Справа № 226/1125/16-ц
Провадження № 2-о/226/99/2016
і м е н е м У к р а ї н и
5 липня 2016 року м. Мирноград
Димитровський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Пікало К.І.,
учасники судового провадження:
заявник ОСОБА_1,
заінтересована особа (представник відсутній),
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті і в обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_2. Свідоцтво про смерть було видане також у місті Донецьку відповідним закладом. На цей час тіло померлого брата перевезено до м. Димитрова та поховане на кладовище «Северное». Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області, куди вона звернулася із заявою про державну реєстрацію смерті брата ОСОБА_2, 07 червня 2016 року було відмовлено в такій реєстрації у зв'язку з тим, що факт смерті померлого підтверджується довідкою, виданою на території не підконтрольній Україні і тому Україною та її державними органами вказаний документ не може бути прийнятий. Просила суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьку.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала повністю свої вимоги, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у заяві. Пояснила, що її брат під час воєнних дій у 2014-2015 роках проживав у Російській Федерації. В листопаді 2015 року він повернувся у місто Донецьк, у грудні 2015 року знаходився у неї в місті Димитрові. В квітні 2016 року її брат поїхав до міста Донецька, потім хотів поїхати до сина в Росію, але не доїхав через погане самопочуття. Вона спілкуючись з ним телефоном вже чула, що він хворіє. Після травневих свят 5 травня 2016 року вона сама поїхала до брата в місто Донецьк і виявила брата в дуже поганому стані. З 6 по 10 травня вона телефонувала на телефони швидкої допомоги, але брата відмовлялись забирати до лікарні. 10 травня його забрали до 6 лікарні міста Донецька, де він перебував до 16 травня 2016 року. 17 травня його перевели до туберкульозної лікарні міста Донецька. Коли вона вранці 18 травня 2016 року приїхала до лікарні провідати брата, їй повідомили, що брат помер. Причиною смерті брата, як встановлено було при розтині, стало захворювання легенів. 19 травня 2016 року вона з Донецька найняла машину і перевезла тіло брата до міста Димитров, де 20 травня 2016 року його і поховали на «Північному» кладовищі. Оскільки медичне свідоцтво, видане в місті Донецьку не відповідає встановленій формі, у видачі свідоцтва про смерть брата їй було відмовлено. Щоб отримати таке свідоцтво просить суд встановити факт смерті її брата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьку.
Представник заінтересованої особи Димитровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області до суду не з'явився, суду надана заява з клопотанням розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи на підставі матеріалів, що є у справі.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що вона багато років знайома з заявником, вони дружать. З молодих літ знала брата заявника, який багато років пропрацював в місті Димитрові. Про те, що брат заявника помер, їй повідомила заявниця 18 травня 2016 року телефоном. Казала, що брат хворів. 19 та 20 травня 2016 року вона допомагала заявниці організовувати поховання брата: готувала їжу, міняла свічки вночі, коли труна з тілом брата була в будинку заявниці. 20 травня 2016 року брата заявниці поховали, вона була особисто присутньою під час його поховання.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він доводиться чоловіком заявниці, був знайомий з братом дружини з часу їй знайомства. Брат дружини з осені жив у них. Навесні поїхав до міста Донецька, приглянути за квартирою. Потім хотів з*їздити до сина в Росію, але не доїхав, повернувся в місто Донецьк через погане самопочуття. Його дружина 6 травня 2016 року поїхала в місто Донецьк і з*ясувала, що її брат у поганому стані. Вона влаштовувала його у лікарню, доглядала його, але ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні він помер. Про все це йому щодня телефоном розповідала дружина. 19 травня 2016 року дружина на машині перевезла тіло брата в місто Димитров, де його заховали 20 травня 2016 року на кладовищі «Північне». Він особисто безпосередньо брав участь в організації похорон та похованні брата дружини.
07 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася з приводу проведення реєстрації смерті громадянина ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьку до Димитровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, але у проведенні такої реєстрації їй було відмовлено через відсутність документів, які є підставою для державної реєстрації смерті, а саме лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми (а.с. 20).
За даними Димитровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, наданими станом на 04 липня 2016 року актовий запис про смерть на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по теперішній час у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній (а.с. 25).
Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 1 липня 2010 року № 2398-VI, главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 N 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5).
Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено у тижневий строк ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях на роботу в іншу місцевість.
На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», яка набрала чинність 11 листопада 2014 року і абзацом другим пункту 3 якої зобов'язано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств, організацій, що належать до їх сфери управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Донецьк Донецької області включено в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Надані суду лікарське свідоцтво про смерть, видана лікарською установою міста Донецька ДНР (а.с. 15), свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане Пролетарським відділом записів актів цивільного стану міста Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР від 18 травня 2016 року за актовим записом № 469 (а.с. 16) та довідка про причину смерті, не можуть бути визнані судом належними доказами, оскільки видані органами, створеними не відповідно до вимог українського законодавства.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті її брата ОСОБА_2.
Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
На підставі пояснень заявника ОСОБА_1, показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в судовому засіданні було доведено факт смерті брата заявника ОСОБА_2 у місті Донецьку Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2. Від встановлення цього факту у заявника ОСОБА_1 виникають права та обов'язки, пов'язані з правом отримання одноразової допомоги на поховання, питань, пов'язаних із отриманням спадщини, у зв'язку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі.
На пiдставi ст.ст. 256, 259 ЦПК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 209, 212-215, 234 ЦПК України, суд
Вимоги заявника ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити повністю.
Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьку Донецької області ОСОБА_2, який ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Димитров Донецької області.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя Т.О.Коваленко