Справа № 520/4719/16-ц
Провадження № 2/520/3071/16
05.07.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Васильків О.В.
при секретарі Дідур Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд, -
26.04.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 196 131,60 грн. При цьому позивач посилається на те, що 22.08.2008 року позивач надав відповідачу у борг кошти у розмірі 5000 дол. США, та 05.09.2011 року позивач надав відповідачу нову розписку на кошти у розмірі 5000 дол. США зі сплатою 150 дол. США щомісячно у якості процентів за користування коштами. 11.12.2015 року відповідачем було складено нову розписку про отримання від позивача коштів у розмірі 5000 дол. США та 2740 дол. США. Однак, кошти за договором позики відповідачем не повернуті у повному обсязі, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явився повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 22.08.2008 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 кошти у розмірі 5 000 дол. США, які зобовязався повернути 01.09.2009 року, та за користування коштами сплачувати щомісячно 150 дол. США, про що було складено особисту розписку відповідачем /а.с. 14/.
Окрім того, 05.09.2011 року ОСОБА_2 надав позивачу розписку, що взяв у борг у ОСОБА_1 кошти у розмірі 5 000 дол. США та зобовязався за користування коштами сплачувати щомісячно 150 дол. США, що вбачається із особистої розписки відповідача /а.с. 14/.
11.12.2015 року ОСОБА_2 склав розписку, з якої слідує, що він взяв у ОСОБА_1 5 000 дол. США та 2740 дол. США процентів, які зобовязується повернути /а.с. 15/.
Судом досліджено письмову вимогу позивача, адресовану 14.04.2016 року ОСОБА_2, про повернення коштів відповідно до розписки від 11.12.2015 року у розмірі 5 000 дол. США та 2740 дол. США у строк до 22.04.2016 року /а.с. 18/. Матеріали справи містять повідомлення про отримання відповідачем письмової вимоги /а.с. 16-17/.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача ОСОБА_2, яка підлягає стягненню відповідно до особистої розписки ОСОБА_2 від 11.12.2015 року становить 5 000 дол. США та 2740 дол. США, що на день подання позову, а саме 26.04.2016 року, еквівалентно 196 131,60 грн.
З огляду на вищевикладене, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.
Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 610-612, 625, 1046 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, заборгованість за договором позики у розмірі 7 740 дол. США /сім тисяч сімсот сорок доларів США/, що станом на 26.04.2016 року еквівалентно 196 131,60 грн. /сто девяносто тисяч сто тридцять одна гривня 60 копійок/.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, судовий збір у розмірі 1 931,30 грн. /одна тисяча девятсот тридцять одна гривня 30 копійок/.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.