Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/6329/15 головуючий у 1 інстанції Пустовіт З.П.
провадження № 22-ц/778/984/16 суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду запорізької області від 30 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, приватного нотаріуса Бердянського нотаріального округу Запорізької області Чуєвої Тетяни Тихонівни, ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, визнання недійсним акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ВДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, приватного нотаріуса Бердянського нотаріального округу Запорізької області Чуєвої Тетяни Тихонівни, ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, визнання недійсним акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

В обґрунтування позову зазначивши, що йому на праві спільної часткової власності належала 1/2 частка двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради 26.02.2010 року. 14 листопада 2013 року приватним підприємством"Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі ПП «СП «Юстиція») були проведені прилюдні торги з продажу належної йому 1/2 частки вказаної квартири. За результатами торгів складено протокол прилюдних торгів №05/235/134/А-1 від 14.11.2013 року, переможцем яких визнано ОСОБА_2, якій його частку квартири було продано за 44 700,00 грн. На підставі вказаного протоколу про проведення прилюдних торгів було складено акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21.11.2013 року, затверджений в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (далі ДВС Бердянського МРУЮ) Скидан О.А. На підставі зазначеного акту державного виконавця приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Т.Т. ОСОБА_2 було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстроване 13.02.20-14 року за №155. На підставі свідоцтва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Вважає, що під час проведення прилюдних торгів з продажу належної йому 1/2 частки квартири було порушено низку вимог чинного законодавства. З аналізу пунктів 2.1, 2.5, 3.7, 3.10 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, які визначають поняття «лоту» як одиниці майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах, слід дійти висновку, що об'єктом реалізації з прилюдних торгів могло бути нерухоме майно, яке є об'єктом цивільних прав, виділена у встановленому законом порядку в окремий самостійний об'єкт власності, а не його частина, яка не набула статусу об'єкту нерухомості в передбаченому законом порядку. Тобто, здійснення продажу з прилюдних торгів 1/2 частини квартири без вирішення технічної можливості виділу цієї частки в натурі й набуття нею статусу об'єкта цивільних прав не відповідають вимогам закону. Крім цього, постанов державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ від 09.04.2012 року призначено ОСОБА_6 експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2а-9225/10/0870, виданого 19.12.2011 року Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення податкової заборгованості з ОСОБА_3 на користь держави в сумі 192172,75 грн. Експертом-оцінювачем ОСОБА_6 надано висновок про ліквідаційну вартість 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 станом на 29.03.2013 року в розмірі 59496,00 грн. Листом №2051/13 від 23.10.2013 року ПП «СП «Юстиція» повідомила ВДВС Бердянського МРУЮ про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна, призначені на 21.10.2013 року, не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту. Актом про зниження вартості арештованого майна від 24.10.2013 року було знижено вартість 1/2 частки належної йому квартири на 25% та встановлено у розмірі 44622,00 грн. 14 листопада 2013 року ПП «СП «Юстиція» було проведено публічні торги та продано належну йому частку ОСОБА_2 Однак, виходячи з правового аналізу норм Тимчасового положення та вимог ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», можна дійти висновку, що з моменту оцінки 1/2 частини квартири, здійсненої станом на 29.03.2013 року, до її продажу з прилюдних торгів пройшло більше 6 місяців, тобто, суттєва умова правочину - ціна продажу, була визначена звітом про оцінку майна, який втратив чинність, що є підставою для визнання таких торгів недійсними. Такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 04.03.2015 року у справі №6-18цс15 з аналогічними обставинами. Недійсність результатів прилюдних торгів тягне за собою недійсність виданих на його підставі похідних документів, а саме: акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21.11.2013 року та виданого на його підставі свідоцтва від 13.02.2014 року, №155. Тому просив визнати недійсними результати прилюдних торгів з продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 проведених приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», оформлених Протоколом прилюдних торгів №05/235/1 З/А-1 від 14 листопада 2013 року; визнати недійсним акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21 листопада 2013 року, затверджений в.о начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Скидан О.А., а також визнати недійсним видане приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т.Т. свідоцтва про придбання ОСОБА_2 нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстроване 13 лютого 2014 року за №155, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

У вересні 2015 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій, не змінюючи підстав та предмету позову та наведених обґрунтувань, виключив з числа відповідачів ПП «СП «Юстиція» у зв'язку з його припиненням, про що внесено запис від 04.07.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців без правонаступництва.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсними результати прилюдних торгів з продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, проведених приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», оформлених Протоколом прилюдних торгів №05/235/13/А-1 від 14 листопада 2013 року.

Визнано недійсним акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21 листопада 2013 року, затверджений в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Скидан О.А.

Визнано недійсним видане приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Тетяною Тихонівною свідоцтва про придбання ОСОБА_2 нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстроване 13 лютого 2014 року за №155, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 та відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі по 462 грн.10 коп. з кожного.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

За вимогами ч. 4 ст. 27 ЦПК України сторони зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права.

18.04.2016 року представник позивача надав заяву про відкладення розгляду справи призначеної на 19 квітня 2016 року у зв'язку із зайнятістю в іншому процесі в м. Бердянськ. Справа тричі призначалася до розгляду, про що позивач був завчасно повідомлений, підтвердженням чого є його розписки про отримання повідомлень, у судове засідання ані позивач, ані його представник не з'являлися , про причини своєї неявки позивач не повідомив.

Відклавши два рази розгляд справи, із-за неявки позивача та його представника, колегія судів вважає, що клопотання представника позивача про перенос третій раз розгляду справи задоволенню не підлягає виходячи з положень статей 169, 304, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, за змістом яких, у разі повторної неявки позивача або його представника до суду, незалежно від причин неявки, справа розглядається у його відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із наявності передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України підстав для визнання торгів недійсними, оскільки у порушення ч. 5 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» торги відбулись поза межами шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна.

Проте з такими висновками судів першої погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак рішення суду першої зазначеним вимогам норм процесуального та матеріального права не відповідає.

Як вбачається із матерів справи, що на виконанні у відділі ДВС Бердянського МРУЮ знаходилося виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави в особі Бердянської ОДПІ податкової заборгованості в сумі 192 172,75 грн. 20.03.2012 року державним виконавцем складено акт про опис та арешт 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, належної боржнику, а постановою від 09.04.2012 року у виконавчому провадженні призначено експерта-оцінювача ОСОБА_6

Відповідно до договору від 25.09.2013 року, укладеного між ДВС Бердянського МРУЮ та організатором прилюдних торгів - спеціалізованим підприємством ПП «СП Юстиція» (а.с. 118) відділ ДВС Бердянського МРУЮ передає організації нерухоме арештоване майно, а спеціалізована організація надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Згідно висновку про ліквідаційну вартість, наданого оцінювачем ОСОБА_6, ліквідаційна вартість 1/2 частини двокімнатної квартири, загальною площею 52,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, станом на 29 березня 2013 року без врахування ПДВ складає 59496 гривень.

Як вбачається з копії листа ПП «СП «Юстиція» №2051/13 від 23.10.2013 року, вказане підприємство повідомило начальника ВДВС Бердянського МРУЮ, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме: 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить боржнику ОСОБА_3 та передано на реалізацію згідно з Договором №05/235/13/А від 25.09.2013 року, призначені на 21.10.2013 року, не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту.

Відповідно до акту головного державного виконавця Годіної А.Ю. про зниження вартості арештованого майна від 24.10.2013 року, знижено вартість арештованого майна шляхом уцінки вартості, визначеної експертом, на 25% та визначено ціну для реалізації в розмірі 44622,00 грн.

Згідно протоколу ПП «СП «Юстиція» №05/235/13/А-1 проведення прилюдних торгів від 14 листопада 2013 року з реалізації 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1, переможцем торгів оголошено ОСОБА_2

У зв'язку з цим, головним державним виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ Годіною А.Ю. складено акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21.11.2013 року, затвердженого в.о. начальника відділу ДВС Бердянського МРУЮ Скидан О.А., на підставі якого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т.Т. видане свідоцтво від 13 лютого 2014 року на ім'я ОСОБА_2 про право власності на 1/2 частку вказаної вище квартири, зареєстровано в реєстрі за №155, що підтверджується копіями акту та свідоцтва.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3. суд першої інстанції виходив із того, що звіт про ліквідаційну вартість 1/2 частини квартири, що належить позивачу, суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 було визначено станом на 29 березня 2013 року в розмірі 59 496,00 грн. та цього ж дня, передано до ВДВС Бердянського МРУЮ, а перші прилюдні торги ПП «СП «Юстиція» були призначені на 21.10.2013 року, тобто фактично майже через місяць після сплину шестимісячного строку з моменту підписання звіту. Прилюдні торги, оформлених протоколом №05/235/13/А-1 від 14.11.2013 року, відбулися за звітом про оцінку майна, який втратив чинність, бо з часу проведення оцінки арештованого майна до часу проведення торгів минуло більше шести місяців.

Відмовляючи в задоволені позову з підстав, заявленої в позові, а саме: не виділення частки позивача в натурі, суд виходив із того, що за положеннями ст. ст. 177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191 ЦК України, які визначають поняття речі як об'єкта цивільних прав, нерухомої речі, належність речі до подільної й неподільної залежно від можливості поділу або виділу частки з об'єкта нерухомого майна; п.п. 2.1, 2.5, 3.7, 3.10 Тимчасового положення, які визначають поняття лота як одиниці майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах, позивач робить помилковий висновок про те, що 1/2 частка квартири не може бути об'єктом реалізації з прилюдних торгів, бо не є, на його думку, об'єктом цивільних прав. Втім, його позиція є хибною: виходячи з наведених вище норм законодавства, 1/2 частина квартири, яка належала позивачу на праві приватної, спільної часткової власності, набула статусу нерухомого майна та є об'єктом цивільних прав.

Висновок суду проте, що 1/2 частина квартири може бути предметом продажу з аукціону не оскаржується. І рішення суду першої інстанції в цій частині в апеляційній інстанції за принципом диспозитивності не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги проте, що позивач не ставив вимоги про визнання недійсним протоколу прилюдних торгів, а акт державного виконавця та свідоцтво є похідними суперечить позовним вимогам, за яким позивач просив визнати недійсними результати прилюдних торгів з продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, проведених приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», оформлених Протоколом прилюдних торгів №05/235/13/А-1 від 14 листопада 2013 року, акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21 листопада 2013 року, та виданого на підставі акту свідоцтва про придбання ОСОБА_2 нерухомого майна з прилюдних торгів.

Суд першої інстанції надав оцінку діям державного виконавця , який помилково вважав, що звіт про оцінку майна на момент проведення прилюдних торгів не втратив чинності, відраховуючи строк з моменту підписання звіту 29.03.2013 року і до моменту передачі нерухомого майна на прилюдні торги 25 вересня 2013 року, проте строк передбачений частиною п'ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначає чинність звіту про оцінку майна має встановлюватися саме на момент проведення прилюдних торгів.

Посилання на те, що суд вийшов за межі вимог встановивши дату підписання звіту про оцінку майна не відповідають тексту позовних вимог де зазначено, що звіт здійснений експертом 29.03.2013 року, про що і було встановлено у судовому рішенні (а.с.40)

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85).

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

За частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини п'ятої статті 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Частиною п'ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім підпункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших, визначених Тимчасовим положенням, причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів, передбаченими Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності.

Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Ураховуючи зазначене, можна зробити висновок про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а сааме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв'язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Позивач має навести, а суд встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою,п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому колегія судів зауважує проте, що суд відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позивачем вимог, та рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях за положеннями ч.4 ст. 60 ЦПК України.

Позивач у своїх позовних вимогах не визначає в чому полягало порушення його прав в результаті того, що на акт про оцінку майна був визначений 29.03. 2013 року, а прилюдні торги, оформлених протоколом №05/235/13/А-1 відбулися 14.11.2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку з моменту підписання звіту.

При розгляді справи в суді першої інстанції та апеляційної скарги позивачем не наведено відповідно до вимог ст. 3, 11 ЦПК України, а судом не було встановлено, що внаслідок того, що торги були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна, підвищилася вартість майна, що реалізовувалося на спірних прилюдних торгах. А також проте, що внаслідок такого порушення, були порушені права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів позивача.

Суд першої інстанції встановивши, що при проведенні прилюдних торгів відбулося порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення, не визначив що таке порушення вплинуло на результати торгів, з огляду на те, що торги були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна.

Матеріали справи також не містять в собі підтвердження того, що були порушені права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, яке за правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15 може полягати підвищенні вартості майна на час проведення торгів, що реалізовувалося на спірних прилюдних торгах, що не було встановлено у судовому засіданні .

Оскільки судом першої інстанції ухвалене рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України та судом не встановлено порушення прав та законних інтересів позивача, тому рішення в оскаржуваній частині підлягає у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасуванню із ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволені позову.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України одночасно з частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь Банку понесені ним судові витрати у вигляді судового збору за подання за подання апеляційної скарги у сумі 1027 гривень 62 копійки.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, приватного нотаріуса Бердянського нотаріального округу Запорізької області Чуєвої Тетяни Тихонівни, ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, визнання недійсним акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1027 гривень 62 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: