Справа № 502/3008/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 29.12.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 22.01.20113 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Від цього шлюбу в позивача та відповідача є спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини подружжя припинені з січня 2015 року. Сімейні стосунки не склалися у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а також тим, що відповідач не цікавиться життям сина. Спільне господарство не ведеться, досягнуто угоди щодо утримання дитини, спору про поділ спільного майна немає. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливі. На підставі цього ОСОБА_1 просить розірвати шлюб ОСОБА_2 а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак в позові зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав.

На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

22.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, прізвище дружини після укладення шлюбу було змінено на ОСОБА_2, про що 22.01.2013 року складено відповідний актовий запис № 75, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 184140 від 22.01.2013.

13.11.2014 року народився ОСОБА_3, батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що 27.11.2014 року складено відповідний актовий запис № 522, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 405843 від 27.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області.

Згідно довідки № 2051/02.01.23 від 01.12.2015 року, виданої Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та до складу її сімї входить: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що подружжя не проживає сумісно з серпня 2015 року.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При звернені до суду позивачем було сплачено 487,20 гривень судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією №19 від 29.12.2015 року.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487,20 гривень, понесені позивачем при звернені до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 22.01.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 75.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судові витрати, які складаються з 487,20 гривень судового збору.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5