Справа № 4-с/638/112/16
УХВАЛА

іменем України

21 листопада 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого-судді Штих Т.В.

секретаря Чаленко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 зацікавлені особи державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, щодо оскарження дій державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2016 року заявник, як сторона виконавчого провадження (боржник), звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2

Скарги обґрунтовує тим, що він є відповідачем у справі за позовом про стягнення з нього суми боргу. В провадженні вказаного державного виконавця перебуває вказане провадження про стягнення з нього суми боргу за рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова по виконавчому листу № 638/976/14-ц. Проте захисник ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця з заявою про повернення виконавчого листа так як відкрите апеляційне провадження у вказаній справі та рішення суду оскаржується , тобто, як зазначає скаржник вказаний виконавчий лист повинен бути повернутий до суду, який його видав. На час звернення державний виконавець арешти та заборону виїзду за кордон не зняла, чим вчинила бездіяльність.

Вважає, що дії державного виконавця по прийняттю вказаних вище дій є неправомірними, а постанови незаконними.

В судове засідання ні заявник ні його представник не зявились, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином.

Державний виконавець Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась. Надала до суду письмові заперечення.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмоі доказаи, надані в обгрунтування заявленого та заперечень на вимоги, вважає , що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції - України, та здійснюється на підставі відповідних, чітко визначених зако ном виконавчих документів (ст.ст. 2, 17 Закону України "Про виконавче провадження" ).

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону , державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Підстави для відкриття виконавчого провадження визначені законодавцем у ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження". Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, в тому числі й за виконавчими листами, що видаються судами.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до від повідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої не пізніше наступного робочого дня надсилаються стягувачу та боржникові.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документу підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням ве дій, передбачених цим Законом.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби визначений нормами ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Положення ч .4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються зі ст.. 383 ЦПК України, відповідно до якої, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленного відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 19.01.2015 року державним виконавцем було ухвалено постанову про відкритті виконавчого провадження № 46097077 та ВП № 46097335 щодо виконання виконавчих листів № 638/976/14-ц від 20.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми боргу 168000 гривен та 1680 гривен - судового збору. У провадженні державного виконавця перебували також інші виконавчі провадження, де боржником був ОСОБА_1 Вказані виконавчі провадження були зведені.

05.08.2016 року отримавши ухвалу апеляційного суду Харківської області про відкриття апеляційного провадження у вказаній справі була ухвалена постанова про повергнення виконавчого документу. Проте арешт та майно та скасування тимчасового обмеження щодо виїзду за межі України не скасовано, так як інші виконавчі провадження продовжувались.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осбі, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ухвали від 20 вересня 2016 року апеляційна скарга на рішення суду залишена без задоволення. Виконавче провадження відновлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,57-60,209,383 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 зацікавлені особи державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, щодо оскарження дій державного виконавця - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

У випадку, якщо ухвала була постановлена за відсутності особи в той же самий строк з моменту отримання вказаної ухвали.

Суддя Штих Т.В.