АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Музичко С.Г., Рейнарт І.М.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту батьківства, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року,

встановила:

У березні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити той факт, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, про що внести відповідні зміни до актового запису про його народження. Зазначила, що встановлення даного факту необхідно для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить вказану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва. Свої доводи мотивує тим, що у справі відсутній спір про право.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що від встановлення даного факту залежить також вирішення питання прийняття спадщини.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

При постановленні ухвали про відмову у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що метою встановлення факту батьківства є необхідність оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Вказана обставина свідчить про наявність спору про права - наявність чи відсутність підстав для одержання пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи для підтвердження або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, від встановлення факту батьківства ОСОБА_2, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залежить вирішення питання призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з актовим записом №439 від 23 лютого 2006 року, відомості про батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно з роз'ясненнями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Оскільки право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника заявниця пов'язує саме з фактом батьківства ОСОБА_2 щодо малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку існує спір про право є передчасним.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції із передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

При повторному вирішенні питання суду першої інстанції необхідно з'ясувати, чи є Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві заінтересованими особами у даній справі, а також чи не є інші особи, на спадкові права й обов'язки яких може вплинути встановлення даного факту.

Правові наслідки встановлення судом спору про право під час розгляду справи передбачені ч.4 ст.256 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/6770/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Гаврилова О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.