Провадження № 2/760/2253/16
В справі № 760/552/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

29 червня 2016 року Солом»янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секреатря- Носачова А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач у січні 2016 року звернувся до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що сім"я розпалась і примирення неможливе.

Посилається в позові на те, що з січня 2015 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства.

Крім того, він фактично створив іншу сім»ю, наміру відновлювати сімейні відносини з відповідачкою не має, а заходи для примирення суперечать його інтересам і є абсолютно недоцільними.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Вважає, що їх сім»я може бути збережена, а тому просила суд надати строк для примирення.

В подальшому, після наданого судом строку на примирення відповідачка та її представник у судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставили.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 1998 року. Від шлюбу дітей не мають.

При укладенні шлюбу відповідачка взяла подвійне прізвище ОСОБА_1.

18 червня 2008 року відповідачка змінила прізвище на ОСОБА_2.

/ а.с.5; 28 - 29 /

Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім»ї. Починаючи з січня 2015 року сторони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства, проживають окремо.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що він на даний час фактично створив іншу сім»ю та очікує народження дитини.

Зазначив, що як з січня 2015 року, так і після наданого судом строку на примирення, ні він, ні відповідачка намірів зберегти сім»ю не висловлювали і заходів до цього не вживали.

Пояснив також, що відповідачка наміру зберегти сім»ю не має, оскільки не підтримує з ним контактів, змінила номер телефону, замки в квартирі, в якій вони разом проживали, а її поведінка викликана лише матеріальними претензіями до нього.

За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім'ї випливає, що однією із ознак сім'ї є спільне проживання та спільний побут подружжя.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що з січня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Позивач у судовому засіданні підтвердив, що їх сім»я розпалась, намірів зберегти сім»ю ні один з них не висловлював.

Даних обставин відповідачка в судовому засіданні не спростувала.

З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категорична позиція позивача з приводу розірвання шлюбу та його небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ»я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім»я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст.3, 104,110,112-113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3,4,10,11,57-60,212-215, 218,224 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Шлюб, зареєстрований 11 липня 1998 року в Харківському міському відділі РАГС / а/з № 778/ між ОСОБА_3 ОСОБА_1 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя