Справа № 461/2555/16-ц
Провадження № 4-с/461/30/16
УХВАЛА

іменем України

19.04.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування постанови, зобов'язання до вчинення дій

в с т а н о в и в :

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулось до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50339948 від 29.02.2016 року та просить зобов'язати прийняти до виконання виконавчий лист № 461/622/14-ц, виданий 24.01.2014 року на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Львівгаз» 2818 грн. 02 коп. боргу та 114 грн. 70 коп. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 24.01.2014 року Галицьким районним судом м. Львова у справі № 461/622/14-ц винесено судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Львівгаз» 2818 грн. 02 коп. боргу та 114 грн. 70 коп. судового збору. У вказаній справі 24.01.2014 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист, який було пред'явлено у Галицький ВДВС ЛМУЮ до примусового виконання. 29.02.2016 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про відмову в прийнятті до провадження виконавчого листа № 461/622/14-ц, виданого Галицьким районним судом м. Львова від 24.01.2014 року на підставі ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає дії державного виконавця неправомірними, покликаючись на те, що відсутність індивідуального ідентифікаційного номера боржника (фізичної особи) не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Із врахуванням наведеного просить скаргу задоволити.

Представник скаржника у судове засідання не з'явився, у скарзі просив розгляд справи проводити без його участі.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, що підтверджується матеріалами справи. Суд, відповідно до ст.386 ЦПК України ухвалив проводити розгляд скарги без участі державного виконавця.

Фіксація судового процесу не здійснювалася відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону у виконавчому документі зазначаються: 1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; 2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; 3) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання чинності рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що 24.01.2014 року Галицьким районним судом м. Львова у справі № 461/622/14-ц винесено судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Львівгаз» 2818 грн. 02 коп. боргу та 114 грн. 70 коп. судового збору. Судовий наказ набрав законно сили 05.03.2014 року.

Стягувачем до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції було подано заяву про примусове виконання виконавчого листа № 461/622/14-ц, виданого 24.01.2014 року Галицьким районним судом м. Львова, однак постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 29.02.2016 року на підставі п.6 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа, у зв'язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, через відсутність дати народження та індивідуального ідентифікаційного номера боржника.

Щодо покликання державного виконавця в постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження на відсутність дати народження боржника суд вважає безпідставними, оскільки статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено, що у виконавчому документі обовязково повинна міститися дана інформація.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі №6-62цс14 від 25.06.2014 року, відсутність індивідуального ідентифікаційного номера боржника (фізичної особи) не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Окрім того, державному виконавцю надано право звернутися до органів Державної податкової служби і, при необхідності, отримати реєстраційний номер облікової картки боржника, який присвоюється фізичним особам згідно із Податковим кодексом України та наказом Міністерства доходів і зборів №779 від 10.12.2013 року.

За таких обставин, оскільки судовий наказ Галицького районного суду м. Львова по справі № 461/622/14-ц набрав законної сили 05.03.2014 року, а підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження немає, постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50339948 від 29.02.2016 року необхідно визнати незаконною та скасувати та зобов'язати державного виконавця прийняти до виконавчого провадження виконавчий лист № 461/622/14-ц від 24.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Львівгаз» 2818 грн. 02 коп. боргу та 114 грн. 70 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.18, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 208-210, 383, 387 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу задоволити.

Визнати дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50339948 від 29.02.2016 року неправомірними.

Зобовязати державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50339948 від 29.02.2016 року та зобов'язати державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 вирішити питання про прийняття до примусового виконання виконавчий лист, виданий 24.01.2014 року за судовим наказом Галицького районного суду м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Львівгаз» 2818 грн. 02 коп. боргу та 114 грн. 70 коп. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зубачик Н.Б.