Номер провадження 2/754/883/16
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В с т а н о в и в:

В жовтні 2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до 09.04.2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою, за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти на його утримання до повноліття. Фактично дитину утримує вона та її чоловік, відповідач не допомагає матеріально. Син навчається у дитячо-юнацькій спортивній школі дзюдо «Юний спартаківець», на придбання спортивної форми та засобів захисту від травм в поточному році нею було витрачено 845 грн. Крім того, дитина має діагнози: міопія, сколіоз 1 ступеня відділу хребта, плоско-вальгусна деформація стоп. Витрати на лікування дитини становлять 820 грн., які вона понесла вона одна, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування дитини у твердій грошовій сумі 1665 грн. одноразово та 250 грн. щомісяця для оплати абонементу для занять з плавання.

В судове засідання позивачка не з»явилася, надіславши письмову заяву в якій підтримала вимоги свого позову та просила суд про їх задоволення в повному обсязі, а також про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши свої письмові заперечення. Зазначив, що за рішенням суду сплачує аліменти на користь позивачки на утримання сина, крім того, допомагає матеріально йому по мірі необхідності, влітку оздоровлює сина на морі. Може і хоче добровільно надавати дитині матеріальну допомогу. На даний час не працює, перебуває на біржі праці, підшукує собі роботу. Щодо того, що у сина проблеми із зором, йому нічого не відомо, позивачка про це йому не говорила.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення свого довірителя та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2001 року по 09.04.2009 року. (а.с.5). Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач - ОСОБА_2 (а.с.6).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.09.2015 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 600 грн. щомісячно до його повноліття (а.с. 7-8).

Як пояснив в судовому засіданні відповідач він справно кожного місяця сплачує аліменти на утримання дитини. Крім того, позивакою суду не було надано доказів того, що відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги їх спільному синові, а також доказів того, що відповідач має будь-яку заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В судовому засіданні також було встановлено, що син сторін по справі має діагнози: міопія, сколіоз 1 ступеня відділу хребта, плоско-вальгусна деформація стоп (а.с. 10). Витрати на лікування дитини становлять 1665 грн., які позивачка понесла особисто, що підтверджується відповідними чеками, які містяться в матеріалах справи (а.с. 11-14), а тому з відповідача на її користь підлягають стягненню додаткові витрати на лікування дитини у твердій грошовій сумі 832,50 грн. одноразово, що складають половину від витрачених позивачкою коштів. Вимоги позову в цій частині доведені позивачкою та обґрунтовані, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позову в частині стягнення з відповідача на користь позивачки 250 грн. щомісяця для оплати абонементу для занять з плавання, то судом було встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачкою в судовому засіданні не надано жодного доказу того, що дитина відвідує басейн та які саме витрати необхідно щомісячно сплачувати на відвідування нею басейну, тому такі вимоги позову не є доведеними нею в судовому засіданні, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Аналізуючи зібрані по справі докази та відповідно до вимог ст. 185 СК України суму до стягнення одноразово додаткових витрат на дитину, судом визначено в розмірі 832 грн. 50 коп., що складає половину від суми витрат, що були понесені позивачкою на лікування дитини.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст. 185 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразово в сумі 832 грн. 50 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя