Справа №469/515/16-ц 29.06.2016 29.06.2016 29.06.2016
Провадження №22-ц/784/1589/16
Справа 469/515/16-ц
Провадження 22ц/784/1589/16 Головуючий першої інстанції: Гапоненко Н.О.
Доповідач апеляційного суду: Буренкова К.О.
У Х В А Л А

29 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Тищенком Л.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Березанського районного суду від 30 травня 2016 року за його заявою, заінтересована особа - Березанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - РАЦС), про встановлення факту, що має юридичне значення, та покладення обов'язку на РАЦС внести відповідні зміни до актового запису про його народження,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та покладення обов'язку на РАЦС внести відповідні зміни до актового запису про його народження щодо національності.

ОСОБА_2 в заяві зазначав, що він народився у сім'ї, в якій батько ОСОБА_3 за національністю - українець, а мати ОСОБА_7 - полька. Національність матері підтверджується документами про народження її бабусі, прабабусі та прадіда. Але в актовому записі та свідоцтві про народження матері та його народження зазначено, що мати за національністю є українкою.

Березанський відділ РАЦС відмовив у задоволенні його заяви щодо внесення відповідних змін у актовий запис про народження матері та його народження щодо національності.

Заявник вказував, що встановлення даного юридичного факту має для нього юридичне значення, оскільки він має намір отримати дозвіл на поселення на території Республіки Польща.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_2 просив про задоволення заяви.

Ухвалою Березанського районного суду від 30 травня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження за його заявою з посиланням на те, що вона не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу, а заяву з доданими до неї матеріалами передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Заявник посилається на помилковість висновку суду про те, що заява не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції посилався на вимоги п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України та керувався тим, що заява ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд зазначив, що заява підлягає розгляду в порядку адміністративного провадження.

Проте з таким висновком суду не можна погодитись із таких підстав.

Статтею 124 Конституції визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до частин першої та третьої ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В заяві ОСОБА_2 зазначав, що народився у сім'ї, в якій батько ОСОБА_3 за національністю - українець, а мати ОСОБА_7 - полька. Він посилався на те, що національність матері підтверджується документами про народження її бабусі, прабабусі та прадіда. Але в актовому записі та свідоцтві про народження матері та його народження зазначено, що мати за національністю є українкою.

Березанський відділ РАЦС відмовив у задоволенні його заяви щодо внесення відповідних змін у актовий запис про народження матері та його народження щодо національності.

Заявник вказував, що встановлення даного юридичного факту має для нього юридичне значення, оскільки він має намір отримати дозвіл на поселення на території Республіки Польща.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не звернув належну увагу на зміст заяви ОСОБА_2, положення зазначених норм процесуального права та прийшов до помилкового висновку про те, що заява про встановлення юридичного факту не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не дотримані вимоги цивільного процесуального права, то вона підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Березанського районного суду від 30 травня 2016 року скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_2

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: К.О. Буренкова

Судді: Т.З. Бондаренко

Т. В. Крамаренко