Справа № 760/5733/16-ц
Провадження № 2-о/760/192/16
У Х В А Л А

/про залишення заяви буз руху/

30 березня 2016 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши спільну заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2016 подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулося до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу в якій просить суд розірвати їх шлюб відповідно до ст. 109 СК України в порядку окремого провадження згідно ст.234 ЦПК України.

Розглянувши подану заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про невідповідність поданої заяви вимогам ст. ст. 119, 235 ЦПК України та ст. 109 СК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України в заяві повинні бути викладені обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Частина 4 ст. 119 ЦПК України встановлює, що заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження, зокрема, розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Відповідно до ч. 1 статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дітей.

Частина 2 зазначеної статті передбачає, що договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

З матеріалів заяви, які надані суду подружжям вбачається, що подружжя має двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Між тим, заявниками суду не надані: письмовий договір про те, з ким із заявників після розірвання шлюбу будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, та нотаріально посвідчений договір між подружжям про розмір аліментів, що буде стягуватися на кожну дитину.

Таким чином, всі питання які мають бути вирішені подружжям до подання спільної заяви про розірвання шлюбу подружжям не узгоджені, що протирічить наведеним вище нормам закону.

За таких обставин, заявникам необхідно вирішити між собою всі питання на які суд вказав вище, укласти договори та посвідчити їх нотаріально, додати до позовної заяви їх копії.

З огляду на викладене, суддя дійшла висновку про те, що спільна заява подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідає вимогам Закону.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху і надати заявникам термін для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити заявників про необхідність усунення недоліків та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків в зазначений судом строк, заява вважатиметься не поданою та буде їм повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: