Справа № 500/7222/15-ц
Провадження № 2-п/500/52/16
УХВАЛА

12 липня 2016 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Баннікової Н.В.

при секретарі Борчану О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл заяву відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2016 р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором позики.

Відповідач та представник відповідача звернулись до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись, зокрема, на те, що за адресою реєстрації не мешкає, а тому судову повістку своєчасно не отримував. Крім того, у нього «мається певний сумнів щодо моменту складання» боргової розписки, оскільки розписка була надрукована заздалегідь, а потім лише вписувались його дані, вважає «за доцільне» «призначити та провести судово-технічну експертизу» розписки «з визначенням кола питань». Вважають, що рішення ухвалено «передчасно, суд не в повному обсязі дослідив всі істотні обставини справи, не встановив дійсний намір сторін та саме походження розписки нібито від 23.07.2013 р.» (а.с.53-56).

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, суду пояснив, що грошові кошти відповідачем були отримані від позивача за усним договором позики 23.07.2013 р. Оскільки відповідач не виконував умови договору щодо повернення суми позики, позивачем було надруковано текст розписки, відповідач погодився скласти розписку і сам безпосередньо вніс необхідні дані до розписки та підписав її.

Заслухавши представника позивача, вивчивши заяву та матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2016 р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором позики (а.с.47-48).

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України за місцем реєстрації належним чином, про що свідчить довідка адресного

бюро та відповідне повідомлення про вручення судової повістки (а.с.13, 41).

Згідно правовій позиції, викладеній у справі ( № 6-2517св10) - ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.09.2011 р. про стягнення боргу, суд, застосовуючи норми статей 1046-1047 ЦК України, виходить з того, що розписка є підтвердженням укладання договору, а останній є укладеним з моменту фактичного передання грошей, який може не співпадати з часом складення розписки

Судовим рішенням від 18.04.2016 р. встановлено, що згідно розписці від 23.07.2013 р. ОСОБА_1 взяв у позику у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 12 000 дол. США, які зобовязався повернути не пізніше 10.01.2014 р. (а.с.35).

Отже, посилання відповідача та його представника на не встановлення судом обставин по справі судом спроможними не сприймаються.

Посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача висновку суду у рішенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2016 р. не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.210, 231, 232 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором позики відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4