Ухвала

іменем україни

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., КолодійчукаВ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Світловодського міжрайонного прокурора до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління юстиції в Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, скасування рішень державного реєстратора, зобов'язання вчинити дії, за касаційними скаргами ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Світловодський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру), ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління юстиції в Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, скасування рішень державного реєстратора, зобов'язання вчинити дії.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що наказами заступника начальника ГУ Держгеокадастру від 25 червня 2014 року та 25 липня 2014 року ОСОБА_4 було надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення йому в оренду трьох земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства на території Захарівської сільської ради площею 102,46 га, 45,99 га, 37,04 га. Накази видані на підставі заяв ОСОБА_4, однак прокурор вважав їх незаконними, оскільки земельні ділянки не складають єдиний масив та ОСОБА_4 не обґрунтував розміри ділянок з урахуванням можливості обробітку землі, перспектив діяльності фермерського господарства, досвіду роботи, освіти, кількості членів фермерського господарства. Крім того, прокурор вказував, що ОСОБА_4 не створив фермерське господарство, що свідчить про відсутність у нього намірів займатися фермерським господарством. Всі накази на думку прокурора підписані неповноважною особою, оскільки право підпису належить лише начальнику Управління. На підставі цих наказів була виготовлена документація із землеустрою, яка була затверджена наказами ГУ Держземагентства від 04 вересня 2014 року, а у подальшому було укладено 10 вересня 2014 року три договори оренди між ГУ Держземагентства та ОСОБА_5 щодо земельних ділянок площею 37,0448 га, 45,988 га та 102,4603 га, які за актами приймання-передачі передані ОСОБА_4 10 вересня 2014 року. Право оренди цих ділянок ОСОБА_4 зареєстровано у відділі Державної реєстраційної служби Світловодського міського районного управління юстиції.

Враховуючи викладене, прокурор просив визнати протиправними та скасувати накази ГУ Держгеокадастру від 25 червня 2014 року, 25 липня 2014 року, та від 04 вересня 2014 року; визнати недійсними договори оренди від 10 вересня 2014 року та скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав від 16 вересня 2014 року; зобов'язати ОСОБА_4 повернути в державу зазначені земельні ділянки.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов прокурора задоволено.

Визнано протиправними та скасовано накази ГУ Держгеокадастру про надання дозволів на розробку документації землеустрою від 25 червня 2014 року № 11-555/14-14-СГ, від 25 липня 2014 року № 11-860/14-14-СГ, від 25 липня 2014 року № 11-861/14-14-СГ.

Визнано протиправними та скасовано накази ГУ Держгеокадастру про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельних ділянок від 04 вересня 2014 року № 11-1127/14-14-СГ, від 04 вересня 2014 року № 11-1128/14-14-СГ, від 04 вересня 2014 року № 11-1129/14-14-СГ.

Визнано недійсним договір оренди землі від 10 вересня 2014 року між ГУ Держгеокадастру та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки площею 37,0448 га в контурі НОМЕР_1 на території Захарівської сільської ради (кадастровий НОМЕР_2).

Скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав на земельну ділянку від 16 вересня 2014 року № 15809415.

Визнано недійсним договір оренди землі від 10 вересня 2014 року між ГУ Держгеокадастру та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки площею 45,9984 га в контурі НОМЕР_3 на території Захарівської сільської ради (кадастровий номер НОМЕР_4).

Скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав від 16 вересня 2014 року № 15816034.

Визнано недійсним договір оренди землі від 10 вересня 2014 року між ГУ Держгеокадастру та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки площею 102,4603 га в контурі НОМЕР_5 на території Захарівської сільської ради (кадастровий номер НОМЕР_6).

Скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав від 16 вересня 2014 року № 15819359.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру земельні ділянки площею 37,0448 га в контурі НОМЕР_1, площею 45,9984 га в контурі НОМЕР_3 та площею 102,4603 га в контурі НОМЕР_5 на території Захарівської сільської ради Світловодського району загальною вартістю 2 805 302 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах ОСОБА_4, та ГУ Держгеокадастру просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

При вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із статтею 7 Закону № 973-IV як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України.

За змістом статей 1, 7, 8 Закону № 973-IV заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 Закону № 973-IV умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року № 6-2902цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, з урахуванням висновків Верховного Суду України, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позову, виходячи з того, що ОСОБА_4 не мав правомірних (справедливих) сподівань на отримання майна в оренду, був обізнаний про можливість допущення правових порушень з боку Управління, також ОСОБА_4 не мав дійсного волевиявлення на створення фермерського господарства з метою вироблення товарної сільськогосподарської продукції, а мав намір отримати землю поза конкурсом, без належного обґрунтування як розмірів, так і кількості земельних ділянок. Крім того, правильними є висновки апеляційного суду і про те, що позбавлення права ОСОБА_4 орендувати зазначені земельні ділянки не порушує справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами ОСОБА_4, адже він не позбавлений права на конкурентній основі отримати право оренди зазначених земельних ділянок.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

В.М.Колодійчук

Т.О.Писана