22-ц/775/313/2016(м)
Категорія 30 Головуючий у 1-й інстанції Якішина О.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів Лопатіної М.Ю., Биліни Т.І.

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 03 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказувала, що вона є власником квартири за адресою АДРЕСА_1. З вини сусідів , які проживають поверхом вище ОСОБА_4 та ОСОБА_2 01.10.2013 року квартиру позивача було залито водопровідною водою, що підтверджується актом огляду квартири. В результаті залиття квартири позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 1649грн.15 коп. та моральну шкоду, яку вона оцінює у 7000 грн. Матеріальна шкода складається з витрат на ремонт квартири на придбання : шпалер у кількості 6 рулонів вартістю по 45 грн. кожний на суму 270 грн., окантовки для шпалер 1 шт. вартістю 8 грн., клей 2 шт. вартістю по 35 грн. кожний на суму 70 грн., шпаклівки вагою 5 кг. вартістю 45 грн., антигрибкової ґрунтовки 2л. вартістю по 35 грн. на суму 70 грн., коробки електророзподілювача у кількості 2 шт. вартістю 1 грн. на суму 2 грн., проводу АППВ 2х2,5 довжиною 15 м. вартістю 52,50 грн., алебастру вагою 1 кг. вартістю 14 грн., лінолеуму площею 8,5 кв.м. вартістю 90 грн. за метр на суму 765 грн., кісточки для наклейки шпалер у кількості 2 шт. вартістю по 8 грн. кожна на суму 16 грн., на загальну суму 1312,50 грн. Окрім цього, вона додатково використовувала електричну енергію для сушки кухні на суму 336грн 65 коп.. Окрім того просила також стягнути з відповідачів моральну шкоду, посилаючись на те, що з вини відповідачів вона та її син вимушені були жити у зимові місяці у вологій квартирі, дихати сухим та вологим повітрям. Внаслідок залиття було пошкоджено електрокабель, для ремонту якого необхідно було пробивати стіни у квартирі, в якій вона нещодавно зробила ремонт, та витрачати для цього додаткові кошти. Тривалий час вони не могли в повній мірі користуватись кухнею, оскільки всі меблі були винесені до кімнати, щоб повністю просушити у кухні стелю, стіни та підлогу. На підставі викладеного просила стягнути на її користь матеріальну шкоду у розмірі 1649 грн та моральну шкоду у розмірі 7000 грн.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 03 лютого 2016 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1312грн. 50коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 600 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 193грн.88 коп. а всього стягнуто 2106 грн. 38 коп.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права в звязку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову відмовити .

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що акт про залиття квартири було складено в порушення вимог законодавства, а саме: причина залиття квартири зазначена зі слів позивача, а тому не містить обгрунтування та є безпідставним. При складанні акту відповідачі були відсутні, їх квартиру не оглядали для встановлення причини залиття, з актом не ознайомили, що позбавило їх можливості оскарження зазначеного акту. Також вказував, що акт складений 02.10.2013, однак заява ОСОБА_3складена та зареєстрована тільки 03.10.2016, тобто у виконавця ОСОБА_5 02.10.2016 не було підстав для складання акту огляду квартири. Щодо пояснення свідка ОСОБА_5, то він пояснював, що причина залиття квартири йому не відома, копію акта комунхоз не направляв та про складання акту не повідомляв і взагалі вказані документи були втрачені, тому факт залиття квартири не є встановленим. Також апелянт зазначив, що в акті вказано причину залиття квартири - залишення ним відкритого крану, однак він цього не робив і цей факт не є доведеним, оскільки комісія до його квартири ніколи не заходила. Також судом не враховано,що площа кухні менша ніж кількість погонних метрів лінолеуму придбаного для ремонту підлоги , який придбала позивач. Для встановлення вартості ремонтно-поновлювальних робіт суду слід було провести товарознавчу експертизу і тому суд обєктивно не визначив вартість ремонту квартири після залиття . Просив скасувати рішення суду та відмовити у позові.

В судове засідання сторони не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином , про що свідчать телефонограми, які зареєстровані в журналі телефонограм апеляційного суду за № 942,№ 943.

Відповідно до ч.4 ст.219 та ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення , яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом . Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повного і всебічно зясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає. Розглядаючи справу суд вірно визначив характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив обставини справи, надані докази ,яким дав правильну правову оцінку, правильно застосував матеріальний закон та вірно вирішив спір.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції вважав встановленим факт залиття квартири та його причини . Зокрема, суд вважав, що залиття квартири позивача сталося саме з вини ОСОБА_2 , який не забезпечив належної безпечної експлуатації технічного обладнання у ній, що підтверджується відповідним актом (а.с. 5 т.1). Крім того, відповідач ОСОБА_2, будучи допитаним в судовому засіданні, в суді першої інстанції, підтвердив факт залиття квартири, пояснивши, що точної дати не памятає , однак не заперечував, що залиття могло мати місце 01.10.2013року .

Більш того , відповідач не надав суду докази того,що залиття сталося з іншої причини , яка не повязана з його виною .

Також позивачем доведено в судовому засіданні і розмір спричиненої матеріальної та моральної шкоди.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.09.2005 р. (а.с. 99-100 т. 1 ).

Власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2008 р. є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 67-68 т.1 ).

Як встановлено судом, 01.10.2013 року відбулось залиття квартири ОСОБА_3, яка звернулась з усною заявою до комунхоза про складення акту залиття квартири . За її усною заявою, на адресу квартири за місцем проживання позивача вийшла комісія яка обстежила квартиру

Як вбачається із акту від 02.10.2013 року, складеного комісією в складі майстра домоуправління ОСОБА_5, слюсаря-сантехніка ОСОБА_6І, контролера ОСОБА_7 та затвердженого директором КП «Великоновосілківський комунхоз», ними була обстежена квартира позивача ОСОБА_3 на предмет залиття. В ході обстеження встановлено, що 01.10.2013 р. ОСОБА_2 залишив відкритим кран на кухні, в результаті чого була залита кухня квартири №12 (а.с. 5).

Цей акт не було спростовано відповідачами у судовому засіданні будь-якими доказами,. не доведено що причини залиття мали інший характер не пов'язаний з квартирою відповідача .

Між тим , в ході обстеження квартири позивача також встановлено, що в кухні залиті меблі (кухонний куточок ), який відсирів та розсохся у місцях кріплення, пошкоджені шпалери на стінах та стелі, відсиріла деревяна підлога та лінолеум, а також замкнула проводка електроосвітлення.

В процесі обстеження квартири комісія дійшла висновку про те, що для проведення ремонтно - відновлювальних робіт залитої кухні необхідні наступні матеріали: шпалери - 6 рулонів, окантовка - 1 упаковка, клей шпалерний 2 пачки, шпаклівка - 5 кг., антигрибкова ґрунтовка 2л., коробку електророзподілювача - 2 шт., провід АППВ 2х2,5 - 15 м., алебастр - 1 кг., лінолеум - 8,5 кв.м.

На підтвердження факту придбання матеріалів для ремонту позивач надала суду відповідні накладні квитанції , які не були спростовані відповідачами. .

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для усунення заподіяних залиттям пошкоджень квартири , становить 1312,50 грн, ( а.с. 10-14 )

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції у відповідності з положеннями ст. 22 та ст. 1166 ЦК України прийшов до правильного правового висновку про те, що факт залиття доказано та надані докази щодо вартості ремонту і є належними та допустимими .

Такий висновок суду є правильним та відповідає встановленим фактичним обставинам та вимогам закону .

Згідно з положенням ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка у данному випадку полягає у моральних стражданнях через незручності для подальшого проживання у залитій квартирі .

Висновок суду про доведеність моральної шкоди також відповідає встановленим фактам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо невідповідності акту про залиття квартири вимогам закону не заслуговують на увагу, оскільки п.2.3.6 Наказу №76 від 17.05.2005 року про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що у разі залиття , аварії квартир складається акт, форма якого наведена у додатку №4. Складений акт відповідає типовій формі, наведенному у додатку №4. Обстеження квартири здійснювалось без участі відповідачів, оскільки комісії відповідачи двері своєї квартири не відкрили .

Разом з тим, відповідачі не довели, що залиття квартири позивача сталося не з їхньої вини, не спростували акт коммунального підприємства «Великоновосілківський комунхоз» від 02.10.2016 року, не надали належних та допустимих доказів, що залиття квартири сталося з вини інших осіб.

Відповідачами також не спростовано розмір завданої матеріальної шкоди, який підтверджується матеріалами справи, закрема копіями накладних, які завірені суддею першої інстанції, а тому відповідно до ст. ст.58,59 ЦПК України є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що площа кухні складає 5,4 кв м , а позивач просила стягнути більше за 8,5 кв м є непереконливими , оскільки лінолеум в квитанції не зазначено у кв. м , а як звичайно відображається у погонних метрах, що не співпадає з одиницею виміру у кв м

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд навів у рішенні відповідні мотиви і виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Всі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції і встановленим фактам та обставинам судом дана належна та правильна оцінка Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують .

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону.

У відповідності з положеннями ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 03 лютого 2016 року залиши без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання чинності.

Судді :