Справа № 758/9724/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О.,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Головне управління Державної міграційної служби в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що її мати народилась в селищі Буроз Макіївського району Донецької області, що на момент її народження входила до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки.

Свої вимоги мотивує тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Тирасполь Республіки Молдова та є громадянкою Російської Федерації.

У заяві вказала, що її мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Буроз Макіївського району Донецької області (нині є територією м. Макіївка Донецької області), тобто на території, що на момент її народження входила до складу УРСР, яка нині є територією сучасної України відповідно до ст. 5 ЗУ «Про правонаступництво України».

Посилаючись на те, що встановлення даного факту є необхідним їй для отримання дозволу на імміграцію на Україну та оформлення посвідки на постійне проживання на Україні, як особою, що має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, вона звернулася до суду з даною заявою.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, з тих же підстав просив її задовольнити.

Представник Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ЦПК України перелік фактів, що встановлюються судом не є вичерпним. За наявності умов суд може встановити й інші факти, що мають юридичне значення. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення: встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Підставою звернення до суду з даною заявою стало те, що заявниця втратила свідоцтво про народження своєї матері, яким би могла підтвердити факт її народження на території України.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Тирасполь Республіки Молдова та є громадянкою Російської Федерації ( а.с. 42, 48).

Згідно витягу з акту про одруження після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, прізвище заявниці було змінено з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» ( а.с. 45), даний шлюб було розірвано 04.02.1985 року ( а.с. 46).

З свідоцтва про шлюб вбачається, що 16.08.1989 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_1, після чого її прізвище змінилося на «ОСОБА_1» ( а.с. 47).

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_3, що підтверджується дублікатом свідоцтва про народження ( а.с. 43).

Мати заявниці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Буроз Макіївського району Донецької області.

Згідно копії паспорту громадянки РФ ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 16.12.2010 року, виданий посольством Росії в Молдові, вбачається, що місцем її народження є Україна ( а.с. 35).

У свідоцтві про смерть ОСОБА_3, виданого 01.04.2013 року Тираспольським відділом РАГС, зазначено, що остання ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Буроз Макіївського району Сталінської області УРСР ( а.с. 36).

Відповідно до акту про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_4, місцем народження матері заявниці вказано - місто Макіївка, Україна ( а.с. 41).

З довідки Інституту історії України НАН України від 30 квітня 2015 року № 123/411 вбачається, що селище Буроз на квітень 1933 року (момент народження матері заявниці) перебувало у підпорядкуванні Макіївського райвиконкому і входило до складу Донецької області Української Соціалістичної Радянської Республіки ( а.с. 37).

Згідно довідки Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України № 215/1 від 28.04.2015 року вбачається, що на підставі Указу Президії Верховної Ради УРСР від 09.11.1961 року «Про перейменування Сталінської області та міста Сталіно» Сталінську область перейменовано на Донецьку ( а.с. 38-39).

Як слідує із вищезазначених документів, зазначене в свідоцтві про смерть ОСОБА_3 місце її народження, яке записано як «селище Буроз Макіївського району Сталінської області», станом на момент її народження входило до складу Донецької області УРСР, яка нині є територією України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Зокрема, за ч.ч.1,7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України.Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов'язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов'язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської НародноїРеспубліки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Як пояснив у судовому засіданні представник заявника встановлення даного факту є необхідним заявниці для отримання дозволу на імміграцію на Україну та оформлення посвідки на постійне проживання на Україні, як особою, що має право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правих підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, народилась в селищі Буроз Макіївського району Донецької області, що на момент її народження входила до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки.

На підставі викладеного та керуючись, Законом України «Про громадянство України», Законом України «Про імміграцію», Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983, ст. ст. 3, 10, 11, 58, 60, 208, 212-215, 218, 234, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа - Головне управління Державної міграційної служби в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, народилась в селищі Буроз Макіївського району Донецької області, що на момент її народження входила до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Шаховніна