Справа № 454/2439/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Сокальська районна державна адміністрація в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,- ,,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулася 08.10.2015 року до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Сокальська районна державна адміністрація в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав з наступних підстав: позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі , котрий розірвали 19.10.2011 року. Від спільного подружнього життя у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, син проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. З часу припинення спільного проживання відповідач не цікавився станом здоров'я дитини, не підтримував з позивачкою жодних стосунків, не надавав ні моральної підтримки, ні матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач протягом трьох років не відвідує сина за місцем його проживання та жодного разу протягом навчання сина не був у нього в школі, хоча ні позивачка, ні її сім'я не забороняють відповідачу навідувати дитину, не цікавиться його матеріально - побутовими проблемами, рівнем розвитку дитини та станом здоров'я. Вказане підтверджується характеристикою на ім.»я сина ОСОБА_4 , виданої директором Тудорковицької ЗШ І-ІІ ступенів ОСОБА_5 та класним керівником ОСОБА_6, Актом про не проживання відповідача, складеною комісією в складі сільського голови Тудорковицької сільської ради ОСОБА_7 , депутата сільської ради ОСОБА_8, в присутності свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 02.10.2015 року та довідкою виданою завідуючою ФАП 03.10.2015 року. Відповідач не телефонує до сина, не вітає з днем народження та не дарує подарунків до свят та до дня народження, не проводить з дитиною вільного часу чи дозвілля , не забезпечує їй відпочинку.

Позивачка ОСОБА_11 29.01.2013 року вдруге вийшла заміж за ОСОБА_11, про що Тудорковицькою сільською радою Сокальського району Львівської області вчинено актовий запис №2 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1

Позивачка з сином та новим чоловіком проживають разом в благоустроєному житловому будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності бабці позивачки. Новий чоловік позивачки ОСОБА_11 добре ставиться до її сина ОСОБА_4 і також не чинить перешкод відповідачу у спілкуванні та у зустрічах з дитиною, більше того він взяв на себе виконання батьківських обов»язків щодо дитини, забезпечує його матеріально, організовує його побут та дозвілля, дбає про його духовний та фізичний розвиток. Більше того ,син ОСОБА_4 називає та вважає ОСОБА_11 своїм батьком та називає своє прізвище «ІНФОРМАЦІЯ_1» , хоча носить прізвище свого біологічного батька «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Позивачка вважає, що батько дитини всі чотири роки ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню сина, що дістало вияв в тому, що він не проявляє щодо нього батьківської турботи та піклування , не виховує та не утримує його, не турбується про про фізичний і духовний розвиток сина, а від так позивачка має підстави для звернення до суду з вимогою про позбавлення його батківських прав відносно сина ОСОБА_4.

Чоловік позивачки ОСОБА_11 має намір усиновити дитину, створити умови для повноцінного розвитку дитини.

До органу опіки та піклування Сокальської РДА про надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 вона не зверталася, оскільки він носить рекомендаційний характер , так як відповідно до коментаря до глави 13 СК України , виключний характер позбавлення батьківських прав полягає в тому, що воно може бути здійснене тільки судом, від так позивачка вважає, що представник органу опіки та піклування Сокальської РДА , який братиме участь у справі як третя особа висловить свою думку з цього приводу під час розгляду справи у суді , оскільки участь органу опіки та піклування при розгляді справ про позбавлення прав в силу ст. 19 СК України є обов»язковим.

Крім того, за ч.1 ст. 19 СК України, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. З цього слідує , що особа не зобов»язана отримувати перед зверненням до суду з заявою про позбавлення батьківських прав висновок органу опіки та піклування про доцільність такого позбавлення. Відповідно до ст. 165 СК україни право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків… Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вона, він ….2) ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Коментарем СК України роз»яснюється, що ухилення від виконання батьківських обов»язків передбачає систематичне невиконання обов»язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось ( не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Також, коментарем роз»яснено , що законодавством встановлюється вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав , який складається з шести пунктів . Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному із них.

На підставі наведеного просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просить його задоволити та в обґрунтування навела обставини вказані в позовній заяві. Додатково позивач ОСОБА_1 пояснила, що відповідач взагалі дитиною не цікавиться, дитина не має прихильності до відповідача , син боїться відповідача, адже бачив неодноразово як відповідач бив позивачку. Після розірвання шлюбу сторін син два роки відходив від стресу, що спричинили постійні сварки сторін. Окрім того відповідач жорстоко поводився з дитиною. Відповідач жодних коштів на утримання дитини протягом чотирьох років не надавав, хоча він отримує пенсію та в нього є робоча група інвалідності . Син говорить, що його прізвище є ОСОБА_1 . Також її син писав листа до її чоловіка пои місцю проходження служби в зону АТО і теж підписував лист прізвищем ОСОБА_1. Відповідач має психічне захворювання і є дуже агресивним стосовно неї , а вона хоче відгородити дитину від психічного насилля. Відповідач поводився жорстоко з сином,булив випадки коливін говорив сину , що він не його син та пхав дитину. Відповідач вживає алкогольні напої. Відповідач неодноразово бив її, до розлучення це було щотижня і є свідки цих випадків, але вона в правоохоронні органи не зверталася. Психічне захворювання почало розвиватися в 2008 році . Протягом року після цього вони жили разом і вона допомагала лікувати відповідача, однак відповідач по ночах намагався задушити її та носив постійно з собою пістолет. На аліменти вона не подавала , оскільки ввійшла в ситуацію і думала, що відповідач буде добровільно надавати кошти на утримання дитини. Відповідач не пропонував їй, щоб стягувати з його пенсії аліменти.

Представник позивачки ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що батько добровільно не виконував своїх батьківських обов'язків щодо дитини протягом чотирьох років, не цікавився його розвитком та вихованням, не забезпечував дитину матеріально. Ці всі обов»язки позивачка щодо дитини виконувала сама. Також під час шлюбу з позивачкою відповідач не виконував систематично своїх батьківських обов'язків відносно сина. Відповідач не представив суду жодних доказів, що позивачка чинила йому перешкоди в спілкуванні з дитиною. Відповідач не звертався в орган опіки та піклування Сокальської РДА з заявою про призначення годин для побачення з дитиною, він не вчиняв жодних спроб для того щоб побачити дитину брати участь в вихованні чи матеріально сина забезпечити необхідними для нього речами.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечив в повному обсязі та додатково пояснив, що позивачка чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною, не дозволяє йому бачити сина. Відповідач не підіймав руку на свою колишню дружину. У відповідача не було роботи, тому він поїхав на заробітки, після повернення дізнався, що у його дружини був інший чоловік. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, аліменти не сплачує тому, що не має роботи. Він пропонував позивачці, щоб аліменти стягували з його пенсії так як він є інвалідом ІІ групи. Проти позбавлення батьківських прав заперечує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу він залишив позивачці в будинку спільно придбані ними меблі. Він в садок і в школу до дитини не приходив, оскільки є інвалідом і родичі йому говорили самому не ходити до дитини. З 2011 року позивачка сама утримує дитину. Він не звертався в суд чи в службу у справах дітей щодо побачень з дитиною, оскільки він лише дзвонив до батька позивачки та просив зустрітися з дитиною. Він є дієздатним, в нього робоча друга група інвалідності. Він хотів колись сину купити мобільний телефон , але не купив , бо це для дитини шкідливо.

Представник відповідача ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що позов на його думку надуманий, немає доказів тим фактам, що викладені в позовній заяві. Свідки заявлені позивачкою підтверджують, що позивачка чинила перешкоди у спілкуванні сина з відповідачем. Позивачка не зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. Орган опіки та піклування Сокальської РДА не дав висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сокальської РДА ОСОБА_14 проти позову заперечила та додатково пояснила, що ,на їх думку, немає необхідності позбавляти відповідача батьківських прав. Вона провела бесіди з сторонами по справі . Відповідач пояснив їй, що хоче займатися вихованням дитини та звернутися в комісію про надання побачень з дитиною, а тому вона прийшла до такого висновку.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року , у принципі 6 проголошено, що дитина длоя повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна , коли це можливо , рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Крім того, за ч.1 ст. 19 СК України, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. З цього слідує , що особа не зобов»язана отримувати перед зверненням до суду з заявою про позбавлення батьківських прав висновок органу опіки та піклування про доцільність такого позбавлення.

Відповідно до ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов»язані виховувати дитину , піклуватися про здоров»я дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Допитаний свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що відповідач його колишній зять , відповідач до внука не навідується та не надає жодної матеріальної допомоги. Відповідач проживає окрема від сина. Ніхто не чинить перешкод відповідачу щодо побачень з сином, в нього просто немає бажання його провідувати та цікавитись життям та проблемами сина. Відповідач хворий на психічну хворобу . Другий чоловік позивачки є зараз в АТО . Пояснення відповідача в суді, що він зараз буде займатися вихованням сина є лише його захистом від позову. Відповідач під час шлюбу намагався задушити його дочку, а тому дитина боїться відповідача. Спочатку він возив відповідача в лікарню на лікування , коли в нього починалися загострення психічної хвороби, а зараз вони проживають окремо від відповідача. Відповідач під час судового розгляду вперше до нього подзвонив та спитав за дитину , а того дитиною не цікавився взагалі.

Відповідно до свідоцтва про народження виданого Тудорковицькою сільською радою Сокальського району Львівської області серія НОМЕР_2 від 29.07.2007 року вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року а його батьком є ОСОБА_2

Відповідно до рішення Сокальського районного суду Львівської області винесеного 19.10.2011 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_2 - розірвано.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 виданого 20.01.2013 року вбачається що ОСОБА_16 уклала шлюб з ОСОБА_17.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сокальської райдержадміністрації від 11 листопада 2015 року вбачається недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3

Відповідно до звіту про проведену роботу головного - спеціаліста - юриста ССД Сокальської РДА ОСОБА_14 від 19.10.2015 року вбачається, що нею проведена наступна робота , зокрема проведена бесіда з ОСОБА_2 щодо заяви колишньої дружини ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно сина . ОСОБА_2 заперечив щодо по позбавлення його батьківських прав . ОСОБА_2 не бачив сина з 2011 року, оскільки з його слів ОСОБА_1 чинить перешкоди йому у зустрічах із сином. Матеріально він допомагав позивачці на утримання сина до 2011 року, а на даний момент немає змоги допомагати у зв»язку із тим , що з 2010 року має інвалідність. Він бажає брати участь у вихованні сина та має намір звернутися для встановлення часу зустрічей з дитиною.

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 вбачається, що син сторін ОСОБА_3 навчається в Тудорковицькій ЗШ І-ІІ ст. в 3 класі. Мама дитини ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина. Цікавиться шкільним життям дитини. Постійно є присутньою на батьківських зборах . Завдяки її активності обрана головою батьківського комітету класу. Батько учня не приймає участі у вихованні сина , не цікавиться його навчанням. Протягом трьох років навчання жодного разу не був у школі.

Відповідно до характеристики ОСОБА_1 вбачається, що вона працює на посаді спеціаліста - бухгалтера в Тудорковицькій сільській раді Сокальського району . По місцю праці та проживання характеризується позитивно. ОСОБА_1 проживає разом з чоловіком ОСОБА_11 та сином ОСОБА_3

Відповідно до довідки фельдшерсько-акушерського пункту с.Тудорковичі від 03.10.2015 року вбачається , що позивачка ОСОБА_1 в разі потреби ( захворювання сина ОСОБА_3, 2007 р.н.) за медичною допомогою звертається лише вона як мати дитини в ФАП с.Тудорковичі.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання учня 3 класу Тудорковицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Баландюха П.В. від 28.09.2015 року вбачається, що комісією Тудорковицької ЗШ І-ІІ ступенів проведено обстеження житлово-побутових умов проживання учня 3 класу Тудорковицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_3 Висновки комісії : житлово-побутові умови відповідають усім нормам, дитина має власну кімнату , укомплектоване робоче місце. Мати належно займається вихованням дитини , приділяє йому максимум уваги. Батько з 2011 року не проживає разом із сином і не бере участі у його вихованні, не навідується за місцем його проживання.

Відповідно до акту про не проживання ОСОБА_2 від 02.10.2015 року вбачається, що комісією Тудорковицькій сільській раді Сокальського району в присутності свідків встановлено, що ОСОБА_2 у будинку в АДРЕСА_4 , з вересня 2011 року не проживає та з цього часу жодного разу не провідував свого сина , що залишився проживати за даною адресою разом з матір»ю.

Відповідно до довідки про склад сім»ї від 28.09.2015 року № 403 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_5 , разом з сином ОСОБА_3

Відповідно до довідки обласної МСЕК №3 серія 10 ААВ № 898060 від 03.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 має другу групу інвалідності , захворювання пов»язане з проходженням військової служби по наслідках психічного розладу. Рекомендовано «Д» спостереження та лікування в спеціаліста.

Відповідно до військового квитка серія НОМЕР_4 вбачається, що 17.06.2010 року медичною комісією ВЛК Львівської обласної психіатричної лікарні визнаний непридатним до військової служби.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 7/272 від 17.06.2010 року вбачається, що ВЛК Львівської обласної психіатричної лікарні провела огляд хворого ОСОБА_2 та дано анамнез його психічного захворювання.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що відповідач до 26.08.2010 року проходив військову службу в підрозділах Державної прикордонної служби України.

Відповідно до довідки -характеристики виданої виконавчим комітетом Хоробрівської сільської ради від 06.11.2015 року №626 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_6 , є інвалідом 2 групи внаслідок психічного розладу. Відповідач проживає з мамою, вітчимом та братом. Скарг на ОСОБА_2 не поступало. ОСОБА_2 займається веденням особистого селянського господарства, працьовитий, відповідальний, громадського порядку не порушує.

Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов сім»ї від 29.10.2015 року № 102 складеного комісією Хоробрівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_6 , Відповідач проживає з мамою, вітчимом та братом. Сім»я живе за рахунок пенсій та ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до довідки характеристики виданої виконавчим комітетом Хоробрівської сільської ради від 29.10.2015 року №598 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_6 , є інвалідом 2 групи внаслідок психічного розладу. Відповідач проживає з мамою, вітчимом та братом. Скарг на ОСОБА_2 і членів його сім»ї не поступало. ОСОБА_2 займається веденням особистого селянського господарства, працьовитий, відповідальний, громадського порядку не порушує.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 24.12.2015 року, яка долучена в судовому засіданні 19.01.2016 року вбачається, що відповідач має намір тахоче сплачувати добровільно аліменти на утримання свого сина. Просить позивачку письмово повідомити йому номер розрахункового рахунку банківської установи для того , щоб він міг сплачувати кошти на утримання свого сина. Він не має намір ухилятися від своїх обов»язків по вихованню свого сина.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сокальської райдержадміністрації від 11 листопада 2015 року вбачається про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак суд не може погодитися з таким висновком органу опіки та піклування Сокальської райдержадміністрації від 11 листопада 2015 року, щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина та ставиться до нього критично , оскільки такий висновок винесений без достатніх правових підстав, немотивований, не містить обґрунтування не доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на дитину сторін . Зокрема в судовому засіданні судом встановлено, що даний висновок винесений органом опіки та піклування Сокальської райдержадміністрації на підставі проведеної інспектором роботи, зокрема : 1) бесіди з відповідачем по справі ; 2) акту обстеження сільською радою матеріально побутових умов відповідача ; 3) двох довідок з сільської ради про склад сім»ї відповідача та його характеристику. Однак інспектором чомусь не проведено бесіди з позивачкою як мамою дитини з цього питання, адміністрацією школи , де навчається дитина, представником пенсійного фонду щодо отримання пенсії відповідачем та щодо відрахувань з неї на дитину, а тому інспектором зовсім не вивчено питання систематичного не надання відповідачем позивачці протягом 4 років матеріальної допомоги на утримання сина, систематичного протягом 4 років ухилення відповідача від виховання дитини , тобто не відвідування сина за місцем його проживання та навчання, відповідач не цікавивився також матеріально - побутовими проблемами сина , рівнем розвитку дитини та станом здоров'я сина . Суд наголошує , що вищенаведені обставить тривали протягом 4 років до подання позивачкою позову в суд, і станом на момент розгляду судом даної справи нічого не змінилося по суті даного питання, крім поданої відповідачем заяви в суд про те, що він бажає добровільно сплачувати кошти на утримання дитини , однак без жодних конкретних дій відповідача щодо цього.

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав відповідача суд приймає до уваги , що протягом 4 років відповідач не намагався зустрітися з дитиною, не надавав матеріальну допомогу не брав участі у вихованні дитини, а сам факт заперечення ним позовної заяви про позбавлення батьківських прав свідчить про лише його позицію захисту від даного позову позивачки, а не про його інтерес до дитини , бажання приймати активну участь у вихованні сина, допомагати йому матеріально, бути йому батьком. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачка чинила йому перешкоди у спілкування з дитиною, оскільки вони є голослівними та не підтверджуються жодними доказами поданими сторонами і не здобуто судом в судовому засіданні таких доказів. Зокрема відповідач протягом 4 років не звертався в орган опіки та піклування, суд , правоохоронні органи із заявами щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення часу побачень з дитиною для забезпечення його участі у вихованні дитини. Відповідач отримує пенсію по інвалідності , однак протягом 4 років він жодної матеріальної допомоги на утримання сина позивачці не надавав. Заяву відповідача подану в судовому засіданні 19.01.2016 року про бажання сплачувати аліменти, суд розглядає як лінію захисту відповідача від позову, оскільки відповідачем не надається жодних реальних коштів на утримання дитини, а лише декларується бажання такі кошти сплачувати. Відповідач протягом 4 років не телефонує до сина, не вітає з днем народження та не дарує подарунків до свят та до дня народження, не проводить з дитиною вільного часу чи дозвілля , не забезпечує їй відпочинку, тобто не проявляє щодо сина батьківської турботи та піклування , не виховує та не утримує його, не турбується про фізичний і духовний розвиток сина. В судовому засіданні відповідач також пояснив суду , що його психічне захворювання жодним чином не перешкоджає йому в спілкуванні та вихованні сина , оскільки він себе нормально почуває та все сприймає адекватно.

В матеріалах справи наявні переконливі докази винної поведінки відповідача ОСОБА_2 щодо ухилення від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також суд зазначає, що позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний та надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір чи батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді , коли це викликано необхідністю.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами , дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність , допустимість та достовірність, а також достатність та зв»язок в їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин,суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям дитини, потребами, його фізичним та духовним розвитком, не виявляє батьківської турботи, не надає жодної матеріальної допомоги.

При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина. Крім того слід зазначити, що мати , батько , позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду , з позовом про поновлення батьківських прав після усунення причин , що сприяли прийняття судом рішення про позбавлення їх батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України , ст.ст. 19, 164, 165 , 171 СК України , суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Головуючий: О. А. Веремчук