Справа № 522/7682/16-ц
Провадження № 2/522/5314/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

30 червня 2016 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Тарасов А.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 29.04.2016 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення грошових коштів, зазначаючи, що 30.12.2013 року між ОСОБА_3 (чоловіком позивачки) та ОСОБА_2 був укладений договір інвестування проектування і будівництва, відповідно до умов якого ОСОБА_3 (інвестор) зобовязався сплачувати грошові кошти на проектування та будівництво, а (забудовник) ОСОБА_2, зобовязується здійснювати проектування і будівництво обєкта за рахунок інвестора (ОСОБА_3Є.) і по закінченню будівництва передати обєкт інвестору. Після закінчення будівництва і введення обєкта в експлуатацію інвестор отримує право власності на обєкт. Предметом договору інвестування проектування і будівництва була квартира АДРЕСА_1. Відповідно до умов зазначеного договору, перебуваючи у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, подружжям було передано забудовнику - ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 34585 доларів США, що підтверджується відповідними розписками. 11.07.2015 року шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. Враховуючи ту обставини, що ОСОБА_2 порушив договірні зобовязання - не передав квартиру у власність ОСОБА_3, як це передбачено умовами договору, позивачка неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з вимогою повернути половину грошей, сплачених за проектування та будівництво квартири, однак половина грошей відповідачем так і не повернута. Оскільки добровільно вказані грошові кошти відповідач позивачу не повернув, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

02.06.2016 року позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на квартиру № 8, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Учнівська, 22, зазначаючи, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.06.2014 року (індексний номер 23342367) та довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.06.2014 року ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира № 8, що розташована у будинку № 22 по вулиці Учнівській у м. Одесі, тому існує ризик що відповідач у будь який час може відчужити зазначену квартиру третім особам, задля ускладнення і затягування розгляду справи. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що належить відповідачеві, може зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суддя вважає, що заява підлягає задоволенню у звязку з наступними обставинами.

З договору інвестування проектування і будівництва від 30.12.2013 року, який був укладений між ОСОБА_3Є та ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_3 (інвестор) зобовязався сплачувати грошові кошти на проектування та будівництво, а (забудовник) ОСОБА_2, зобовязується здійснювати проектування і будівництво обєкта за рахунок інвестора (ОСОБА_3Є.) і по закінченню будівництва передати обєкт інвестору.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.06.2014 року (індексний номер 23342367) та довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.06.2014 року ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира № 8, що розташована у будинку № 22 по вулиці Учнівській у м. Одесі.

Згідно розписок від 30.12.2013 року на суму 4000 доларів США, від 31.01.2014 року на суму 22385 доларів США, від 03.07.2014 року на суму 3000 доларів США , від 14.01.2015 року на суму 1800 доларів США, від 14.03.2015року на суму 1000 доларів США, від 24.04.2015 року на суму 950 доларів США, від 21.05.2015 року на суму 1450 доларів США, вбачається, що ОСОБА_2 була передана грошова сума у розмірі - 34585 доларів США.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу повернення грошових коштів інвестованих в будівництво житла, що є предметом обтяження, а отже суд вважає обґрунтованими побоювання позивача щодо неможливості виконання рішення суду, у випадку його постановлення на його користь.

Відповідно до ст.ст. 151, 153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При задоволені заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи те, що предметом спору є зазначена грошова сума у розмірі - 34585 доларів США, суддя вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення грошових коштів задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01), що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради - для виконання.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Тарасо в

30.06.2016