ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2524/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю ОСОБА_3

сторін:

позивача ОСОБА_4

представника позивача ОСОБА_5

відповідача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку зустрічей з дітьми, суд

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку зустрічей з дітьми.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідач, після розірвання між ними шлюбу, почала чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми, всі намагання позивача спілкуватися з дітьми повністю ігнорувалися відповідачем. Відповідачка ігнорує його телефонні дзвінки, телефонні повідомлення, тому він змушений звернутися до суду для того, щоб відповідачка не перешкоджала йому спілкуватися з дитиною. З урахуванням змін ( уточнень) позовних вимог просить:

Усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення графіку зустрічей з їх батьком - ОСОБА_4 наступним чином:

- кожної другої та четвертої п'ятниці, починаючи з 18-ї години та впродовж суботи і неділі до 18-ї години за місцем проживання позивача, зокрема: АДРЕСА_4;

- щороку другу половину (частину) літніх та зимових канікул для відпочинку та оздоровлення дітей на території України.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 , який діє за довіреністю НАК 143032 від 24.11. 2014 року ( а.с.32) позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов у повному обсязі та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні із дітьми, погоджуючись з рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини, думки старшого сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, допитаного у судовому засіданні, з метою забезпечення виключно прав та інтересів неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні відповідачка та її представник ОСОБА_7 за довіреністю ВТМ № 847556 від 22.10.2013 року ( а.с.28) просили суд винести рішення з врахуванням прав дітей та пояснили , що відповідачем не чиняться перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми.

Третя особа Служба у справах неповнолітніх Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації у м. Києві у судове засідання не прибула, про те, через загальну канцелярію за вх. № 58909 від 03.12. 2015 року у своєму письмовому поясненні просила залучити до участі в якості третьої особи Службу у справах дітей за місцем проживання дітей та відповідачки, АДРЕСА_1 ( а.с. 75)

Представник третьої особи Служби у справах неповнолітніх Деснянської у м. Києві державної адміністрації у м. Києві за довіреністю № 01-04-84 від 12.01.2016 року ОСОБА_10 у судовому засіданні від 25.03. 2016 року надала до суду висновок про участь батька у вихованні малолітніх дітей, підтримавши його та пояснивши, що враховуючи інтереси дітей та їх особисту думку, беручи до уваги лист щодо проведення психологічної роботи з родиною Центру у справах сім'ї та жінок Деснянського району міста Києва та керуючись ст. ст. 19, 171 Сімейного кодексу України, п. 74 Постанови Кабінету Міністрів від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановити наступний графік спілкування батька ОСОБА_4 з малолітніми дітьми ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме:

-щосереди з 12.00 до 18.00 год., не порушуючи учбового процесу дітей;

-щосуботи з 10.00 до 18.00 год.;

- друга половина канікулярного періоду (осінні, зимові та весняні канікули);

- у літній період протягом 10-ти календарних днів для оздоровлення та лікування дітей на території України. У подальшому, своїм листом за вх. № 31428 від 15.06. 2016 року просила розглядати справу за відсутністю представника третьої особи та прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітніх дітей.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, з урахуванням думки неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, допитаного у судовому засіданні, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2002 року по 07.02.2014 року, який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва ( а.с.4; 7-8). Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про їх народження ( а.с. 5-6), які проживають разом із відповідачкою.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Судом також встановлено, що після розірвання шлюбу позивачу не чинилися перешкоди у спілкуванні з дітьми з боку відповідачки, про те після останньої зустрічі батька з дітьми, вони втратили стосунки та виникли труднощі у позивача в спілкуванні з дітьми.

Згідно висновку № 102/03/29/- 159о від 26.02.2016 року наданого Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією про участь батька у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначено, що враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, з метою забезпечення виключно прав та інтересів малолітніх дітей були заслухані пояснення батьків та проведено бесіду членами комісії з дітьми. Малолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9, зазначили, що не дуже хочуть бачитися з батьком, оскільки зустрічі нецікаві, не бажають відвідувати проповіді, на які ходить батько зі своєю дружиною, а також зазначили, що на зустрічах батько більше спілкується зі своєю дружиною, аніж з ними. Водночас, діти акцентували увагу, що батько не надає їм дозволу на виїзд закордон для їх спільного відпочинку з мамою. Разом з тим, батько висловлює бажання відновити стосунки з дітьми для того, щоб брати активну участь в житті дітей та процесі їх виховання. За результатами проведених метод у нього проявляється прагнення до переваг і набуття значущості в очах оточуючих та має підвищену увагу до власної особи. Є ознаки вираження тривоги і незадоволення. Батько усвідомлює наявні труднощі в спілкуванні з дітьми і готовий працювати для налагодження стосунків.

Мати дітей, в свою чергу, висловлює хвилювання за майбутнє дітей та їх емоційний стан. За результатами проведених методик - виявляється схильність до імпульсивної поведінки та проявів ініціативи, тривожна, в створенні перепон в спілкуванні дітей з батьком жінка не зацікавлена, так як розуміє важливість фігури чоловіка в процесі вихованні хлопчиків.

Орган опіки та піклування Деснянського району м. Києва вважає за доцільне встановити наступний графік спілкування батька ОСОБА_4 з малолітніми дітьми ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме:

-що середи з 12.00 до 18.00 год., не порушуючи учбового процесу дітей;

-щосуботи з 10.00 до 18.00 год.;

- друга половина канікулярного періоду (осінні, зимові та весняні канікули);

- у літній період протягом 10-ти календарних днів для оздоровлення та лікування дітей на території України ( а.с. 104-107).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 01.02.2016 року затвердженого Начальником служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Л.А. Ніколаєвою, за місцем проживання неповнолітніх дітей та їх матері ОСОБА_6 АДРЕСА_1, яку мати орендує на підставі договору оренди ( а.с. 51-53) , для виховання, розвитку, проживання та утримання неповнолітніх дітей створено всі умови. Стосунки в сім»ї добрі, теплі, довірительні ( а.с.110).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Проте як відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, до суду вправі звертатися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Водночас, за змістом вказаної статті, а також інших норм, які гарантують право на звернення до суду (Конституція України, ЦК України та інші нормативно-правові акти) повинні існувати порушення права чи законного інтересу або спір щодо них на момент звернення до суду.

Відтак, звертаючись до суду з вимогою про усунення перешкод у вихованні дитини та зобов'язання дотримуватись графіку спілкування, позивачем не доведено яким чином порушується його право чи не визнається іншою особою до якої пред'явлено позов у розумінні ст. 15 ЦК України, та відсутні докази наявності таких порушень, окрім того, що відповідачка пояснила, що заперечує тільки проти узгодження позивачем графіку зустрічей батька з дітьми, оскільки вважає запропонований графік батьком не зручним і таким, що суперечить інтересам та правам дітей, так як пів тижня проживання у матері, а пів тижня проживання у батька перешкоджає налагодженому розпорядку учбового процесу та відвідування дітьми позашкільних гуртків. Мати, ОСОБА_6, запропонувала інший графік побачень батька з дітьми, а саме:

-щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год.;

- у літній період протягом 10-ти календарних днів для оздоровлення та лікування

дітей на території України

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні , відповідачка разом з дітьми проживає в Деснянському районі АДРЕСА_2, згідно з Договором оренди від 20.08.2015р. 9 а.с. 51- 53), а позивач проживає в Дарницькому районі м. Києва, а саме АДРЕСА_3 ( а.с. 14).

Згідно з довідки №135 від 02.12.2015р. виданої Спеціалізованою школою №264 ОСОБА_11 навчається в 5-г класі спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №264 з Поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району м. Києва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 8-г ( а.с.54).

Згідно з довідки №136 від 02.12.2015р. виданої Спеціалізованою школою №264 ОСОБА_9 навчається в 1-в класі спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №264 з Поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району м. Києва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 8-г ( а.с.55)

Крім того, згідно інформації про відвідування шкільних гуртків учнями школи від 10,12.2015р. виданої Спеціалізованою школою №264 ОСОБА_11, учень 5-Г класу, станом на 10.І2.15р. відвідує, такі шкільні гуртки: «Спортивно-бальні танці» (понеділок, вівторок, п'ятниця 17.00 - 18.00), «Школа виживання» (середа з 16.00 - 18.00, по суботах - заняття на відкритій території), «У світі англійської мови» (четвер з 15.00 до 16.00). Учень 1-В класу ОСОБА_9 відвідує такі шкільні гуртки: «Спортивно-бальні танці» (понеділок, вівторок, п'ятниця з 17.00 - 1.00), «У світі англійської мови» (середа, четвер з 15.00 до 16.00) ( а.с. 56).

Таким чином, діти з понеділка по п'ятницю навчаються в спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №264, що територіально знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 8-г., в цій же школі відвідують гуртки «Спортивно-бальні танці», «Школа виживання» та «У світі англійської мови", про те , суд вважає, що змінювати їхній спосіб щоденного життя та поведінки нема потреби .

Водночас допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ерудований, активний, контактний, відкритий до взаємодії. Обговорюючи взаємовідносини дітей з батьками, хлопчик позитивно відкликався про маму, активно розповідав про час, який проводять разом та плани на майбутнє. В той же час, коли тема розмови стосувалась батька, він висловлював своє бажання спілкуватися з татом разом з молодшим братиком ОСОБА_9, більше проводити часу на природі, приймати участь у іграх в школі виживання, разом відпочивати, але на відпочинку щоб була і мама поряд, також позитивно ставиться і до дружини позивача, але не завжди хоче з нею спілкуватися, а також на даний час він не готовий разом з молодшим братом залишатися у батька на ніч.

Отже, суд бере до уваги підготовлений та наданий Службою у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації висновок про встановлення годин спілкування батька ОСОБА_4 із неповнолітніми дітьми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.104- 107).

На думку суду, такий спосіб участі батька у спілкуванні з дітьми не зашкодить їм, а навпаки повністю відповідатиме можливості дітей в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про їх здоров'я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити їх психоемоційний стан.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей.

Згідно вимог ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з 4.1,2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 157, 158, 159 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 зазначеної Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 9 Конвенції зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 „Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. (ст. 157 СК України ).

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (ст. 158 СК України ). І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідачка хоча жодних перешкод у побаченнях та спілкуванні з дітьми позивачу не створювала, однак в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дітьми, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись частиною 1 ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.), ст. ст. 7, 141, 155, 157, 158, 159 СК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 8, 11 Закону України " Про охорону дитинства", п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 „Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку зустрічей з дітьми , задовольнити частково .

Усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення графіку зустрічей з їх батьком - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, наступним чином:

- що середи з 12.00 години до 18.00 години не порушуючи учбового процесу дітей;

- щосуботи з 10-00 години до 18-00 години;

- друга половина канікулярного періоду ( осінні, зимові та весняні канікули);

- у літній період протягом 15-ти календарних днів для оздоровлення та лікування дітей на території України. в решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2016 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК