Справа №278/2917/16-ц
У Х В А Л А

08 грудня 2016 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_3 малолітнього ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі як обєктів права спільної часткової власності, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі як обєктів права спільної часткової власності.

Вивчивши позовну заяву і додані до неї документи, суд приходить до висновку, що її слід залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У прохальній частині позовної заяви позивач вказала, що має статус дитини війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому не сплатила судовий збір.

Стаття 5 Закону України "Про судовий збір" передбачає пільги щодо сплати судового збору, серед яких відсутня така пільгова категорія позивачів, які мають статус дитини війни. Відтак позивачу необхідно сплатити судовий збір, у підтвердження чого необхідно надати до суду квитанцію про сплату судового збору.

У той же час суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (позивач має право звернутись до суду з відповідним клопотанням з наданням доказів, які підтверджують майновий стан платника судового збору).

Також у порушення вимоги п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем не зазначена ціна позову.

Крім того, відсутні документи, які б підтверджували дійсну вартість спірного майна, тобто на житловий будинок та земельну ділянку, що не уможливлює встановлення правильності ціни позову та порушує вимоги норми ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року з подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 358 від 21.08.2014 року "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Згідно вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За приписами ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі як обєктів права спільної часткової власності залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дубовік