Справа № 463/4004/15 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/2190/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я.,Гриновця Б.М.

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: апелянта ОСОБА_2 - представника відповідача ОСОБА_3,

представника позивача та третьої особи - ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2016 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, за участі третіх осіб Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_4 про зобов'язання до вчинення дій, встановлення годин, визначення місця і способу участі у вихованні дитини - задоволено частково.

Визначено ОСОБА_6 графік побачень з онукою ОСОБА_7 у 1,3 суботу та 2,4 неділю кожного місяця з 11:00 до 18:00 год. в супроводі батька дитини ОСОБА_4 за місцем проживання ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі апелянт, зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому судді. Зазначає, що рішенням, прийнятим 04.06.2014 року Личаківським районним судом міста Львова аналогічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задоволено частково, зобов'язано усунути перешкоди у спілкуванні з онукою, участі у її вихованні та визначено способи її участі у вихованні онуки, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14.10.2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.01.2016 року, рішення Личаківського районного суду скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, а відтак таким, що набрало законної сили. Однак, судом незважаючи на наявність у матеріалах справи копії вищезгаданих рішень прийнято рішення за наявності обов'язкових підстав для закриття провадження у справі. Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2016 року скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника позивача та одночасно третьої особи на стороні позивача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначено Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Відповідно до частини 2 статті 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно з частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Однак, відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Так, згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Таким чином, законодавством України закріплено право ОСОБА_6, як баби малолітньої ОСОБА_7 на спілкування зі своєю онукою та право брати участь у її вихованні.

Законодавством також встановлено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку.

Згідно висновку органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.11.2015 року (а.с.87-89), Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування дала висновок про те, що враховуючи вік дитини, бажання баби брати участь у вихованні онуки та беручи до уваги факт проживання за однією адресою батька дитини ОСОБА_4 та баби ОСОБА_6, Личаківська районна адміністрація прийшла до висновку про те,що батько взмозі забезпечити побачення доньки із бабцею, а тому вважає за доцільне щоб побачення ОСОБА_6 з онукою ОСОБА_7 відбували у дні, які встановлені батькові ОСОБА_4, для спілкування з дитиною, а саме 1,3 суботу та 2,4 неділю кожного місця - з 11:00 до 18:00 год. в супроводі батька, та вважає за доцільне побачення здійснювати за місцем проживання баби ОСОБА_6, за адресю: АДРЕСА_1.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваним рішенням дотримано розумного балансу на участь у вихованні дитини її бабцею, як членом її сім'ї, якому надано таке право - з дотриманням принципу максимально можливого урахування інтересів дитини, який закріплено СК України та Конвенцією про права дитини.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

Б.М. Гриновець