Кодимський районний суд Одеської області
_______________________________________________________________ Справа № 503/367/16-ц
Провадження №2/503/304/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю позивач ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 03 березня 2016 року звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання малолітньої сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В позовній заяві вказала, що з 09 грудня 2014 року без реєстрації шлюбу проживала з відповідачем та мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідач проживає окремо, від утримання дитини ухиляється.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов уточнила та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивача визнав частково та пояснив, що не має змоги сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Просив стягувати аліменти в сумі 400 грн. на місяць.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає можливим позов задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1, виданим 22 жовтня 2014 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції Одеської області.

В даний час сторони проживають окремо, дитина перебуває на утриманні позивача.

Отже, відповідач ОСОБА_2 законодавчо зобов'язаний утримувати свою малолітню дитину до її повноліття, проте свій обов'язок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, вказано, що держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обов'язку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку.

Так, згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не має постійного місця роботи та регулярного заробітку, у зв'язку з цим суд вважає необхідним визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в с.Івашків Кодимського району Одеської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, грошові кошти (аліменти) на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісяця, починаючи з 03 березня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн.20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.