У Х В А Л А

29 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30 вересня 2015 року, позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ директора з питань роздрібного бізнесу Харківської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» від 16 лютого 2015 року про звільнення ОСОБА_4 за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, поновлено ОСОБА_4 на посаді головного економіста Центрального Кременчуцького відділення ПАТ «Райффайзен банк Аваль» з 16 лютого 2015 року, стягнуто з ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 21 тис. 748 грн 82 коп., заподіяну моральну шкоду в розмірі 5 тис. грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 4 тис. 370 грн допущено до негайного виконання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відхилено, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 30 вересня 2015 року залишено без змін.

У червні 2016 року до Верховного Суду України звернулось ПАТ «Райффайзен банк Аваль» із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У підтвердження неоднаковості застосування норм матеріального права ПАТ «Райффайзен банк Аваль» надало ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 березня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відхиляючи касаційну скаргу ПАТ «Райффайзен банк Аваль» й залишаючи в силі рішення судів попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції погодився з їхнім висновком про те, що за характером своїх трудових обов'язків ОСОБА_4 не відносилась до основного кола працівників відділення банку, які безпосередньо обслуговували грошові та товарні цінності. Виконуючи посадові обов'язки головного економіста і додаткові обов'язки при входженні до складу комісії під час здійснення ревізії щодо перепризначення відповідальних за сховище відділення осіб та будучи відповідальною за сховище, за відсутності додаткового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність й за відсутності передачі безпосередньо грошових та товарних цінностей під звіт, позивачка не є суб'єктом звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, як особа, яка здійснює функції охорони та обліку. Факт виявлення нестачі грошових цінностей не є підставою для визнання вини ОСОБА_4 та звільнення її за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України.

У наданій для порівняння ухвалі від 9 березня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ погодився з висновком судів попередніх інстанцій, які встановивши, що позивач за своїми посадовими обов'язками відносився до категорії працівників безпосередньо обслуговуючих грошові та товарні цінності, відмовили у задоволенні позову про поновлення його на роботі у зв'язку з наявністю підстав для звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України. Звільнення позивача здійснено роботодавцем з дотриманням вимог трудового законодавства.

У судових рішеннях, наданих заявником для порівняння, та в судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справи, що не є неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ПАТ «Райффайзен банк Аваль» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за заявою публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема