Провадження №2/200/1655/16
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Днепропетровска в складі: головуючого, судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Інк.» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог, збільшивши їх розмір, послався на те, що він з 13.02.2013. перебував у трудових відносинах із відповідачем.

Згідно з Наказом №592-к від 22 червня 2015р., 06 липня 2015 року позивач був звільнений з посади слюсаря по ремнту технологічного устаткування на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

За період роботи позивача на займаній посаді у відповідача виникла заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 6 582 грн. 64 коп. за період з квітня 2015 року по липень 2015 року та вихідної допомоги в розмірі 3150,89 грн.

В день звільнення позивач не отримав розрахунку та до теперішнього часу відповідач ухиляється від сплати заборогованості за всіма виплатами, що належать до сплати в день звільнення, що порушує його трудові права. Тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробітком за час затримки при звільненні по день фактичного розрахунку в розмірі 13 705,98 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та витрати на правову допомогу 1300 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі просив його задовольнити.

Представник ПрАТ «ОСОБА_2 Інк.» в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дйшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач з 13.02.2013 року працював на ПрАТ «ОСОБА_2 Інк», згідно наказу №99-к від 12.02.2013 року.

Згідно з Наказом №592-к від 22 червня 2015р., позивач був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату.

За період роботи позивача на підприємстві утворилась наступна заборгованість по заробітній платі, в тому числі компенсація за невикористану відпустку та вихідної допомоги при звільненні: за квітень 2015 року 1 634,96 грн.; за травень 2015 року 1 171,44 грн.; за липень 2015 року з урахуванням невикористаної відпустки 3 776,24 грн., а всього 6 582,64 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідач не надав доказів погашення заборгованості по заробітній платі позивача, тому суд приходить до висновку, що дана невиплата заробітної плати та всіх сум, які підлягають виплаті в день звільнення працівника, є порушення трудового закондавства та виною відповідача.

Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.20 своєї постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Розрахунок середнього заробітку вираховується у відповідності до постанову Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Так, у липні 2015 року 23 робочі дні, у серпні 2015 року 20 робочих днів, вересень 2015 року 22 робюочі дні, жовтень 2015 року 22 робочі дні, у листопаді 2015 року- 3 робочих дні. Всього з 06.07.2015 року по 03.11.2015 року (день складання позову) затримка по заробітній платі склада 87 робочих днів. Отже, середній заробіток складає 87 х 157,54 (середній заробіток на день) = 13 705,98 грн., що слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, що відповідачем порушено трудове право на своєчасне отримання заробітної плати та всіх виплат, що підлягають сплаті при звільненні, що призвело до його моральних страждань у вигляді відновлення свого порушеного права, додавати додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. за вимогу матеріального характеру, 551 грн. 20 коп. за вимогу щодо стягнення моральної шкоди та 1300 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 03.11.2015 року.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212, 214, 215, 222, 224-226, ЦПК України, ст.ст. 115, 116, 117, 237-1 КЗпП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Інк.» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Інк.» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток в розмірі 13 705,98 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та витрати на правову допомогу 1300,00 грн., а всього 20 005,98 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Інк.» () на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Т.Ю. Єлісєєва