УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даною скаргою, в якій просила поновити їй строк звернення до суду; визнати дії державного виконавця ВДВС Тульчинського РУЮ щодо закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Тульчинського районного суду Вінницької області

від 11 жовтня 2010 року у справі № 2-1065/10 неправомірними та зобов'язати ВДВС Тульчинського РУЮ відновити виконавче провадження.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області

від 09 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року, скаргу задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 строк для звернення до суду.

Визнано дії державного виконавця ВДВС Тульчинського РУЮ

Дубія М.М. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.04.2011 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1065/10р. неправомірними та зобов'язано ВДВС Тульчинського РУЮ відновити виконавча провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій суду і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що державний виконавець ВДВС Тульчинського РУЮ у порушення вимог ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження від 13 квітня 2011 року за відсутності переконливих даних про реальне виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2010 року, яким ОСОБА_2 зобов'язано знести прибудову та зрізати дерева, а тому дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня