Справа №584/126/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1781/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого- Бойка В. Б.,

суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В. А.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 29 лютого 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, третя особа : Третя Сумська державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2016 року ОСОБА_5 звернулась до Путивльського районного суду Сумської області з даним позовом, в якому посилалась на те, що 06 квітня 2013 року померла її мати ОСОБА_6, після смерті відкрилась спадщина, яка складалась в тому числі із земельної ділянки площею 3,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області. Оскільки на даний час втрачено оригінал державний акт на право власності на земельну ділянку, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на дане майно.

Просила постановити рішення, яким визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 06 квітня 2013 року.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 29 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено, визнано за нею право власності на земельну ділянку: «рілля», площею 2,1469 га, нормативна грошова оцінка якої становить 38427 грн.; «пасовища», площею 0,3558 га, нормативна грошова оцінка якої становить 1078 грн.; «сіножаті», площею 1,1277 га, нормативна грошова оцінка якої становить 15053 грн., що розташовані на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №021348, який видавався на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області від 03 вересня 1999 року та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №71, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 06 квітня 2013 року в м. Суми.

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на те, що оскаржуване рішення порушує його права на 1/2 частину спірної земельної ділянки, як спадкоємця після смерті баби ОСОБА_6 в порядку правонаступництва, просить рішення суду змінити, визнавши за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування по 1/2 частини кожному.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення позивачки, яка не заперечує проти задоволення скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, 06 квітня 2013 року померла мати ОСОБА_5 ОСОБА_6 ( а.с. 9-10 ), заповіту за життя нею складено не було.

Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, яке складалось в тому числі з земельної ділянки, площею 3,63 га, з яких під ріллею 2,1469 га, під пасовища 0,3558 га та під сіножаті 1,127 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №021348 ( а.с. 11-12 ).

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_5 є спадкоємцем першої черги за законом, на момент відкриття спадщини проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_6 ( а.с. 13 ).

Окрім того, ОСОБА_7 09 вересня 2013 року звернулась до Третьої Сумської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, яка складається з грошових вкладів та земельного паю ( а.с. 32).

Згідно витягу про реєстрації у Спадковому реєстрі ( а.с. 33 ), 09 вересня 2013 року після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, заведено спадкову справу №296/2013, що зареєстрована у Спадковому реєстрі під №54981416.

З відповіді завідувача Третьої Сумської державної нотаріальної контори ОСОБА_8І на звернення ОСОБА_5 слідує, що в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майна не може бути виданим ( а.с. 15 ).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 15 липня 2016 року, ухваленого за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: Третя Сумська державна нотаріальна контора Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_3, надано додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за правом представлення свого батька ОСОБА_9, після смерті баби ОСОБА_6, яка померла 06 квітня 2013 року в м. Суми в один місяць з дня набрання рішення суду законної сили ( а.с. 48-49 ). Дане рішення суду набрало законної сили 15 серпня 2016 року.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а кожна наступна черга одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців наступної черги.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що в першу чергу право на спадщину мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя кий його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 15 липня 2016 року встановлено та не заперечується сторонами, що 03 травня 2006 року помер батько позивача ОСОБА_9, а померла ОСОБА_6 доводилась ОСОБА_9 та ОСОБА_5 матірю.

Оскільки, як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 не склала заповіту, а на момент відкриття спадщини помер син спадкодавці ОСОБА_9, тому його син має право на частку спадкового майна, яка б належала його померлому батьку.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 частки яких є рівними.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не повідомляла нотаріуса про наявність у спадкодавця ОСОБА_6 ще одної дитини сина ОСОБА_9, який помер раніше ( а.с. 32 ), а також не повідомляла про наявність особи ( апелянта ), що має право на спадкування в порядку представлення.

Суд першої інстанції всупереч положенням ст.ст. 10-11 та 212-215 ЦПК України не з»ясував у позивача та не перевірив коло спадкоємців після смерті ОСОБА_6, що призвело до невірного вирішення справи.

З урахування викладеного, колегія суддів дійшла до висновків, що оскаржуване рішення в частині визнання за ОСОБА_5 в порядку спадкування права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки порушуються права ОСОБА_3, як спадкоємця на дане спадкове майно, тому є підстави для його зміни.

Щодо вимог апеляційної скарги про визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Порядок предявлення позову до суду першої інстанції, вимоги до її форми та змісту, визначено ст.ст. 118-120 ЦПК України.

Частиною 1 статті 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді першої інстанції вимог про право на 1/2 частину спадкового майна не заявлялось, та жодних висновків місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення зроблено не було, тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги в цій частині.

Слід зазначити також, що ОСОБА_3 в подальшому не позбавлений можливості з вернутись до суду з відповідним позовом.

За таких обставин, враховуючи те, що оскаржуване рішення суду порушує права ОСОБА_3 на 1/2 спірного спадкового майна, колегія суддів на підставі п. 1 та 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України вважає за необхідне змінити рішення місцевого суду. Визнавши за ОСОБА_5 в порядку спадкування право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 3,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, після смерті ОСОБА_6, а не в частці визначеній судом першої інстанції.

На підставі ст. 88 ЦПК України, належить стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 606 грн. 32 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 29 лютого 2016 року в даній справі змінити.

Визнати за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 3,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №021348, виданого на підставі рішення Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області від 03 вересня 1999 року після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла 06 квітня 2013 року, а не у частці, визначеній судом першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 606 гривень 32 копійки судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді