Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 311/4511/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Ворожбянов А.М.
Провадження № 22-ц/778/2486/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права позивача на медичну допомогу, про тайну позивача на здоров'я, про право судового захисту проти відповідачів, які порушують цивільні права на здоров'я,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що головний лікар Комунальної установи Токмацька Центральна районна лікарня ОСОБА_5 незаконно, перевищуючи свої повноваження та владу по телефону повідомив суддю Василівського районного суду Запорізької області Кочеву І.В. про те, що ОСОБА_3 практично здоровий та може приймати участь в судових засіданнях в якості представника відповідача та що неявка ОСОБА_3 є неповажною причиною. При цьому, ОСОБА_5 не є лікуючим лікарем ОСОБА_3 Вважає, що ОСОБА_5 не має підстав для твердження, що позивач здоровий та може приймати участь в судових засіданнях для представництва прав та інтересів судді Гавілей М.М. Також, головний лікар не може стверджувати, що дружина позивача - ОСОБА_6 з 21 жовтня по 04 листопада 2015 року не знаходилася в хірургічному відділенні лікарні, що не потребує стороннього догляду.

Позивач зазначає, що ОСОБА_5 перевищив свої повноваження, отримавши по телефону замовлення від судді Кочевої І.В., залякував лікуючих лікарів хірургічного відділення, вимагаючи не спілкуватися з ОСОБА_3 без його дозволу та не видавати жодних довідок позивачу.

Відповідач ОСОБА_4 без згоди позивача в телефонному режимі без постановлення ухвали суду замовила ОСОБА_5 проводити приватний розшук, вимагати від лікуючих лікарів надати відомості про стан здоровя ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_6 для підтвердження причин неповажної явки до суду представника відповідача -правозахисника ОСОБА_3, з метою подальшої відмови допуску до правосуддя юриста Сібулатова М.П., про що письмово повідомила 09.12.2015 року.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд: зобовязати відповідачів присікти порушення ними цивільних права та інтересів позивача ОСОБА_3, визнав дії відповідачів незаконними; визнати порушеними відповідачами права ОСОБА_3 на інформацію про стан здоровя.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України "Про інформацію", за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом, до якої віднесено конфіденційну, таємну та службову інформацію.

Конфіденційною визнається інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про інформацію", не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Таким чином, інформація щодо фізичної особи, в тому числі щодо стану її здоров'я є інформацією з обмеженим доступом, а саме конфіденційною інформацією, та може поширюватися за її згодою або в інших випадках визначених законом.

Відповідно до ст. 39-1 Основ законодавства України про охорону здоров'я, пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров'я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.

Стаття 40 Основ законодавства України про охорону здоров'я встановлює обов'язок зберігати лікарську таємницю: медичні працівники та інші особи, яким у зв'язку з виконанням професійних або службових обов'язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Статтею 32 Конституції України встановлено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Положенням статті 32 Конституції України дано офіційне тлумачення, згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2012 від 20.01.2012 року, інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень; така інформація про особу є конфіденційною; - збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і дише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.11.2015 року на імя головного лікаря КУ Токмацька Центральна районна лікарня від судді Василівського районного суду Запорізької області Кочевої І.В. надійшов запит від 18.11.2015 року № 2/311/26/2015 (вхідний № 56/3061 від 19.11.2015 року) по цивільній справі № 2/311/26/2015 за позовом ТУ ДСА України в Запорізькій області до ОСОБА_7, треті особи Токмацький районний суд Запорізької області, Токмацька міська рада Запорізької області, ОСОБА_8, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Як зазначено у запиті: «У звязку з задоволенням клопотання представника позивача прошу ОСОБА_9 надати суду інформацію чи дійсно на теперішній час перебуває на лікуванні у хірургічному відділенні Токмацької ЦРЛ ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, чи потребує вона за станом здоровя постійного стороннього догляду та чи здійснює такий догляд за нею її чоловік - ОСОБА_3П.» (а.с. 38).

20.11.2015 року судді Василівського районного суду Запорізької області Кочевій І.В. головним лікарем КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_5 надана відповідь на запит (вих. № 05/1903 від 20.11.2015 року), що «ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходилась на лікуванні в хірургічному відділенні КУ Токмацька ЦРЛ з 21.10.2015р. по 4.11.2015р. Виписана в задовільному стані. На сьогоднішній день ОСОБА_6 одужала і ніякого стороннього догляду і допомоги не потребує» (а.с. 39).

09.12.2015 року на імя головного лікаря КУ Токмацька Центральна районна лікарня від судді Василівського районного суду Запорізької області Кочевої І.В. надійшов запит від 09.12.2015 року № 2/3111/26/2015 (вхідний № 24/3396 від 09.12.2015 року) по цивільній справі № 2/3111/26/2015 за позовом ТУ ДСА України в Запорізькій області до ОСОБА_7, треті особи Токмацький районний суд Запорізької області, Токмацька міська рада Запорізької області, ОСОБА_8, Запорізька ОДА, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Як зазначено у запиті, 08.12.2015 року на адресу суду від представника відповідача по вказаній справі - ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення судового засідання на іншу дату, у звязку з тим, що він не зможе до 31 грудня 2015 року зявитися в судове засідання за своїм станом здоровя. До заяви ОСОБА_3 надав копії з його амбулаторної картки, з яких вбачається, що він 08.12.2015 року звертався до лікаря-травматолога. У звязку з вищезазначеним, «прошу ОСОБА_9 надати суду інформацію чи дійсно в грудні 2015 року ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою до Вашого закладу. Якщо так, то прошу повідомити суд чи перебував він та чи перебуває на теперішній час на лікуванні (амбулаторному чи стаціонарному) (а.с. 40).

Копія вказаного запиту судді Василівського районного суду Запорізької області Кочевої І.В. від 09.12.2015 року № 2/3111/26/2015 надійшла також на імя головного лікаря КУ Токмацька Центральна районна лікарня 15.12.2015 року (вхідний № 53/3631 від 15.12.2015 року) (а.с. 42).

09.12.2015 року судді Василівського районного суду Запорізької області Кочевій І.В. головним лікарем КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_5 надана відповідь на запит (вих. № 02/2099 від 09.12.2015 року), що «ОСОБА_3 дійсно 08.12.2015 року звертався до лікаря-травматолога. Діагноз: «Периартрит лівого плечового суглобу». Травма була 7 місяців назад. На теперішній час ОСОБА_3 практично здоровий і може приймати участь у судовому засіданні. Про стан здоровя на сьогоднішній день ОСОБА_3 може підтвердити лікар-травматолог ОСОБА_9М.» (а.с. 41).

22.12.2015 року судді Василівського районного суду Запорізької області Кочевій І.В. головним лікарем КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_5 повторно надана відповідь на запит (вих. № 05/2430 від 22.12.2015 року), яка за своїм змістом аналогічна відповіді на запит вих. № 02/2099 від 09.12.2015 року (а.с. 43).

Отже, суддею Василівського районного суду Запорізької області Кочевою І.В. були направлені запити від 18.11.2015 року № 2/311/26/2015 та від 09.12.2015 року № 2/3111/26/2015 у звязку з задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

З огляду на викладене вище, суд дійшов вірного висновку, що суддя Василівського районного суду Запорізької області Кочева І.В. підставно задовольнила клопотання про витребування доказів, а головний лікар КУ Токмацька Центральна районна лікарня ОСОБА_5 в межах своїх повноважень надав відповідь судді Василівського районного суду Запорізької області Кочевій І.В. на її запити від 18.11.2015 року № 2/311/26/2015 та від 09.12.2015 року № 2/3111/26/2015. Такий висновок ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Отже, обидва відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки або базуються на викладі фабули справи, або є повторенням обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, або зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Всі докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: