Пров.№2/409/633/16
Справа №409/398/16-ц
У Х В А Л А

22 лютого 2016 року смт.Білокуракине

Суддя Білокуракинського районного суду Луганської області Скворцова В.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення суми боргу згідно з п.п.1, 5 договору застави від 20 листопада 2010 року, в редакції згідно додаткової угоди від 20 листопада 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала у позивача в позику грошову суму у розмірі 6200 доларів США, яку повинна була повернути у строк до 20 травня 2012 року. На поточну дату курс НБУ становить 26.08 грн/долар США., тобто сума, що підлягає поверненню, складає 161696 грн.

Позивач просить суд звільнити його від сплати судових витрат, оскільки він є переміщенною особою, півтори роки він не працює і не має джерел доходів, позивач знаходиться у вкрай скрутному матеріальному становищі і тому не має можливості сплатити судові витрати. Позивач також просить суд поновити пропущений ним 3-річний строк позовної давності та стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за договором застави від 20 листопада 2010 року, в редакції додаткової угоди від 20 листопада 2011 року у розмірі 161696 грн.

Ознайомившись з даною позовною заявою приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 3 ст.2 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у ст.8 вказаного Закону дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Як зазначено у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для відстрочення від сплати судового збору, оскільки позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження його тяжкого майнового стану, що не свідчить про неможливість сплати судового збору,

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивач, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов'язок сплати судового збору.

Відповідно до ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, а також зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а саме позивач не надав суду договір застави від 20 листопада 2010 року в редакціїї згідно додаткової угоди від 20 листопада 2011 року, не надані матеріали справи № 437/8018/13- ц Ленінського районного суду м. Луганська, а також не надані докази про отримання ОСОБА_2 в позику грошову суму у розмірі 6200 доларів США, а також не надана довідка з банку про те, який курс долара по відношенні до гривні становить на 12.02.2016 року.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додерження вимог, викладених у ст.ст. 119, і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, розяснивши, що у випадку невиправлення недоліків у вказаний цією ухвалою термін заява буде вважатися неподаною та повернута.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачу строк протягом 5 днів з часу отримання копії ухвали суду для сплати встановленої законодавством ставки судового збору та надати докази, а саме: договір застави від 20 листопада 2010 року в редакціїї згідно додаткової угоди від 20 листопада 2011 року, матеріали справи № 437/8018/13-ц Ленінського районного суду м. Луганська, а також докази про отримання ОСОБА_2 в позику грошову суму у розмірі 6200 доларів США, довідку з банку про те, який курс долара по відношенні до гривні становить на 12.02.2016 року.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ч.1 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді. Роз'яснити позивачу, що у випадку неусунення зазначених недоліків у строк, зазначений в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області ОСОБА_3