гСправа № 358/124/16-ц Провадження № 2/358/104/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корбута В.М., при секретарі Ведмеденко І.В., за участю представника позивача Мариниченка М.П., відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2016 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі-позивач) звернувшись з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач), просить:

-в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №К2М1АК03010069 від 13.09.2007 року в сумі 13111,02 дол. США, що за курсом НБУ станом на 25.11.2015 року становить 313877,82 грн. вилучити у відповідача та передати в заклад позивачу: предмет застави - автомобіль DАСІА, модель LОGАN, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі-автомобіль), що належить відповідачу та комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль;

-звернути стягнення на предмет застави: на вищевказаний автомобіль шляхом продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям з вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.09.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №К2М1АК03010069, згідно умов якого відповідач отимав кредит у розмірі 10756,20 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.09.2014 року.

У зв'язку з порушенням виконання зобов'язань за кредитним договором станом на 25.11.2015 року відповідач має заборгованість у сумі 13111,02 дол. США, яка складається з: 2268, 67 дол. США - заборгованість за кредитом; 1359,11 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1216,80 дол. США - заборгованість по комісії; 8266,44 дол. США - пеня.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 13.09.2007 року було укладено договір застави рухомого майна, згідно умов якого відповідач надав позивачу у заставу автомобіль DАСІА, модель LОGАN, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Враховуючи те, що відповідач перед позивачем має заборгованість за кредитним договором, він не виконує зобов'язання за договором застави, оскільки не передав позивачу предмет застави.

Ухвалою суду від 26.04.2016 року у відповідності до п.4 ч.1 ст. 169 ЦПК України визнано явку в судове засідання представника позивача обов'язковою для дачі особистих пояснень (а.с. 54).

Представник відповідача Мариниченко М.П. в судовому засіданні позовні вимоги підртимав повністю, посилаючись на вищевказані обставини та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що розрахунок позивача щодо розміру заборгованості за кредитним договором є невірний та вимога позивача про погашення заборгованості за кредитним договором шляхом вилучення у нього автомобіля, який перебував у заставі, з метою його продажу не можливо, оскільки він даний автомобіль з документами та ключами в 2012 році добровільно передав представнику позивача, що підтверджується відповідним актом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20.08.2007 року між ЗАТ «Вестком» (далі-продавець) та відповідачем укладено договір №69/07 К купівлі-продажу автомобіля, згдно умов якого продавець зобов'язується продати, а відповідач сплатити 56342 грн. за придбаний автомобіль DАСІА, модель LОGАN в два єтапа, а саме: на протязі одного банківського дня вноситься до каси завдаток у розмірі 10 % від загальної суми товару, що становить 5635 грн. Потім на протязі наступних 5 банківських днів покупець вносить або перераховує 90% від суми товару, що становить 50707 грн. (а.с.65-67).

13.09.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №К2М1АК03010069 (далі - кредитний договір), згідно умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти строком до 15.09.2014 року шляхом: перерахування на рахунок у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 15012,63 дол. США на наступні цілі: 10041 дол. США для купівлі автомобіля; у розмірі 6,74 дол. США для сплати за реєстрацію предмету застави; 557,85 дол. США страховий платіж на 1 рік кредиту; 4256,42 дол. США на сплату страхових платежів та 100,41 дол. США для сплати винагододи за надання фінансового інструменту. Відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачу 223,11 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам та винагорода ( а.с.13-15).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачам 13.09.2007 року укладено договір застави рухомого майна, предметом якого є автомобіль DАСІА, модель LОGАN, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.16-18).

Згідно меморіального ордеру №1 від 13.09.2007 року позивач у відповідності до договору купівлі-продажу від 20.08.2007 року перерахував ЗАТ «Вестком» 50707 грн. за придбання відповідачем автомобіля DАСІА, модель LОGАN (а.с.19).

12.09.2007 року між відповідачем та ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОСРАХ» укладено договір страхування наземного транспорту №К2М1АКК00053933, згідно якого об'єктом стахування є автомобіль DАСІА, модель LОGАN, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.62,63).

03.02.2009 року близько 00 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Знамянка в с. Владиславка, Миронівського району Київської області, ОСОБА_4 керуючи автомобілем НОМЕР_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, порушив ПДР допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, НОМЕР_4 ОСОБА_5 та загинули пасажири автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Також, легкі тілесні ушкодження отримали водій автомобіля DАСІА LОGАN, ОСОБА_2 та пасажир даного автомобіля НОМЕР_6 та DАСІА LОGАN д.н.з. НОМЕР_1, отримали значні технічні пошкодження, що підтверджується вироком Богуславського районного суду Київської області від 11.07.2011 року та ілюстраціною таблицею до протоколу огляду місця події (а.с.72-85).

15.12.2010 року позивач звернувся до Богуславського районного суду Київської області з позовом до відповідача та поручителів ОСОБА_8, ОСОБА_9 по кредитному договору про стягнення заборгованості у розмірі 3137,94 дол. США, яка утворилась станом на 26.10.2010 року у зв'язку з не належним виконанням умов кредитного договору №К2М1АК03010069 від 13.09.2007 року (а.с.59). Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 25.01.2011 року позов задоволено (а.с. 70).

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 131 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Згідно страхового акту від 18.06.2009 року у зв'язку з ДТП за участю застрахованого автомобіля НОМЕР_7, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 50426,09 грн., яке було направлено на користь позивача на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 60,61). Тобто страхове відшкодування у розмірі 50426,09 грн. майже дорувнюється розміру кредиту 50707 грн., який було перераховано до ЗАТ «Вестком» для придбаня відповідачем автомобіля НОМЕР_7.

Згідно меморіального ордеру №8737-2 від 25.06.2009 року ЗАТ СК « Інгосстрах» перерахувало страхове відшкодування у розмірі 6614,56 дол. США на користь позивача в рахунок погашення ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 13.09.2007 року (а.с.64).

Згідно розпороядження НБУ офіційний курс гривні до долара США станом на 25.06.2009 року становив: 100 грн. - 762,3500 дол. США (а.с.92).

Згідно довідки, виданої 23.03.2010 року Миронівським відділенням «Приват Банк» вбачається, що страхове відшкодування за автомобіль перераховано 10.07.2009 року в сумі 6091,37 дол. США (а.с.68).

Згідно розрахунку позивача доданого до позову (а.с.4-7) вбачається, що 10.07.2009 року позивачем було зараховано на погашення заборгованості по кредитному договору у розмірі 6136,02 дол. США.

Проаналізувавши вищевказані документи, а саме: меморіальний ордер №8737-2 від 25.06.2009 року ЗАТ СК « Інгосстрах», довідку Миронівського відділення «Приват Банк» від 23.03.2010 року та розрахунок заборгованості доданий до цього позову, вбачається про розбіжності у розмірі страхового відшкодування, яке було 25.06.2009 року перераховано ЗАТ СК « Інгосстрах» на користь позивача в рахунок погашення заборгованість за кредитним договором, але зараховано позивачем лише через 15 днів, тобто 10.07.2009 року.

Так, згідно меморіалього ордеру №8737-2 від 25.06.2009 року ЗАТ СК « Інгосстрах» було перераховано 6614,56 дол. США, але позивачем було зараховано лише 6091,37 дол. США, тому розбіжність становить 523,19 дол. США.

Крім того, якщо прийняти до уваги розрахунок заборгованості доданий до позову, то розбіжність у розмірі страхового відшкодування, яка була зарахована позивачем в рахунок погашення заборгованості становить 478,54 дол. США (6614,56 - 6136,02).

Враховуючи вищевказані розбіжності, суд не приймає до уваги, як достовірний та належний доказ - розрахунок заборгованості за кредитним договором від 13.09.2007 року (а.с. 4-7), згідно якого представник позивача стверджує в позовній заяві, що станом на 25.11.2015 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по кредитному договору у розмірі 13111,02 дол. США.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 20.01.2012 року відповідач ОСОБА_2 добровільно передав в заклад представнику позивача Мариниченку Миколі Павловичу автомобіль НОМЕР_3, технічний паспорт та ключі від запалювання в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 13.09.2007 року, що підтверджується відповідним актом (а.с.49).

Враховуючи вищевикладені обставини, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог та заперечень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про вилучення у відповідача та передачу в заклад позивачу: предмет застави - автомобіль DАСІА, модель LОGАN, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з комплектом ключів і свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та звернути стягнення на вищевказаний автомобіль шляхом продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям з вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України, оскільки представником позивача не надано належних та достовірних доказів про те, що предмет застави, а саме: автомобіль DАСІА, модель LОGАN, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на даний час знаходиться у володінні та користуванні відповідача. Також не надано належних доказів про те, що втрачено Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки оригінал даного правовстановлюючого документу, згідно акту від 20.01.2012 року було передано представнику позивача разом з автомобілем та ключами.

З урахуванням викладеного та в межах заявлених позовних вимог до ОСОБА_2 суд не знаходить підстав для задоволення позову ПАТ «КБ «Приватбанк».

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судом також не встановлено, у порядку ст.88 ЦПК України, підстав для присудження позивачеві з відповідача понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст.10,60,61,88, 131,169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, відмовити у зв'язку з недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя В. М. Корбут