УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Солом?янського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення заборгованості по аліментам та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 11 квітня 2016 позовну заяву було залишено без руху. Так, при розрахунку суми пені позивач посилається на правовий висновок Верховного суду України від 11.09.2013 року № 6-81цс13 в якому було роз?яснено порядок такого розрахунку. Однак, роз?яснений постановою судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 01.07.2015 року № 6-94цс15 порядок розрахунку пені по аліментам відрізняється від розрахунку здійсненого позивачем і за своїми часовим проміжком є більш правильним до застосування.

Так, позивач всупереч імперативним вимогам п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не викладає обставини, якими обгрунтовує свої вимоги та не зазначає доказів на їх підтвердження. Зокрема, позивач не надає суду доказів на підтвердження наявності у відповідача заборгованості, адже згідно акту № 168 від 14.03.2016 року Солом?янського районного суду м. Києва під час розкриття конверта надісланого позивачем виявлено відсутність всіх перерахованих в додатках до позовної заяви документів.

Крім того, позивач заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на її користь суми сплаченого нею судового збору, в супереч імперативним вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України не надала оригіналу квитанції.

Також, хочу звернути увагу позивача на формулювання позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь «аліментів», адже аліменти з відповідача вже стягувались в судовому порядку, про що вказує сам позивач.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що зазначити докази слід саме на цій стадії - пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову (заяви) в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову (заяви) і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову, заяви) до розгляду.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспрюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд - Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановив ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомив позивача та надав їм строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п?яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначені судом недоліки, в строк не були усунені, відтак позовна заява вважається неподаною і належить поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Солом?янського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення заборгованості по аліментам та пені - визнати неподаним та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк