РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/538/16-ц

04 липня 2016 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Мініча Г. Г.

за участю:

секретаря Піонтківської О. О.

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради Черняхівського району Житомирської області про визнання права приватної власності на незавершений будівництвом житловий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради Черняхівського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права приватної власності на незавершений будівництвом житловий будинок в порядку спадкування (далі - позовна заява або позов).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько - ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 Житомирської області. Позивач вказав, що вчасно прийняв спадщину шляхом подання до Черняхівської ДНК заяви про прийняття спадщини. Для оформлення спадщини позивач звернувся до Черняхівської ДНК, однак державний нотаріус постановою від 19.05.2016 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на незавершений будівництвом житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву від 04.07.2016 (а. с. 33), в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 06.06.2016 (а. с. 31), в якій просив позов розглянути без участі їх представника, повідомив, що позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.02.2004 (а. с. 7).

В матеріалах справи відсутні докази складення ОСОБА_2 за життя заповіту на незавершений будівництвом житловий будинок. А значить спадкування вказаного будинку за ОСОБА_2 здійснюється за законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні докази зміни черговості одержання права на спадкування у порядку, визначеному положеннями ст. 1259 ЦК України. А значить спадкування за ОСОБА_2 здійснюється у порядку черговості, визначеної положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Наявність родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивача, відповідно до якого його батьком зазначений померлий ОСОБА_2 (а. с. 9). З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач входить до спадкоємців ОСОБА_2 за законом першої черги.

Відповідно до листа Відділу реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області від 09.06.2016 (а. с. 32), актових записів на дітей, батьків, іншого з подружжя ОСОБА_2 суду не надано.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 за життя був усиновлювачем, опікуном чи піклувальником, а тому суд приходить до висновку про відсутність усиновлених ОСОБА_2 осіб та не враховує їх право на спадкування, передбачене положеннями ст. 1260 ЦК України. Крім того, на час відкриття спадщини усі спадкоємці ОСОБА_2 за законом першої черги були живими, а тому відсутні підстави для залучення до спадкування спадкоємців за правом представлення згідно зі ст. 1266 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач вчасно подав до Черняхівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а саме незавершеного будівництвом житлового будинку, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 34), та листом завідувача Черняхівської ДНК від 31.05.2015 (а. с. 30). Однак державний нотаріус Черняхівської ДНК Пилипчук В. І. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.05.2016 (а. с. 6) у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на незавершений будівництвом житловий будинок.

Згідно з довідкою від 12.05.2016, виданою виконкомом Черняхівської селищної ради Черняхівського району Житомирської області (а. с. 20), ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, у зазначеному будинку на день смерті ОСОБА_2 ніхто не був зареєстрований та не проживав.

В матеріалах справи відсутні докази прийняття спадщини після ОСОБА_2 протягом строку для прийняття спадщини іншими спадкоємцями. Навпаки, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 19.05.2016 державним нотаріусом Черняхівської ДНК Пилипчуком В. І. (а. с. 6), заяви від інших спадкоємців про прийняття спадщини не надходили. До того ж, згідно листа державного нотаріуса від 31.05.2016 (а. с. 30) спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 є син померлого - ОСОБА_1, який прийняв спадщину за заявою від 03.06.2004.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

В матеріалах справи відсутні письмова згода спадкоємців ОСОБА_2, які прийняли спадщину, на подання заяви про прийняття спадщини після спливу строку на прийняття спадщини. А тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2, який прийняв спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, який прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що позивач має право на усю спадщину ОСОБА_2 без врахування положень ч. ч. 2, 3 ст. 1267 ЦК України про зміну розміру часток у спадщині.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

30.01.1986 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку (далі - договір) (а. с. 15, 16). Згідно з договором ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купив дерев'яний будинок, жилою площею 20 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1

Договір має реєстраційний напис та занесений в погосподарську книгу за № 1 від 30.01.1986, відповідно до якого даний будинок належить ОСОБА_2 на праві особистої власності.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підстав для визнання договору недійсним або для висновку про його нікчемність судом на момент розгляду справи не встановлено. А значить на момент розгляду справи договір є дійсним. Дана обставина учасниками провадження не заперечується.

Відповідно до Витягу з протоколу № 3 виконкому селищної ради народних депутатів від 29.03.1988 ( а. с. 17) ОСОБА_2 надано дозвіл на перебудову старого житлового будинку в АДРЕСА_1 та виділено в натурі земельну ділянку під забудову згідно з актом виділення в натурі земельної ділянки під забудову від 11.05.1988 (а. с. 18).

Станом на момент розгляду справи право власності на незавершене будівництво будинку за ОСОБА_1 або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується довідкою КП "ЖИТОМИРСЬКЕ ОБЛАСНЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ" Житомирської обласної ради від 27.01.2016 (а. с. 10).

Згідно з довідкою КП "ЖИТОМИРСЬКЕ ОБЛАСНЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ" Житомирської обласної ради від 21.01.2016 (а. с. 11) відсоток готовності об'єкта незавершеного будівництва становить 11 %, інвентаризаційна вартість 25329 грн.

Відповідно до довідки виконкому Черняхівської селищної ради Черняхівського району від 14.03.2013 (а. с. 19), земельна ділянка площею 0,18 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 Черняхівського району, перебувала у користуванні ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та у приватну власність не передавалась.

З огляду на це суд приходить до висновку, що будинок розміщений на земельній ділянці, наданій ОСОБА_2 для будівництва будинку. А значить ОСОБА_2 земельна ділянка використана відповідно до мети її виділення (передачі).

Відповідно до технічного паспорту від 21.01.2016 (а. с. 12-14) готовність об'єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1

Проте, визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК чи іншими нормативними актами не передбачено (див.: постанова Верховного Суду України від 27 травня 2015 року № 6-159цс15, реєстраційний № в ЄДРСР: 44460914). А тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Водночас, як вказано в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. З огляду на це суд приходить до висновку, що права та обов'язки забудовника будинку входять до складу спадщини ОСОБА_2 А тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Вимоги про розподіл судових витрат позивачем у позові не заявлено. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. А тому відсутні підстави для прийняття судом рішення про розподіл судових витрат між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., РНОКПП: НОМЕР_1, права та обов'язки забудовника (в тому числі право здачі та введення об'єкта нерухомого майна до експлуатації, реєстрації права власності на нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно) на незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 готовність якого складає 11 %, вартість 25329 грн., в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 294 ЦПК України до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: Г. Г. Мініч