Справа № 667/6935/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Котьо І.В. дослідивши матеріали клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду ухвали Ногликського районного суду Сахалінської області Російської Федерації від 30 червня 2010 року за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат у цивільній справі № 2-107/2010 (матеріал № 42/2010) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільно набутого у шлюбі,

встановив:

На адресу суду від Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення ухвали Ногликського районного суду Сахалінської області Російської Федерації від 30 червня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат у цивільній справі № 2-107/2010 (матеріал № 42/2010) на користь ОСОБА_1 в сумі 18481,94 російських рублів. Дане судове рішення набрало законної сили 13 липня 2010 року. При цьому, як зазначається в клопотанні, відповідач ОСОБА_2, який на стадії виконавчого провадження є боржником, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку з чим перед судом порушене питання про визнання та надання дозволу на примусове виконання згаданого вище рішення іноземного суду.

Згідно ст. 391 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути предявлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Однак, ухвала Ногликського районного суду Сахалінської області Російської Федерації від 30 червня 2010 року набрала законної сили 13 липня 2010 року, а клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на його примусове виконання датоване останньою 27 березня 2015 року.

Відповідно до пункту 3 ч.3 ст. 394 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Однак, матеріали клопотання не містять в собі документа, який би засвідчував, що відповідач ОСОБА_2, стосовно якого постановлено рішення Ногликським районним судом Сахалінської області і який не брав участі в судовому процесі, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду зазначеним іноземним судом цивільної справи № 2-107/2010, зокрема матеріалу № 42/2010 за заявою ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, а саме в порядку, передбаченому статтями 6, 10-11 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах підписаної у м. Мінську 22 січня 1993 року та ратифікованої, зокрема Російською Федерацією і Україною (із застереженнями згідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10 листопада 1994 № 240/94-ВР). Зокрема в матеріалах клопотання відсутнє підтвердження про вручення документів, а саме сповіщення про день судового засідання, здійснене і оформлене в порядку, передбаченому статтею 11 Конвенції.

В свою чергу наявна в матеріалах клопотання довідка Ногликського районного суду Сахалінської області від 30 квітня 2015 року не відображає в собі ні часу повідомлення відповідача про день судового засідання, а ні зазначення самого порядку здійснення даного повідомлення.

Відповідно до ч.4 ст. 394 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Враховуючи вище викладене суд вважає за необхідне залишити клопотання без розгляду та повернути його разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Керуючись ст. 209-210, 391, 394 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду ухвали Ногликського районного суду Сахалінської області Російської Федерації від 30 червня 2010 року за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат у цивільній справі № 2-107/2010 (матеріал № 42/2010) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільно набутого у шлюбі залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додані до нього, ОСОБА_1 через Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили після її оголошення.

Суддя І. В. Котьо