Справа № 521/2805/16-ц
Провадження № 2/521/2356/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Гончарук Х. А.

за участю представника позивача та третьої особи ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору частково недійсним, розірвання договору іпотеки, третя особа ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Акціонерно - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання недійсним п. 6.2 Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 2008/693-01/03 від 19.02.2008 року, визнання недійсним та розірвання договору іпотеки від 19.02.2008 року.

Позов мотивовано тим, що 19.02.2008 року між відповідачем та ОСОБА_4 було укладено договір про надання невідновлюваної кредитної лінії № 2008/693-014/03. Також між позивачем та банком було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого позивач передала в іпотеку нерухоме майно у вигляді однокімнатної квартири, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Філатова, 52 а, кв.32. Також 10.10.2008 року між відповідачем на ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою збільшено процентну ставку з 13,5 % річних до 15% річних. Договір про надання не відновлюваної кредитної лінії в п. 6.2. містить третейське застереження про розгляд спорів, що виникають у звязку з виконанням договору Третейським судом при Асоціації українських банків, яке позивач вважає таким, що суперечить вимогам Законів України «Про третейські суди» та «Про захист прав споживачів», укладенням додаткової угоди до вказаного договору збільшено обсяг відповідальності іпотекодавця, що є істотним порушенням умов договору про іпотеку та істотною зміною обставин, якими сторони керувались при його укладенні.

Ухвалою суду від 19 травня 2016 року за заявою представника позивача позов в частині вимог про визнання недійсним іпотечного договору залишено без розгляду.

Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві, додатково пояснила суду, що позивач дізналась про існування оспорюваного пункту кредитного договору та про зміну процентної ставки в 2013 році, коли отримала копію рішення третейського суду від 30.05.2011 року.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні зазначених вимог за їх безпідставністю, посилаючись на те, що на момент укладення кредитного договору заборони на розгляд відповідних спорів третейським судом не існувало, підстави для розірвання договору іпотеки відсутні, також надала заяву про застосування позовної давності.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19.02.2008 року між ОСОБА_4 та Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір про надання невідновлюваної кредитної лінії № 2008/693-01/03, відповідно до якого ОСОБА_4 відповідач зобовязався надати кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з в межах максимального ліміту заборгованості 61 300 доларів США зі сплатою 13, 5% річних за користування кредитом, що підтверджується копією вказаного договору , (а.с. 56-61).

Згідно п.6.2 вказаного договору, у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст.5 ЗУ «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Білоконем Юрієм Миколайовичем постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою 02002, м.Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем або мороз ОСОБА_5 в порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків.

Також, в забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним договором, між сторонами по справі укладено іпотечний договір квартири за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Філатова, 52 а, кв.32, посвідчений 19.02.2008 р. ОСОБА_6, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр. № 446, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 62-65).

10 жовтня 2008 року між відповідачем та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду про внесення змін до Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії №2008/693-01/03 від 19.02.2008 року(а.с.16), згідно умов якої збільшено процентну ставку за користування кредитом до 15% річних.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації український банків від 30.05.2011 року з ОСОБА_4 було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 675 091 грн 66 коп., що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.68-69).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Законом України від 3 лютого 2011 р. N 2983-VI "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" (далі - Закон N 2983-VI) ч. 1 ст. 6 Закону України від 11 травня 2004 р. N 1701-IV "Про третейські суди" (далі - Закон N 1701-IV) доповнено п. 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Закон N 2983-VI набрав чинності 12 березня 2011 р.

На час укладання кредитного договору (19 лютого 2008 року) Закон N 1701-IV не містив заборони на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Таким чином, третейське застереження, що міститься в п. 6.2. Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 2008/693-01/03 від 19.02.2008 року не порушувало вимог законів України «Про третейські суди» та «Про захист прав споживачів» в редакціях, що діяли на момент його укладення, що є підставою для відмови в задоволенні позову в частині вимог про визнання недійсним п. 6.2. Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 2008/693-01/03 від 19.02.2008 року.

Також не підлягає задоволенню позов в частині вимог про розірвання іпотечного договору квартири за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Філатова, 52 а, кв.32, посвідченого 19.02.2008 р. ОСОБА_6, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр. № 446, укладеного між сторонами по справі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про іпотеку», будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою.

Таким чином, внесення змін до кредитного договору без внесення відповідних змін до договору іпотеки, укладеного з майновим поручителем, не тягне для останнього збільшення обєму відповідальності, й не є істотною зміною обставин в розумінні ст. 652 ЦК України. Також укладення додаткової угоди до кредитного договору між відповідачем та третьою особою не є істотним порушенням умов іпотечного договору відповідачем в розумінні ст. 651 ЦК України.

Таким чином, зміна розміру процентної ставки за кредитним договором, шляхом укладення додаткової угоди до кредитного договору, не є підставою для розірвання договору, яким було забезпечено виконання основного зобов'язання. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, що міститься в постанові Верховного суду України від 16.10.2012 р. по справі 3-44гс12.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 256, 257, 261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Доводи представника відповідача про сплив строку позовної давності відхиляються судом, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що позивач був ознайомлений з повним текстом Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 2008/693-01/03 від 19.02.2008 року та додаткової угоди до нього від 10 жовтня 2008 року під час їх укладання або під час укладення між ним та відповідачем іпотечного договору, відповідачем не надано суду належних, допустимих та беззаперечних доказів того, коли позивач дізнався про існування обставин, які, на його думку, свідчать про порушення його прав.

Керуючись ст. 203, 215, 651, 652 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про іпотеку», ст. 10, 11, 14, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя /підпис/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя: Секретар: