_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8073/16-ц
Провадження № 2/520/4002/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

01.08.2016 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

12.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянко шляхом зобов'язання ОСОБА_2 знести самочинні споруди між будинками №50 та № 52 А по вул. Дача Ковалевського у м. Одесі, та відновити паркан на відстані від стін будинку № 50 по вул. Дача Ковалевського у м. Одесі, відповідно до будівельних норм не ближче ніж на 1 метр.

29.07.2016 року позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про забезпечення позову, а саме позивач просить заборонити відповідачу здійснювати будь-яке будівництво житлового будинку, господарських будівель, споруд, мощіння, парканів та інших обєктів нерухомого майна на земельній ділянці, що розташована між будинками №50 та № 52 А по вул. Дача Ковалевського у м. Одесі. При цьому позивач зазначає, що відповідач здійснює самочинне будівництво, яке порушує права позивача та загрожує руйнуванню її будинку, у звязку із чим, невжиття цих заходів може унеможливити виконання рішення по справі у разі його задоволення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Положеннями п. 4 постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після предявлення вимоги чи подання позову до суду. Саме дише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом досліджено надані позивачем на виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року докази, а саме: акт від 11.07.1978 року, генеральний план дільниці, акт огляду від 17.6.2016 року, акт від 25.06.2015 року, фото таблиці, лист Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради від 24.07.2015 року, технічний паспорт.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування обраного заходу забезпечення позову, а тому вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими та доведеними, в звязку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-яке будівництво житлового будинку, господарських будівель, споруд, мощіння, парканів та інших обєктів нерухомого майна на земельній ділянці, що розташована між будинками №50 та № 52 А по вул. Дача Ковалевського у м. Одесі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Васильків О. В.