У х в а л а

іменем україни

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог Ойл» про стягнення заборгованості із заробітної плати за роботу на території гірського населеного пункту, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог Ойл» (далі - ТОВ «Сварог Ойл»), в якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати за період з 02 серпня 2010 року по 25 вересня 2012 року за роботу на території гірського населеного пункту у розмірі 11 267 грн 44 коп.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилався на те, що він з 02 серпня 2010 року по 25 вересня 2012 року він працював оператором заправних станцій 2-го розряду АЗС № 3 ТОВ «Сварог Ойл», яка розташована у смт Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, що має статус гірського населеного пункту. Задовго до цього, а саме: 20 грудня 2004 року він отримав посвідчення встановленого зразка про те, що є громадянином, який проживає та працює на території гірського населеного пункту. Він неодноразово звертався до відповідача з клопотанням про підвищення йому посадового окладу на 25 %, пред'являв копію вказаного посвідчення, однак копія відповідного посвідчення не приймалась і надбавка за роботу на території гірського населеного пункту йому не виплачувалася аж до часу його звільнення за угодою сторін - 25 вересня 2012 року. Враховуючи те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється виплатити йому зазначену заборгованість із заробітної плати за роботу на території гірського населеного пункту, він змушений звернутися до суду із указаним позовом.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 02 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 липня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Сварог Ойл» про стягнення заборгованості із заробітної плати за роботу на території гірського населеного пункту відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 з 02 серпня 2010 року і до часу звільнення за угодою сторін - 25 вересня 2012 року працював оператором 2-го розряду заправної станції № 3 ТОВ «Сварог Ойл», розташованої у смт Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, якому у встановленому законодавством порядку надано статус гірського населеного пункту (а. с. 5-6).

ОСОБА_2 20 грудня 2004 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області видане посвідчення НОМЕР_1 громадянина, який проживає і працює на території гірського населеного пункту (а. с. 7).

Згідно із письмовою заявою, зробленою директором ТОВ «Сварог Ойл» ОСОБА_4 від 23 квітня 2015 року № 23 на адресу суду (а. с. 63), колишнім працівником вказаного товариства ОСОБА_2 посвідчення громадянина, який проживає і працює на території гірського населеного пункту представлене не було.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті, про що громадянам виконавчим органом відповідної місцевої ради видається посвідчення встановленого зразка.

Правила видачі посвідчення громадянина, що проживає, працює (навчається) на території населеного пункту, якому у встановленому законодавством порядку надано статус гірського, врегульовані Положенням про порядок видачі посвідчення громадянина, який проживає, працює (навчається) на території гірського населеного пункту (далі - Положення), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1996 року № 345.

Відповідно до п. 2 Положення посвідчення є документом, який підтверджує, що громадянину надано статус особи, яка проживає, працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського. На підставі цього посвідчення підприємством, установою чи організацією надаються пільги та гарантії, встановлені ст. ст. 3, 5 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 серпня 1995 року № 648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах», встановлено, що на підприємствах, в установах, організаціях, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників, які визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням, підвищуються на 25 %.

Судами установлено, що ТОВ «Сварог Ойл» не є членом генеральної угоди, угод на галузевому та регіональному рівнях, які б визначали тарифні ставки і посадові оклади працівників згаданого товариства, як мінімальні гарантії в оплаті праці (а. с. 64). У такому товаристві не укладався також колективний договір та не створювалася первинна профспілкова організація (а. с. 65).

Згідно із копією наказу директора ТОВ «Сварог Ойл» ОСОБА_5 від 31 липня 2010 року № 3/1 «Про розроблення штатного розпису» (а. с. 19), у зв'язку із створенням нових підрозділів товариства - автозаправних станцій № 2 та № 3, які розташовані у смт Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, тобто на території населеного пункту, якому надано статус гірського, встановлені підвищені годинні тарифні ставки на 25 % за роботу у гірських умовах. Наказом директора ТОВ «Сварог Ойл» ОСОБА_5 від 31 липня 2010 року № 3/2 «Про затвердження штатного розпису» (а. с. 20) затверджено штатний розпис зазначеного товариства на 2010 рік із уведенням його у дію з 01 серпня 2010 року, з урахуванням підвищених годинних тарифних ставок на 25 % (а. с. 21-22). У подальшому, у зв'язку із збільшенням мінімальної заробітної плати з 01 жовтня 2010 року, з 01 грудня 2010 року, з 01 січня 2011 року, з 01 квітня 2011 року, з 01 грудня 2011 року, з 01 січня 2012 року та з 01 квітня 2012 року до штатного розпису ТОВ «Сварог Ойл» вносились відповідні зміни (а. с. 23, 24-25, 26, 27-28, 39, 40, 41-42, 43, 44-45, 46, 47-48, 49, 50-51, 52-53).

Випискою по особовому рахунку працівника ТОВ «Сварог Ойл» ОСОБА_2 за серпень 2010 - вересень 2012 років (а. с. 66-67) підтверджено, що йому нараховувалася заробітна плата по тарифній системі у залежності від кількості відпрацьованих годин (у тому числі нічних) у місяці із доплатами, у тому числі і надбавкою за роботу на території гірського населеного пункту 25 %. Всього позивачу за вказаний період виплачено 36 930 грн 18 коп., з яких 6 534 грн 70 коп. - надбавка за роботу на території гірського населеного пункту 25 %.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що відповідач не є членом генеральної угоди, угод на галузевому та регіональному рівнях, які б визначали тарифні ставки і посадові оклади працівників товариства, як мінімальні гарантії в оплаті праці, у товаристві не укладався також колективний договір та не створювалася первинна профспілкова організація, з липня 2010 року у товаристві - його підрозділах, які розташовані на території населеного пункту, якому надано статус гірського, встановлені підвищенні годинні тарифні ставки на 25 % за роботу у гірських умовах, ОСОБА_2 нараховувалася заробітна плата по тарифній системі у залежності від кількості відпрацьованих годин у місяці із доплатами, у тому числі і надбавкою за роботу на території гірського населеного пункту 25 %, правильно вважали, що у такому випадку відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

С.О.Карпенко