ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_3, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_4, ПАТ «ВТБ Банк», ПАТ «Альфа Банк», ТОВ «ОТП Факторінг Україна», третя особа, що не заявляє самостійних вимог Відділ державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи був уточнений, з вимогами про скасування арешту, накладеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції 26 червня 2013 року на 12/100 частин адміністративного будинку по вул. Кірова, 22 у м. Фастові, Київської області, загальною площею 531,3 кв.м. та належить ОСОБА_8 та виключити його з переліку арештованого майна.

Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2011 року на забезпечення виконання зобов'язання за договором позики на суму 325 176 грн. між ним та ОСОБА_9 було укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки є 12/100 частин адміністративного будинку (гаражі, насосні станції), що знаходяться по вул. Кірова, 22 у місті Фастові Київської області, загальною площею 531,3 кв.м. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 26 липня 2013 року, залишеним в силі Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.08.2014 року, позов ОСОБА_8 задоволено в частині стягнення з ОСОБА_9 боргу в сумі 331 269,17 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та визнано за ОСОБА_8 право власності на предмет іпотеки 12/100 частин адміністративного будинку (гаражі, насосні станції), що знаходяться по вул. Кірова, 22 у місті Фастові Київської області, загальною площею 531,3 кв.м. разом з тим, на спірне приміщення накладено арешт, внаслідок чого позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності на нележану йому частину у цьому майні.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_4, ОСОБА_11 в судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні.

Інші відповідачі ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ПАТ «ВТБ Банк», ПАТ «Альфа Банк», ТОВ «ОТП Факторінг Україна» та їх представники в судове засідання не зявилися, про час слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи ВДВС Фастівського МРУЮ в судовому засіданні вирішення спору залишив на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10.10.2011 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладений договір позики грошей, який був нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 2057. Відповідно до умов договору ОСОБА_9 отримав від позивача гроші в сумі 325 176 гривень, що на день укладання договору по курсу НБУ становило 40 800 дол. США.

20 жовтня 2011 року у забезпечення ОСОБА_9 зобовязань за договором позики між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_25 та зареєстрований у реєстрі за №2060. (т.1 а.с.8-11).

Предметом іпотеки є 12/100 частин адміністративного будинку (гаражі, насосні станції), що знаходяться по вул. Кірова, 22 у м. Фастові, Київської області, загальною площею 531,3 кв.м.

ОСОБА_9 не виконав взяті на себе зобовязання за договором позики та не повернув кошти до 20.10.2012 року, як передбачено було договором. У звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.08.2014 року, позов ОСОБА_8 задоволено в частині стягнення з ОСОБА_9 боргу у сумі 331 269,17 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та визнано за ОСОБА_8 право власності на предмет іпотеки 12/100 частин адміністративного будинку (гаражі, насосні станції), що знаходяться по вул. Кірова, 22 у м. Фастові, Київської області, загальною площею 531,3 кв.м. (т.1 а.с.69-72).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з листа начальника відділу державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ у Київській області від 11 липня 2013 року, 12/100 частин адміністративного будинку (гаражі, насосні станції), що знаходяться по вул. Кірова, 22 у м. Фастові, Київської області, загальною площею 531,3 кв.м., 26 червня 2013 року були описані та арештовані (т.1 а.с. 12).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Обставини того, що 12/100 частин адміністративного будинку по вул. Кірова, 22 у м. Фастові належить позивачу на праві власності підтверджується рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2013 року, що набрало законної сили.

Таким чином, арешт на 12/100 частин адміністративного будинку, накладеного, як на майно відповідача ОСОБА_9, порушує право власності позивача, оскільки в подальшому може призвести до реалізації спірного будинку з метою погашення боргу відповідача.

Частина 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Чинне законодавство не обмежує можливих способів звільнення майна з-під арешту залежно від порядку його накладення та наявності чи відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет застави, оскільки відповідно до частини 2 статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, приведена норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про зняття арешту з нерухомого майна, є прямою підставою для виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт майна і не потребує інших додаткових рішень суду.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача відповідають ст. 16 ЦК України, є обґрунтованими, тому у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог шляхом виключення майна з переліку арештованого, скасування арешту та знятті арешту згідно записів про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 3,16, 317, 319, 321, 328, 391 Цивільного кодексу України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_8 задовольнити.

Виключити 12/100 частин адміністративної будівлі (гаражі, насосні станції), що знаходиться за адресою: вул. Кірова, 22. м. Фастів, загальною площею 531,3 кв.м. та з переліку арештованого майна, накладеного на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції від 26.06.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Зняти арешт з 12/100 частин адміністративної будівлі (гаражі, насосні станції), що знаходиться за адресою: вул. Кірова, 22. м. Фастів, загальною площею 531,3 кв.м., що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, номер запису про обтяження 2351115 від 03.09.2013 року, 1625467 від 12.07.2013 року, 313216 від 11.03.2013 року, 39844 від 24.01.2013 року.

Повний текст рішення виготовлений 08 липня 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова