА_2 виїхав до Російської Федерації, де 27.03.2016р. помер. Для оформлення дитині пенсії у звязку з втратою годувальника їй необхідно встановити факт батьківства, спору щодо будь-якого права не існує.

Просить встановити факт батьківства та внести до актового запису про народження сина відомості про ОСОБА_2 як батька.

В судовому засіданні заявниця підтримали свої вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представники зацікавлених осіб - Хортицького районного у м.Запоріжжя Відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області, Управління Пенсійного фонду України у Хортицькому районі м.Запоріжжя - в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність представників зацікавлених осіб.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, якщо встановити цей факт іншими засобами неможливо.

Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст.122 СК України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122 та 125 цього кодексу.

Згідно ст. 125 СК України якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини чи за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поданою як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 21.05.2010р. у заявниці ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3.

Відповідно до копій актового запису та свідоцтва про народження дитини в графі «батько дитини» зазначено ОСОБА_4, запис зроблено на підставі ч.1 ст.135 СК України за заявою матері ОСОБА_1

Згідно з актом, складеним представниками ЖБК «Вогнетривник-3» за участю сусідів, ОСОБА_2 фактично мешкав за адресою: м.Запоріжжя, пр..Юбілений, 26/430 разом з ОСОБА_1 та їх неповнолітнім сином ОСОБА_3, вели спільне господарство, доглядали сина.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2, 01.10.1986р.н., помер 27.03.2016р. в м.Балахна Нижньогородської обл.. Російської Федерації.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою ОСОБА_1, була знайома з ОСОБА_2 і була свідком початку подружніх відносин між ними. З травня 2009р. Лілія та ОСОБА_6 стали мешкати разом як одна родина в квартирі, що належить ОСОБА_1, через рік у них народився син ОСОБА_7. ОСОБА_6 відразу визнав себе батьком дитини, забрав дружину та сина з пологового будинку, потім допомагав ОСОБА_1, доглядав за сином, гуляв з ним на вулиці. ОСОБА_7 схожий на батька і обличчям, і характером. Потім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розійшлися, але він продовжував спілкуватися з сином. ОСОБА_7 знає свого батька.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є матірю ОСОБА_2. В 2009 р. він в м.Запоріжжі познайомився з ОСОБА_1, покохав її і переїхав до неї жити. Жили вони однією родиною без реєстрації шлюбу, в травні 2009р. народився їх син ОСОБА_7. ОСОБА_6 був дуже радий цьому, він піклувався про дитину, ставився до сина дуже тремтливо, опікувався ним. Вони родиною приїздили до неї у гості в м.Енергодар, вони їздили у м.Запоріжжя на хрестини ОСОБА_3. Онук дуже схожий на батька. ОСОБА_6 ніколи не заперечував, що це його дитина. В 2012р. вони з ОСОБА_1 розійшлися, ОСОБА_2 дуже хвилювався з цього приводу, але продовжував спілкуватись з сином. В 2015р. він поїхав на заробітки до Росії, а в березні 2016р.помер там. Вона особисто завжди сприймала ОСОБА_3 як свого онука, продовжує спілкуватись з ним та ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6, ніякого спору між ними немає, стосунки нормальні.

Свідок ОСОБА_9, сестра ОСОБА_2, в судовому засіданні дала пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_8

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, надані докази в їх сукупності з точки зору належності, достатності, достовірно та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт батьківства померлого 27.03.2016р. ОСОБА_2, 01.10.1986р.н., щодо малолітньої дитини ОСОБА_3,21.05.2010р.н.

При цьому, суд виходить з того, що з травня 2009р. по вересень 2012р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією родиною без реєстрації шлюбу за адресою місця мешкання ОСОБА_1 - м.Запоріжжя, пр..Юбілений, 26/430, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Від цих стосунків у них народився син ОСОБА_7 і ОСОБА_2 визнавав себе біологічним батьком дитини, піклувався про сина, виховував та утримував його, але за життя дитину на своє імя не зареєстрував.

Вказані обставини в достатній мірі підтверджуються поясненнями заявниці, свідків, зокрема, матері та сестри ОСОБА_2, а також наданими суду письмовими доказами актом з місця проживання, довідкою з дитячого садка, фотознімками, на яких зображені заявниця, ОСОБА_2, їх син ОСОБА_7, інші родичі, в т.ч. і при виписці ОСОБА_1 з пологовому будинку після народження сина ОСОБА_7.

Доказів, які б спростовували ці обставини, суду не надано.

Також судом встановлено, що спору про право не існує, встановлення факту батьківства необхідно заявниці для оформлення дитині пенсії у звязку з втратою годувальника.

За таких обставин суд вважає необхідним встановити факт батьківства ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

На підставі вищевикладеного, вказану заяву слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.128,130,135 СК України, ст.3,4,10,11,60,61,212-215,218,234,256,259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - Хортицький районний у м.Запоріжжя Відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області, Управління Пенсійного фонду України у Хортицькому районі м.Запоріжжя, про встановлення факту батьківства задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2, 01.10.1986р.н., ур. м.Енергодар Запорізької області, громадянина України, який помер 27.03.2016р., щодо малолітнього ОСОБА_3, 21.05.2010р.н., ур. м.Запоріжжя.

Внести зміни до актового запису №446 від 27.05.2010р. про народження малолітнього ОСОБА_3, виключивши відомості про батька «Федощев Олександр Іванович» і зазначивши відомості про батька «ОСОБА_2, 01.10.1986р.н., ур. м.Енергодар Запорізької області, громадянин України».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А.Мурашова

07.07.2016