АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1981/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 31 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу СТзОВ ім. Ватутіна та апеляційну скаргу ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до СТзОВ ім. Ватутіна, ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" третя особа ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників СТзОВ ім. Ватутіна, ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" , які підтримали доводи апеляційної скарги, та представника позивачів, який на них заперечував, судова колегія, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до СТОВ «Злагода» третя особа ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Посилаючись на те, що 24 вересня 2012 року, близько 20 години ОСОБА_8 1963р.н., керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причепом НЕФАЗ, реєстраційний номер СА0147 XX, 3800 метрів від межі Катеринопільського району Черкаської області, по автодорозі Маньківка-Звенигородка, зі сторони м. Тальне в напрямку смт. Катеринопіль, в порушення п.п.12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, у темну пору доби, не дотримався безпечної швидкості руху, при виявленні перешкоди в своїй смузі для руху у вигляді пішохода попереду, в попутному напрямку руху, не вжив заходів до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 1951р.н..

Після наїзду на пішохода ОСОБА_9 водій ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порушення п.п. 2.10 Правил дорожнього руху України на вказаному автомобілі з місця пригоди зник.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 загинув на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №117-А від 03.11.2012 р., причиною смерті ОСОБА_9 явилась травма хребта в наслідок різкого закидання голови, яка носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень, а в даному випадку привела до смерті. Між отриманою травмою хребта та причиною смерті ОСОБА_10 мається прямий причинний зв'язок.

21 січня 2013 року старший слідчий ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області Мартьянов В.І., розглянувши матеріали досудового розслідування, вручив ОСОБА_8 1963р.н. підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. По вказаній кримінальній справі позивачка виступала потерпілою.

Під час судового розгляду було встановлено, що вказані транспортні засоби зареєстровані за ТОВ «Панда». Однак, при проведенні всіх слідчих дій та під час судового розгляду вказаної кримінальної справи було встановлено, що ОСОБА_8 на момент вчинення ДТП перебував у трудових правовідносинах з ТОВ «Злагода» с. Шендерівка Корсунь-Шевченківського району (працював на посаді водія). Було також встановлено, що вказані транспорті засоби також належали ТОВ «Злагода». Вина ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю та підтверджується вироком Катеринопільського районного суду від 06.03.2013 р. та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 29.05.2013 р..

Всі витрати на поховання загиблого позивачкою особисто оплачені. Загальна сума вказаних витрат становить 22516,50 грн..

Крім зазначених та документально підтверджених витрат позивачкою були понесені інші витрати, пов'язані із похованням ОСОБА_9, в сумі 965 гривень .

Вартість надгробного памятника становить 4100 грн..

Підчас вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено велосипед, яким керував ОСОБА_9. Вартість вказаного велосипеду становить 820 гривень .

У зв'язку із смертю ОСОБА_9, позивачці завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 150 000 грн..

Моральна шкода повязана із тим, що вона відчула сильний емоціональний стрес, наслідками якого стала повна втрата сну, головні болі, страх оточуючих, підвищена нервозність. Її нормальний уклад життя був порушений. Тривалий період часу ОСОБА_6 з чоловіком проживали разом, були опорою одним для одного. Доглядали та піклувались один за одного. В даний час їй дуже самотньо.

Позивачка втратила нормальні життєві зв'язки, що призвело до моральних страждань та потребувало додаткових зусиль для відновлення душевної рівноваги.

Також позивачкою були понесені витрати на надання правової допомоги згідно договору від 10.07.2013 р. в розмірі 5000 грн..

На підставі наведеного, ст. ст. 22, 23, 1167, 1168 ЦК України, ОСОБА_6 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з страхової компанії « Провідна» на її користь 22516 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди.

В липні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до СТОВ «Злагода», третя особа ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 24 вересня 2012 року, близько 20 години внаслідок дорожньо транспортної пригоди загинув її батько ОСОБА_9. Підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України було вручено ОСОБА_8. По вказаній кримінальній справі ОСОБА_7 виступала потерпілою.

Всі витрати на поховання батька були понесені її матір'ю ОСОБА_6.

У зв'язку із смертю батька ОСОБА_9 ОСОБА_7 завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 150 000 грн..

Моральна шкода пов'язана із тим, що вона відчула сильний емоційний стрес. Вони з батьком перебували в дуже теплих, люблячих відносинах. Хоча вона проживає в іншій місцевості, вони щодня спілкувались по телефону. Майже кожні вихідні та святкові дні проводили разом.

На підставі наведеного, ст. ст. 22, 23, 1167, 1168 ЦК України, ОСОБА_7 , з урахуванням уточнених позовних вимог , просила суд стягнути із СТОВ ім. Ватутіна на її користь 125 тис. моральної шкоди.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2013 року цивільні справи за позовами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обєднано в одне провадження.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28 січня 2015 року замінено первісного відповідача СТОВ «Злагода» на СТОВ ім. Ватутіна.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до СТзОВ ім. Ватутіна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, в якості третьої особи ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" .

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року залучено ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" в якості відповідача у справі ОСОБА_6, ОСОБА_7 до СТзОВ ім. Ватутіна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19 травня 2016 року позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 до СТзОВ ім. Ватутіна, ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, задоволено частково.

Стягнуто із ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" на користь ОСОБА_6 22516 грн. матеріальної шкоди, 100000 моральної шкоди.

Стягнуто із СТзОВ ім. Ватутіна на користь ОСОБА_6 25000 грн. моральної шкоди, а також стягнуто на користь ОСОБА_6 судові витрати по 2500 грн. із ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" і СТзОВ ім. Ватутіна

Стягнуто із СТзОВ ім. Ватутіна на користь ОСОБА_7 125000 грн. моральної шкоди і 2 000 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, СТзОВ ім. Ватутіна подало апеляційну скаргу. Посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі на дане рішення суду ПАТ "Страхова Компанія "Провідна", посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині стягнення з ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" на користь ОСОБА_6 22516 грн. матеріальної шкоди, 100000 моральної шкоди та судових витрат, і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_6 до ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" відхилити. У стягненні з ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" на користь ОСОБА_6 22516 грн. матеріальної шкоди, 100000 моральної шкоди та судових витрат відмовити повністю.

Обговоривши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення .

Задовольняючи позовні вимоги майже в повному обсязі, суд виходив з того, що позивачка ОСОБА_6 надала належні докази на підтвердження позову про відшкодування спричиненої майнової шкоди та що позивачами доведено заподіяння ним моральної шкоди.

Проте суд, на думку судової колегії, не врахував той факт, що винний у скоєнні ДТП ОСОБА_8 відшкодував позивачам і матеріальну і моральну шкоду за власний рахунок.

По справі встановлено, що 24 вересня 2012 року близько 20 години ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, з причепом НЕФАЗ, реєстраційний номер СА 01-47 XX, 3800 метрів від межі Катеринопільського району Черкаської області, по автодорозі Маньківка-Звенигородка, зі сторони м. Тальне в напрямку смт. Катеринопіль, в порушення п.п.12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, у темну пору доби не дотримався безпечної швидкості руху, при виявленні перешкоди в своїй смузі для руху у вигляді пішохода попереду, в попутному напрямку руху, не вжив заходів до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, який, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, стояв на проїзній частині і тримав поруч велосипед «Аіст».

Після наїзду на пішохода ОСОБА_9 водій ОСОБА_8 в порушення п.п. 2.10 Правил дорожнього руху України на вказаному автомобілі з місця пригоди зник.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, загинув на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №117-А від 03.11.2012 року причиною смерті ОСОБА_9 явилась травма хребта в наслідок різкого закидання голови, яка носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень, а в даному випадку привела до смерті, яка наступила миттєво і потерпілий не міг виконувати цілеспрямовані дії. Між отриманою травмою хребта та причиною смерті ОСОБА_10 мається прямий причинний зв'язок.

Вироком Катеринопільского районного суду Черкаської області від 06 березня 2013 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України і засуджено до трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки (ар.спр.33-34 т.1).

Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 29 травня 2013 року вирок Катеринопільского районного суду Черкаської області від 06 березня 2013 року щодо ОСОБА_8 змінено з помякшенням призначеного йому покарання, а також змінено в частині оплати процесуальних витрат.

Ухвалено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 286 КК України на 3 (три ) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три ) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обовязки, а саме: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- - періодично зявлятися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції(ар.спр.32-33 т.2).

Позивачі звернулися із позовом до СТОВ «Злагода» с. Шендерівка Корсунь Шевченківського району Черкаської області, третя особа ОСОБА_8,- про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. За клопотанням представника позивачів в якості відповідачів були залучені страхова компанія ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" і СТзОВ ім. Ватутіна (договір оренди №17/09/12 від 17.09.2012 року про передачу в оренду транспортного засобу КАМАЗ самоскид , державний номер НОМЕР_2 від орендодавця СТОВ «Злагода» до СТзОВ ім. Ватутіна).

У відповідності з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної 6езпеки,відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі( право власності інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого строює підвищену небезпеку.

Оскільки в момент скоєння злочину водій ОСОБА_8 виконував свої трудові обовязки у СТзОВ ім. Ватутіна Звенигородського району, що вбачається з відповідей управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області від 21.03.2014 року та від 28.01.2015 року (ар. спр. 135 ; 163 т.1), СТзОВ ім. Ватутіна Звенигородського району і було залучено відповідачами разом з СК «Провідна».

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено, що при розгляді кримінальної справи по обвинуваченю ОСОБА_8 цивільний позов у справі не заявлявся. З вищезгаданого вироку Катеринопільського райсуду від 06 березня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_8 вбачається, що обвинувачений завдані збитки не відшкодував, не вчинив жодної дії для сплати коштів потерпілим.

Однак, як зясовано, зазначене у вироці не відповідає обставинам справи.

З матеріалів даної справи встановлено, що в судовому засіданні Катеринопільського райсуду (І інстанції) від 14 серпня 2013 року представник відповідача представник відповідача СТОВ «Злагода» ОСОБА_11 стверджував, що в матеріалах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 є дані на ар. 64 про те, що ОСОБА_8 26 вересня 2012 року було завезено позивачці 10 тис. грн., про що є розписка, і що ще вона отримала від ОСОБА_8 30 (тридцять тисяч) грн.. і претензій до нього вона не має і мати не буде , в звязку з чим представник відповідача заявлений ОСОБА_6 позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди не визнав, просив в задоволенні такого відмовити (ар. спр. 92-96 зворотній бік- 98 т.1).

Крім того , на ар.спр. 116; 176 т.1 є копія розписки ОСОБА_6 позивачки по даній справі, про те, що вона як потерпіла по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 отримала в рахунок відшкодування заподіяної шкоди кошти в сумі 30 тисяч (тридцять тисяч) грн.. Претензій за матеріальні і моральні збитки не має і в подальшому не матиме.

Розписка датована 24.05.2013 року і написана, як в ній зазначено, власноручно, написана в присутності захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

На ар. спр. 177 т.1 є також копія розписки ОСОБА_6 про те, що від ОСОБА_8 отримала 15 ( пятнадцять) тисяч гривень допомоги 28 лютого 2014 року.

Таким чином, потерпіла ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_8 у відшкодування спричиненої їй шкоди 55( пятдесят пять) тисяч грн.., що, до речі, підтвердила в судовому засіданні першої інстанції 14 серпня 2013 року (ар. спр. 92-98 т.1).

По справі встановлено, що між СТОВ ім. А.Ф. «Злагода» (Страхувальник) та ОСОБА_14 "СК "Провідна" укладений був поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8701118 строком дії з 17.09.2012 року по 16.09.2013 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_2 (ар. спр. 30 т. 2).

В даному випадку зобовязання цивільного відповідача ОСОБА_14 "СК "Провідна" випливають з договору обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , а не безпосередньо з самого факту завдання шкоди.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961- ІV (надалі - Закон).

У відповідності із ст. 2 Закону страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно правову відповідальність , на умовах, визначених ЦК України, ЗУ «Про страхування», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 3 Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону (п.22.1) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку.

Оскільки ОСОБА_14 "СК "Провідна" діє на умовах, визначених Законом, обовязок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у ОСОБА_14 "СК "Провідна", як обґрунтовано підкреслив відповідач, лише після надання йому визначених у ст.35 Закону документів про ДТП.

Встановлено, що і ОСОБА_6 і ОСОБА_7 звернулися до ОСОБА_14 "СК "Провідна" із заявами про виплату страхового відшкодування з приводу дорожньо транспортної пригоди, яка сталася 24.09.2012 року, лише 16 вересня 2015 року. До заяв були додані документи, які визначають винну особу у скоєнні ДТП, а саме обвинувальний вирок та ухвалу суду відносно водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_8, який набрав законної сили та розрахункові документи (чеки, квитанції та інші), на підтвердження своїх вимог.

Згідно з розясненнями в п. 17-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами (від 25.05.2001 р.) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» виходячи з правил статей 4, 5 ЦПК України і статей 28, 49, 50 Кримінально-процесуального кодексу України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду (внаслідок посягання на здоров'я, честь, гідність, знищення майна, позбавлення годувальника тощо), має право пред'явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_8, що скоїв ДТП 24.09.2012 року, внаслідок якої помер пішохід ОСОБА_9- чоловік позивачки ОСОБА_6 і батько позивачки ОСОБА_7, - добровільно відшкодував позивачам завдані матеріальні та моральні збитки, про що вказують вищезазначені розписки від 24.05.2013 року, від 28.02.2014 року, матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_8 , згідно яких останнім виплачено позивачам у відшкодування спричиненої шкоди більше 55 (пятдесяти пяти) тисяч грн..

При цьому у власноручно виконаних, без будь якого примусу, розписках про отримання грошей від ОСОБА_8 у відшкодування шкоди потерпіла ОСОБА_6 вказувала, що « претензій за матеріальні і моральні збитки не має і в подальшому не матиме» підкреслюючи повне розрахування з нею (ар. спр. 116; 176 т.1).

І в ухвалі судової колегії в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 29 травня 2013 року визначено добровільне відшкодування матеріальних і моральних збитків з боку ОСОБА_8 як обставину, яка помякшує покарання. І така обставина врахованої судовою колегією (ар. спр. 32-33 т.2).

У відповідності з ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обовязкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно п.1.5 ст.37 Закону підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є одержання повного відшкодування шкоди за договором майнового страхування від особи, яка її завдала.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала.

Нормами ст.ст. 15;16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З наведених обставин справи не вбачається порушення прав позивачів, а навпаки, повний захист таких.

На думку судової колегії, матеріалами справи доведено, що спричинена матеріальна і моральна шкода позивачам в звязку з ДТП від 24.09.2012 року, внаслідок якої помер пішохід ОСОБА_9 повністю відшкодована ОСОБА_8 як винною в ДТП особою, тому підстав для задоволення заявлених позовних вимог за рахунок відповідачів не вбачається, і в задоволенні таких слід відмовити.

Отже, суд належним чином не дослідив обставини справи, не врахував положення діючого законодавства та судової практики і прийшов до неправомірних висновків, в звязку з чим рішення суду підлягає до скасування як необґрунтоване матеріалами справи з ухваленням нового, - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 218 ЦПК України, судова палата, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_14 "Страхова Компанія "Провідна", СТзОВ ім. Ватутіна задоволити.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19 травня 2016 року по даній справі скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_14 "Страхова Компанія "Провідна", СТзОВ ім. Ватутіна, третя особа ОСОБА_8, - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :