УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Карпенко С.О., Мостової Г.І., -
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєркова НаталіяВолодимирівна про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 8,88 га кадастровий номер НОМЕР_1 в с. Ставище Брусилівського району Житомирської області від 29 травня 2012 року, укладений між його батьком ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_5, оскільки, ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, під час укладення оспорюваного договору дарування не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними через тяжку хворобу.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року, позов задоволено. Визнано недійсним Договір дарування земельної ділянки площею 8,8800 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована в с. Ставище Брусилівського району Житомирської області, цільове призначення якої - для ведення фермерського господарства, який був укладений ОСОБА_7 та ОСОБА_5 29 травня 2012 року, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрковою Н.В.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та вирішити питання по суті, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 29 травня 2012 року ОСОБА_7 на підставі нотаріально посвідченого договору подарував ОСОБА_5 земельну ділянку площею 8,88 га кадастровий номер НОМЕР_1 в с. Ставище Брусилівського району Житомирської області.

Згідно висновку комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи № 90-2015 від 10 березня 2015 року, складеного експертами Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1, станом на 29 травня 2012 року ступінь астенії, больового синдрому та інтоксикації внаслідок онкологічного захворювання у ОСОБА_7 був настільки виражений, що він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 113‑116).

Відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 16 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Справи про визнання правочину недійсним з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, висновок комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи № 90-2015 від 10 березня 2015 року, який є обґрунтованим та повним і містить вичерпні питання на усі поставлені судом запитання, дійшов вірного висновку про те, що на момент укладення оспорюваного договору дарування у ОСОБА_7 ступінь астенії, больового синдрому та інтоксикації внаслідок онкологічного захворювання був настільки виражений, що він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2015 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року у залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова