АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Головачова Я.В., Болотова Є.В.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

за участю осіб: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015року

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 у зв'язку із продовженням нею навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи з 21.01.2015року по 30.06.2017року.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить вказане рішення скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову, оскільки вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права на підставі неповного дослідження судом доказів та встановлення обставин справи. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, рішення ухвалене не на підставі наданих документів по справі, а на підставі припустимих висновків, що порушує принцип безпосередності судового рішення.

Справа №752/1006/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5448/2016
Головуючий у суді першої інстанції: К.Г.Плахотнюк
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д.Поливач
В обґрунтування зазначив, що у серпні 2015року було задоволено його заяву про перегляд заочного рішення від 01.04.2015року та призначено справу до розгляду на 16.10.2015року, однак про дату та час судового засідання він був повідомлений по телефону за день до судового засідання, перебуваючи в цей час на лікуванні у профілакторії, та оскільки проживає у Дніпропетровській області з'явитися на розгляд не зміг, отримавши судову повістку поштою направив до суду докази по справі. Проте, суд вважав його належно повідомленим, у зв'язку із чим ухвалив у справі повторне заочне рішення про задоволення позову у його відсутність, не взявши до уваги та не врахувавши зазначені ним обставини, які свідчать про його стан здоров'я та фінансовий стан. Крім того зазначає, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження необхідності додаткового матеріального її забезпечення, не доведено факт потреби у матеріальній допомозі. Позивач навчається за рахунок держави, отримує стипендію, вад здоров'я не має, у судовому порядку не встановлено, що позивач не має змоги працювати.

В апеляційній інстанції відповідач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити з викладених підстав.

Позивач ОСОБА_2 просила відхилити апеляційну скаргу, а заочне рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, а тому колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за її відсутності з урахуванням вимог ч.2 ст.305 ЦПК України, оскільки її неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до наданої позивачем довідки Київського національного лінгвістичного університету № 36159 від 25.12.2014року ОСОБА_2 є студенткою ІІ курсу факультету романської філології (іспанська мова) денної форми навчання. Навчається за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2013року по 30.06.2017року. На термін навчання зареєстрована у гуртожитку №3 КНЛУ за адресою: АДРЕСА_1.

У січні 2015року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з батька на її користь на час навчання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку, оскільки не має можливості влаштуватися на роботу через навчання, а її мати має обмежені можливості допомагати їй фінансово.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 з огляду на її скрутне матеріальне становище та встановив, що стягуючи з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частина всіх видів заробітку не поставить його у скрутне матеріальне становище, який крім дочки має на утриманні інших осіб.

Так, відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, задовольняючи позов суд першої інстанції встановив, що стягнувши із відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, така частина буде достатньою та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, зазначивши при цьому , що він має на утриманні і інших осіб.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції. оскільки вони не в повній мірі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Як вбачається із наданих відповідачем доказів, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи з професійного захворювання. Він не працює, отримує щомісячно пенсію в розмірі 4137,45 грн., одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як встановлено судом, на підставі рішення Терновського міського суду Дніпропетровської області від 25.04.2002року з відповідача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини заробітної плати, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян у місяць з 28.01.2002року до досягнення дитиною повноліття.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 навчається за державним замовленням. Вона отримувала стипендію у розмірі 803,00 грн., яка з лютого 2015 року не призначена за підсумками екзаменаційної сесії /постанова КМ №882 від 12.07.2004року/. Тобто, якщо б ОСОБА_2 здала сесію з кращим результатом, вона б отримувала стипендію, що повністю залежало від неї самої та від її ставлення до навчання.

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 також зобов'язана утримувати свою дочку, що вона і робить, зі слів позивачки.

Так, враховуючи розмір доходу (пенсії) відповідача, сплату ним аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 за вказаним рішенням суду, наявність у нього на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 2005 року народження та ту обставину, що він є інвалідом ІІІ групи, суд вважає, що розмір стягнутих з нього аліментів на утримання позивачки у зв'язку з її навчанням є занадто великим.

Колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання з 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходів), що ураховуючи майновий, сімейний стан відповідача та його стан здоров'я, буде відповідати вимогам розумності і справедливості. Доказів того, що відповідач має будь - які інші доходи (крім пенсії), позивач суду не надала.

Та обставина, що позивач ОСОБА_2 має задовільний стан здоров'я та не позбавлена змоги працювати, на яку посилається ОСОБА_1 як на підставу відмови у задоволенні позову, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки позивач навчається на денній формі навчання, що саме по собі позбавляє її можливості працевлаштуватися. Доказів того, що позивач має будь - які інші доходи, крім утримання від матері, відповідач суду не надав.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегією суддів до уваги не беруться.

За таких обставин, колегія суддів змінює заочне рішення суду першої інстанції, зменшує розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання з 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходів). В іншій частині заочне рішення суду колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015року змінити, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання з 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходів).

В іншій частині заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: