У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на ј частку квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 09 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_5 та просив визнати за ним право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1, шляхом внесення на депозитний рахунок суду вартості цієї частки.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він на підставі договору дарування є власником ѕ частки вказаної квартири, а відповідачу у порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належить ј частка спірної квартири.

Посилаючись на те, що у вказаній квартирі відповідач не проживає та не зареєстрований, право власності у встановленому законом порядку не оформлено, а спільне проживання у спірній квартирі вважає неможливим через неприязні стосунки, просив позов задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 09 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ст. 365 ЦК України, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для позбавлення права на спадщину, оскільки остання належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Правильно зазначено й те, що, вимогу про припинення права власності на спірну частку квартири, яка є самостійною вимогою, не було заявлено, тоді як суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог та визнати право власності за новим власником не припинивши його за іншим власником.

З огляду на наведені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 09 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська