справа № 361/8856/15-ц
провадження № 2-п/361/44/16
УХВАЛА

08 липня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якій просив скасувати заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2016 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (далі ПАТ УкрСиббанк, Банк) до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити дану справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування заяви зазначав, що 27 квітня 2016 року він отримав заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2016 року у вказаній вище цивільній справі. Вважає, що дане заочне рішення ухвалене судом всупереч вимогам ст. ст. 74, 224 ЦПК України без належного повідомлення його про час і місце розгляду справи. Ні він, ОСОБА_3, ні його дружина ОСОБА_4, другий відповідач у справі, судових повісток не отримували.

Крім того, заочне рішення ухвалено судом на підставі неповного зясування всіх обставин, що мають істотне значення для справи. Зокрема, у мотивувальній частині заочного рішення відсутня інформація про додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 07 листопада 2006 року, де зазначена плаваюча процентна ставка по кредиту. Загальна сума заборгованості за кредитним договором Банком належними і допустимими доказами не доведена.

У описовій і мотивувальній частинах заочного рішення суд зазначає про те, що загальна сума його заборгованості за кредитним договором станом на 08 грудня 2015 року складає 50055,25 доларів США. Зазначену суму заборгованості в національній валюті України гривні всупереч вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України за курсом Національного банку України при ухваленні заочного рішення судом не визначено. Також суд не врахував, що кінцевим терміном повернення кредиту є 25 листопада 2021 року.

Вважає, що у звязку з наведеними порушеннями норм матеріального та процесуального права заочне рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідач ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у суді заяву підтримали, просили суд задовольнити її, з підстав, викладених у заяві про перегляд заочного рішення суду. Також просили врахувати, що при обчисленні розміру заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором Банком не враховані всі внесені ним платежі. Наданий суду розрахунок заборгованості не відповідає дійсності. Точна сума заборгованості може бути визначена лише спеціалістом або експертом при розгляді справи в загальному порядку.

Представник позивача ПАТ УкрСиббанк ОСОБА_7 у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду не підтримала, просила суд у задоволенні цієї заяви відмовити. Вважає, що заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2016 року є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні, оскільки ОСОБА_3 не виконує своїх зобовязань за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_4 у суді заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду підтримала, вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки розмір заборгованості належним чином не доведений. Також вона пояснила, що про зміну та збільшення процентної ставки Банк її не повідомляв, чим порушено її права як поручителя. Ця обставина відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України може бути підставою для визнання поруки припиненою.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та додатково надані документи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2016 року, ухваленим у цивільній справі № 361/8856/15-ц, позов ПАТ УкрСиббанк задоволено. Стягнуто солідарно на його користь із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 07 листопада 2006 року в розмірі 50055,25 доларів США, що складають заборгованість за кредитом і процентами, та 23143 грн. 72 коп. пені.

Копію цього заочного рішення суду ОСОБА_3 одержав 27 квітня 2016 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення йому поштового відправлення.

04 травня 2016 року у визначений ч. 2 ст. 228 ЦПК України строк ОСОБА_3 подав до суду заяву про перегляд зазначеного заочного рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що про час і місце розгляду вказаної справи відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 двічі повідомлялися судом належним чином за зареєстрованим місцем їхнього проживання (а. с. 65, 66, 72, 73).

Із зазначеного вище заочного рішення суду від 08 квітня 2016 року видно, що своїх зобовязань за кредитним договором ОСОБА_3 належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість. Факту невиконання в повному обсязі зобовязань за кредитним договором ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував.

За змістом положень ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення наявності двох обставин: неявки відповідача у судове засідання, у якому ухвалено заочне рішення саме з поважних причин, та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Заперечуючи проти заочного рішення суду від 08 квітня 2016 року ОСОБА_3 вказував на те, що розрахунок його заборгованості за кредитним договором, який зроблений ПАТ УкрСиббанк, не відповідає дійсності, оскільки не враховані всі внесені ним платежі, зокрема дві квитанції від 06 грудня 2006 року. Також цей розрахунок не підтверджений первинними бухгалтерськими документами.

Будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин відповідач ОСОБА_3 суду не надав. Його представник ОСОБА_6 у суді пояснила, що точний розрахунок заборгованості може бути визначений лише спеціалістом або експертом. На даний час такі докази у відповідача відсутні.

Представник ПАТ УкрСиббанк у суді пояснила, що при розрахунку заборгованості Банком враховані всі внесені відповідачем ОСОБА_3 платежі, у тому числі й за 06 грудня 2006 року.

У ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Виходячи з наведеного, доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що суд не визначив суму заборгованості за кредитним договором у національній валюті України гривні є безпідставними, враховуючи те, що кредит наданий в іноземній валюті та Банк заявляв вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором саме в іноземній валюті доларах США.

Інших доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, у заяві відповідачем ОСОБА_3 не зазначено.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, відповідачем ОСОБА_3 не надано, суд дійшов висновку, що підстави для скасування заочного рішення суду від 08 квітня 2016 року відсутні, тому заява ОСОБА_3 про перегляд цього заочного рішення суду підлягає залишенню без задоволення.

За змістом ч. 4 ст. 231 ЦПК України уразі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 212, 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.