У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області, про стягнення суми за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою її представником - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер його батько - ОСОБА_6 На момент смерті батька він був неповнолітнім, навчався в Новоукраїнській гімназії № 7, був членом сім'ї померлого батька та знаходився на його утриманні, проживав з бабою - ОСОБА_7 У зв'язку з тим, що він був неповнолітнім, заяву до Пенсійного фонду України для призначення пенсії по втраті годувальника подала його мати - ОСОБА_4, яка з 2002 року втратила зв'язок із ним. На підставі поданої заяви з 13 березня 2013 року була призначена пенсія по втраті годувальника, виплата якої здійснювалася до досягнення ним повноліття на картковий рахунок на ім'я відповідача, яка була зареєстрована в м.Новоукраїнці Кіровоградської області, а фактично проживала в м. Полтаві. Всього ОСОБА_4було виплачено 19 608 грн 35 коп., з яких остання поштовим переказом переслала йому лише 3 899 грн. Оскільки мати відмовляється добровільно повернути йому грошові кошти,виплачені Пенсійним фондом України як пенсію по втраті годувальника в розмірі 15709 грн, він просив суд стягнути їх з відповідача на свою користь.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 15 709 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів, що його мати - ОСОБА_4, незаконно заволоділа належними йому пенсійними виплатами та витратила їх не за призначенням.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають фактичним обставинам справи, наявним доказам, яким дана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України), й вимогам закону.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із того, що відповідач отримала та розпорядилася на власний розсуд пенсією у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 15709 грн, яку було призначено її дитині - ОСОБА_3

Проте погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2005 року з ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від всіх видів її доходів (заробітку), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадяндо досягнення сином повноліття.

Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області від 9 грудня 2014 року ОСОБА_8 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області та отримує пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання, на одного утриманця, на дитину ОСОБА_3 За період з березня 2013 року до грудня 2014 року отримана нею пенсія склала 19 608 грн 35 коп.

Мати позивача - ОСОБА_4зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Згідно зі свідоцтвом про шлюб ОСОБА_10 уклав шлюб з ОСОБА_8, який зареєстрований 30 січня 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєсраційної служби Полтавського міського управління юстиції, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «ОСОБА_8».

Відповідно до копії довідок виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 25 серпня 2015 року та від 20 квітня 2015 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 до складу його сім'ї входить баба - ОСОБА_7

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК Україниналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У ч. 2 ст. 59 ЦПК Українипередбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Проте апеляційний суд, взявши надані позивачем численні скарги його баби - ОСОБА_7, за доказ порушення відповідачем його прав, не врахував, що пенсія по втраті годувальника призначається та виплачується згідно із нормами відповідного законодавства - Порядку та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.1. Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації).

У разі якщо особа, якій призначається пенсія, не досягла повноліття або є недієздатною, заява подається батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками за місцем їх проживання (реєстрації), представниками закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників за місцезнаходженням таких закладів (органів).

Разом з тим у матеріалах справи відсутні докази того, що на час призначення ОСОБА_3 виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_7 була його опікуном чи піклувальником.

Таким чином, посилання позивача на використання матір'ю грошових коштів на власні потреби та невчасне чи неповне перерахування йому цих коштів та на її недобросовісну поведінку в спілкуванні та вихованні сина стосуються лише батьківських прав та обов'язків.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем у справі не доведено, що ОСОБА_4 незаконно заволоділа належними йому пенсійними виплатами та витратила їх не за призначенням, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), є обґрунтованим.

Суд першої інстанції встановив всі обставини справи, надав їм належну правову оцінку та ухвалив правильнерішення.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником - ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2016 року скасувати, рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик