РІШЕННЯ
Іменем України
21.03.2016 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова у складі

головуючого судді- Мартинишин М.О.

при секретарі- Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ,

треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївні, Відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, Відділ державної виконавчої служби Сокальського міського управління юстиції

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 про визнання виконавчого напису Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни від 20.10.2015 № 1180 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 боргу в сумі 122 134,30 грн. таким, що не підлягає виконанню повністю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 листопада 2015 року він отримав поштовим відправленням від Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції постанову про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції від 19.11.2015 у виконавчому провадженні № 49397739, згідно з якою йому, як боржнику у виконавчому провадженні, постановлено добровільно виконати до 26 листопада 2015 року виконавчий напис Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Hop Надії Миколаївни від 20.10.2015 № 1180, а саме сплатити на користь Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , як стягувача у виконавчому провадженні, борг у сумі 122 134,30 грн. Вважає, що при вчинені виконавчого напису від 20.10.2015 № 1180, нотаріус порушила правила вчинення цієї нотаріальної дії, оскільки нею не було перевірено наявності безспірності заборгованості, так як безспірність заборгованості відсутня, оскільки він відмовився підписати акт про ознайомлення з наказом про результати службового розслідування, яким його було притягнуто до матеріальної відповідальності, - наказом командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 10.07.2015 № 1085, що підтверджується актом від 23 вересня 2015 року, складеним сержантом ОСОБА_2 і прапорщиком ОСОБА_3 та затвердженим тимчасово виконуючим обов`язки командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 23 вересня 2015 року та згаданим вище наказом командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 10.07.2015 № 1085 «Про результати службового розслідування» його було притягнуто до матеріальної відповідальності на загальну суму 119 634,30 грн., однак з постанови про відкриття виконавчого провадження випливає, що виконавчий напис від 20.10.2015 № 1180 вчинений приватним нотаріусом на стягнення заборгованості в сумі 122 134,30 грн. Про притягнення його до матеріальної відповідальності на загальну суму 122 134,30 грн. ні Військова частина-польова пошта НОМЕР_1 , ні приватний нотаріус його не повідомляли, інші акти про ознайомлення з іншими наказами про притягнення його до матеріальної відповідальності чи з іншими аналогічними документами йому для підпису не пропонувалися. А тому для захисту свого права та інтересу змушений звернутись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить позов задоволити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи, представник позивача про поважні причини своєї неявки суд повідомив, а позивач взагалі про причини своєї неявки суд не повідомив, однак як вбачається із матеріалів справа, що позов підтримує повністю, просить такий позов задовольнити, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представник відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та з підстав, які зазначені в письмовому поясненні від 13.03.2016 року, які містяться в матеріалах справи та пояснив, що відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 10.07.2015 №1085 «Про результати розслідування» позивача було притягнуто до матеріальної відповідальності на загальну суму 119 634,30 грн. Згідно виконавчого напису від 20.10.2015р № 1180 вчиненого приватним нотаріусом було стягнуто з позивача на їх користь заборгованість в сумі 119 634,30 грн. та витрат по вчиненню виконавчого напису в сумі 2500,00 грн. При цьому, довідкою Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 02.10.2015 вих.№4486 підтверджується наявність заборгованості позивача перед відповідачем. Просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог за безпідставністю позовних вимог.

Представник третьої особи- Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції в судове засідання не з`явився, подав клопотання 14.03.2016 року, з якого видно, що просить розглядати справу без їх участі, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представник відповідача.

Третя особа- Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївні та представник третьої особи- Відділу державної виконавчої служби Сокальського міського управління юстиції у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представник відповідача

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 10.07.2015 №1085 «Про результати розслідування» було притягнуто ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності на загальну суму 119 634,30 грн..

Пунктом 1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 243/95 від 23.06.1995 року визначено, що це положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців винних у заподіяній шкоді державі під час виконання ними службових обов`язків передбачених актами законодавства, військовими статутами інструкціями та іншими нормативними актами. Відшкодування шкоди яке зазначено в пункті 4 Положення, військовослужбовцями проводиться незалежно до притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Відповідно до п. 32 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної ради України від 23 червня 1995 року № 243/95 на притягнутих до матеріальної відповідальності звільнених з військової служби військовослужбовців і військовозобов`язаних після закінчення зборів, які не відшкодували заподіяної ними державі шкоди, в 10-денний термін після дня вибуття їх з військової частини до суду за місцем їх постійного проживання (роботи) надсилаються виконавчі написи органів, що виконують нотаріальні дії. Для отримання виконавчого напису командир (начальник) військової частини подає органам, що виконують нотаріальні дії, довідки про суму заборгованості, яка підлягає стягненню.

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і порядку встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно з частиною 2 статті 87 цього ж Закону перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Цим положенням кореспондують положення пунктів 3.1 та 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Відповідно до п. п. 1.2. п. 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 3.2. п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

А тому, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік документів). Вказаний Перелік документів містить вичерпні підстави для вчинення виконавчого напису і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Так, згідно з п.7 Переліку документів нотаріус вправі вчинити виконавчий напис у безспірному порядку для стягнення заборгованості з військовослужбовців, звільнених з військової служби і військовозобов`язаних після закінчення зборів. Для одержання виконавчого напису подається довідка командира (начальника)військової частини про суму заборгованості,що підлягає стягненню.

Як вбачається із матеріалів справи, що ТВО командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 подано до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни довідку від 02 жовтня 2015 року № 4486, яка підтверджує вказану суму заборгованості ОСОБА_1 Військовій частині-польова пошта НОМЕР_1 .

У зв`язку із зверненням ТВО командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївні, остання вчинила виконавчий напис № 1180 від 20.10.2015 року, за яким передбачається стягнути на користь відповідача суму заборгованості притягнутого до матеріальної відповідальності звільненого з військової служби військовослужбовця, який не відшкодував заподіяної ним державі шкоди в сумі 119 634,30 грн. та витрат по вчиненню виконавчого напису в сумі 2500,00 грн.

Відповідно до узагальнень судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів.

Позивач стверджує, що відповідачем не було надано нотаріусу доказів наявності безспірності заборгованості та те, що дана заборгованість оспорювалася позивачем на момент вчинення виконавчого напису.

За змістом частин 1 та 2 ст. 60 ЦПК України обов`язки доказування і подання доказів покладені на кожну сторону, яка зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів, що заборгованість за виконавчим написом не є безспірною. Разом, судом встановлено, що на момент вчинення виконавчого напису, нормативний документ (наказ командира військової частини), що підтверджує заборгованість притягнутого до матеріальної відповідальності позивача був чинним та позивачем не оскаржувався.

Для підтвердження безспірності стягнення військовою частиною-польова пошта НОМЕР_1 надані нотаріусу документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Виконавчий напис вчинений нотаріусом у відповідності до вимог ст.ст. 87 і 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом № 296/5 від 22 лютого 2012 року Міністерства юстиції України. Тому, відсутні підстави для визнання виконавчого напису, вчиненого 20.10.2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною (зареєстрований у реєстрі № 1180, на звороті Довідки від 02 жовтня 2015 року № 4486, виданої ТВО командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ), таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина рішення суду повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни від 20.10.2015 № 1180 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 боргу в сумі 122 134,30 грн. таким, що не підлягає виконанню повністю в повному обсязі, оскільки не було доведено обставин, які б свідчили про порушення прав та інтересів позивача та у зв`язку із ненаданням позивачем належних доказів на підтвердження свої вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 27, 31, 57-60, 88, 169, 209, 214-215, 218 ЦПК України, -

вирішив:
у задоволенні позову ОСОБА_1

до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ,

треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївні, Відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, Відділ державної виконавчої служби Сокальського міського управління юстиції

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мартинишин М.О.