У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 25 квітня 1998 року по 08 жовтня 2013 року вона та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка ОСОБА_7 Діти після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Неповнолітні доньки сторін ведуть активний спосіб життя, навчаються у школі, у музичній школі, поглиблено вивчають англійську мову, відвідують підготовчі заняття, у тому числі щодо підготовки до складання зовнішнього незалежного оцінювання, відвідують тренування в спортивному клубі «Кінезіс». Окрім того, діти мають рід захворювань.

Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти, забезпечити дітям належний рівень життя до якого звикли останні, коли проживали у повній сім'ї, проте, у добровільному порядку домовитися про спільне утримання неповнолітніх дітей сторони не змогли.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей у твердій грошовій сумі по 5 000 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2014 року, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року, позов задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 3 500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 07 вересня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі 3 500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 07 вересня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позові відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що з 25 квітня 1998 року по 08 жовтня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі.

У шлюбі у сторін народилися дві дочки: ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7 (а. с. 4).

Згідно з довідкою квартального комітету «Центральний» м. Вінниці від 13 жовтня 2015 року № 860 діти сторін проживають разом з ОСОБА_4 та знаходиться на її утриманні, що підтверджується (а. с. 104).

ОСОБА_6 має ряд захворювань та фізіологічні особливості, а саме: порушення гормонального фону, яке потребує періодичних консультацій та постійного лікування, що підтверджується актами про надані медичні послуги від 08 та 21 листопада 2014 року, наданими Товариством з обмеженою відповідальністю «Меділабс» (а. с. 133, 135); сколіоз, що потребує відвідування дитиною тренувань у спортивному клубі «Кінезіс» та кабінету масажу, згідно з консультативним висновком ортопеда від 13 листопада 2015 року (а. с. 138); дефект верхньої щелепи обличчя, що підтверджуються актами виконаних робіт від 16 жовтня 2014 року, 29 серпня 2015 року (а. с. 122, 124), рахунками від 29 серпня 2015 року № 6766, 1 від 26 серпня 2015 року № 680 (а. с. 127, 130).

ОСОБА_7 також має слабке здоров'я, їй діагностовано: сколіоз, згідно з консультативним висновком спеціаліста (ортопеда) від 13 листопада 2015 року (а. с. 137), мастит правої молочної залози, пахова грижа, у зв'язку з чим 18 червня 2015 року дитина була прооперована. Дитині також згідно з рекомендаціями лікаря-ортопеда рекомендовано масаж та відвідування спортивних тренувань (а. с. 137).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з довідкою ГУ ДФС у Вінницькій області від 17 листопада 2015 року № 33408/02-28-1705 відповідач є фізичною особою-підприємцем. З 01 січня по 31 грудня 2012 року сума задекларованого доходу відповідача склала 220 000 грн, у період з 01 січня по 31 грудня 2013 року - 250 000 грн, з 01 січня по 30 вересня 2014 року - 75 870 грн. У період з 01 жовтня по 31 грудня 2014 року звітує про відсутність доходу (а. с. 94).

Із виписки із рахунків відповідача, зокрема із банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» прослідковується зарахування на картку наступних сум: 25 березня 2015 року - 2 462,62 євро; 30 березня 2015 року - 481,58 євро; 28 квітня 2015 року - 485,56 євро; 07 травня 2015 року - 974,10 євро; 09 червня 2015 року - 972,11 євро; 26 червня 2015 року - 4 452,62 євро; 09 липня 2015 року - 4 452,62 євро; 22 жовтня 2015 року - 983,06 євро; 23 листопада 2015 року - 2 965,10 євро, а всього - 18 229,37 євро (а. с. 107−114), що свідчить про наявність у відповідача доходу.

Доводи відповідача, що зазначені грошові кошти перераховувалися його друзями виключно як грошова допомога на лікування спростовуються ультразвуковим дослідженням Вінницького військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 11 червня 2015 року та консультативним висновком ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМН України» від 16 червня 2015 року № 7549, згідно з якими у відповідача не вбачається будь-яких серйозних серцево-судинних захворювань, хірургічне лікування відповідачу не показано, рекомендовано контроль артеріального тиску, гіпотензивну терапію, амбулаторне лікування під наглядом лікуючого лікаря (а. с. 151, 152).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 46620884 від 30 жовтня 2015 року у власності відповідача знаходяться 3 житлові квартири (а. с. 78−80).

Відповідно до довідки облікової картки приватного транспортного засобу за відповідачем зареєстровано право власності на легковий автомобіль універсал-В, NISSAN PATROL GR TD, 2001 року випуску, державний номерний знак (а. с. 92).

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про часткове задоволення позову, оскільки суди урахували усі обставини у справі і визначили розмір аліментів, що є необхідним і достатнім для утримання дітей, з урахуванням рівних обов'язків батьків з утримання дітей.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судами першої й апеляційної інстанцій надавана відповідна оцінка. На правильність висновків судів доводи касаційної скарги не спливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., МартинюкВ.І.