Справа № 635/2026/16-ц
Провадження № 2/635/1298/2016
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

28 червня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Желізової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилалася на те, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ХР №0126864, виданого на підставі рішення Харківської районної державної адміністрації №766 від 08 вересня 1997 року, її матері ОСОБА_3Є, належало право на земельну частку (пай) розміром 5,91 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області.

01 лютого 2001 року ОСОБА_4 померла.

Позивач після її смерті із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не зверталася, спадщину прийняла шляхом вступу в управління і володіння садковим майном, оскільки останні роки свого життя мати мешкала разом з нею і після смерті матері вона продовжила користуватися майном померлої. Проте, Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області позивачу було відмовлено в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право ОСОБА_4 на земельну частку (пай), а також документів, що стверджують факт прийняття нею спадщини.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої 01 лютого 2001 року; визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,91 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0126864, що зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №192, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 01 лютого 2001 року.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області, належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява за підписом селищного голови ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_6, в якій зазначено, що ОСОБА_2 сільська рада проти позову не заперечує, просить розглядати справу за відсутності представника ради.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Харківської районної державної адміністрації № 766 від 08 вересня 1997 року члену КСП «Рассвет» ОСОБА_4 видано сертифікат ХР № 0126864 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Рассвет» розміром 5,91 кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстрований 16 червня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 192./а.с.13/

01 лютого 2001 року ОСОБА_3 померла. /а.с.5/

Після її смерті відкрилась спадщина на вище зазначену земельну частку (пай).

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 /а.с.6,8,9/

Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належної спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно до положень ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно повідомлення Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 869/01-16 від 29 березня 2016 року, після ОСОБА_3, яка померла 01 лютого 2001 року, що мешкала на час смерті в с. Тернова Харківського району Харківської області, вул. Федоровська, 150, в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавці до держнотконтори з заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину після вище вказаної спадкодавці держнотконтора не видавала. /а.с.45-47/

Натомість, ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто спадщину прийняла.

Вказані обставини підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області за № 181 від 23 лютого 2016 року, згідно якої ОСОБА_3 на день смерті 01 лютого 2001 року проживала без реєстрації за адресою: с. Тернова Харківського району Харківської області, вул. Федорівська, 150; показаннями свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті проживала разом з донькою ОСОБА_1 за адресою: с. Тернова Харківського району Харківської області, вул. Федорівська, 150, яка доглядала її, після смерті матері ОСОБА_1 поховала її, продовжила користуватися її речами.

Оскільки відповідно до положень ст. 256 ЦПК України суд встановлює факти, які мають юридичне значення, а беручи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту прийняття спадщини післ смерті матері обгрунтовними.

10 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з питання оформлення спадкових прав.

Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області відмовлено ОСОБА_8 в оформленні спадкових прав через відсутність документів, що підтверджують факти: прийняття ОСОБА_1 спадщини у встановлений законом строк з дня смерті ОСОБА_3 та наявність спадкового майна. /а.с.14/.

Відповідно до п.п. 16-17 Перехідних положень ЗК України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

За інформацією Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області за № р-437/0-262/6-15 від 14 грудня 2015 року згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) КСП «Рассвет», на імя ОСОБА_3 зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР № 0126864 за № 192, який нею був отриманий, про що свідчить підпис останньої. /а.с.10,11/

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)»передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги, спадщину прийняла шляхом вступу в володіння спадковим майном, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,61,212-215, 234,256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_9, що померла 01 лютого 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 5,91 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ХР №0126864, що зареєстрований 16 червня 1998 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №192, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01 лютого 2001 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Березовська