справа № 208/326/16-ц
№ провадження 2/208/1159/16
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Ізотова В.М., при секретарі Пентраковській М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа Бабушкінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції «про звільнення майна з-під арешту».

встановив:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, накладеного постановами Бабушкінського ВДВС Дніпродзержинського МЮУ від 17.12.2010 р. та 24.03.2011 р., а саме : на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності, посилаючись на те, що зазначене нерухоме майно перебуває в іпотеці у нього (позивача), ДВС не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотеко держателями, а тому арешти, накладені державними виконавцями Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, мають бути зняті.

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі та задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій просить суд провести розгляд справи без її участі, так як знаходилась на стаціонарному лікуванні з травмою ноги та продовжує лікуватись амбулаторно.

Представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справ був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.03.2008 р. між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2008-018, за яким позивач надав, а відповідачка отримала кредит у розмірі 13500,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування у розмірі 16.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.03.2023 р. ( а. с. 6 11 )

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

28.05.2015 року Заводським районним судом було винесено заочне рішення, в якому позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені в повному обсязі та стягнуто заборгованість відповідачки ОСОБА_2 за кредитним договором № 2008-018 у розмірі 20814.51 дол. США через неналежне виконання зобовязання та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2010 р. та 24.03.2011 р. Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області було відкрите провадження та накладено арешт на вищезазначене нерухоме майно.( а. с. 25-26)

Судом також встановлено, що договір іпотеки був укладений 13.03.2008 року, а постанови про накладення арешту були винесені 17.12.2010 року та 24.03.2011 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Тому, державна виконавча служба не мала правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотеко держателями.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та зняття арештів, накладених Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської обл. на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 на праві власності.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 5, 54, 60 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції «про звільнення майна з-під арешту» - задовольнити повністю.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири, що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 (09.09.1961 р.н.), розташованої за адресою : АДРЕСА_2, який було накладено 17.12.2010 року Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири, що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 (09.09.1961 р.н.), розташованої за адресою : АДРЕСА_2, який було накладено 24.03.2011 року Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Ізотов В. М.