Головуючий у суді першої інстанції: Камбулов Д.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представників позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ТОВ «ФК «Вектор Плюс» - Сінахової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 5 жовтня 2016 року про забезпечення позову ОСОБА_7 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання дій незаконними та скасування рішення та записів в реєстрі про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С., Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання дій незаконними та скасування рішення та записів в реєстрі про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

3 жовтня 2016 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, та заборонити представникам ТОВ «ФК «Вектор плюс» заходити до квартири АДРЕСА_1, змінювати замки у вхідних дверях, встановлювати сигналізацію, вселятися, виселяти мешканців квартири - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13 та заборонити представникам ТОВ «ФК «Вектор плюс» чинити перешкоди у користуванні квартирою мешканцями квартири: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13; заборонити представникам ТОВ «ФК «Вектор плюс» передавати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в оренду/суборенду, лізинг будь-яким третім особам.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2016 року частково задоволено заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Накладено арешт на квартиру №137, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 00.

Заборонено представникам ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» вчиняти перешкоди у користуванні ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 житловою квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представники позивача заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. в удове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому колегією суддів визнано за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву представника позивача про забезпечення позову, суд виходив з того, що підставою для забезпечення позову є порушення право власності позивача на спірну квартиру. Крім того проживання позивача у вказаній квартирі є законним в силу ст. 109 ЖК України, оскільки нового житлового приміщення, взамін квартири, кредитором позивачу та членам його сім'ї не надавалося. Представники відповідача ТОВ «ФК «Вектор Плюс» чинять перешкоди у проживанні позивача та членів його сім'ї, у користуванні речами та іншим майном, яке знаходиться у спірній квартирі.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви, а саме про накладення арешту на спірну квартиру та про встановлення заборони представникам ТОВ «ФК «Вектор плюс» вчиняти перешкоди у користуванні ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 житловою квартирою. В іншій частині вимоги заяви вважав безпідставними, оскільки такий вид забезпечення позову не передбачений ч.1 ст. 152 ЦПК України

Колегія суддів не може повністю погодитись з даним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. щодо посвідчення договору іпотеки на квартиру АДРЕСА_1, укладеного 17.12.2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Рінгбелл Лімітед та скасувати рішення про внесення в Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обтяжень договору іпотеки та записи про заборону на нерухоме майно.

Позивач оспорює дії приватного нотаріуса щодо посвідчення договору іпотеки, предметом якої є спірна квартира, і внесення запису до реєстру рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, тобто оскаржуються нотаріальні дії щодо власника спірної квартири

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки предметом даного позову є оскарження набуття права власності спірної квартири.

Таким чином, обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру пов'язаний із змістом пред'явлених позовних вимог, невжиття такого заходу може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів вважає, застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» вчиняти перешкоди у користуванні особам, що мешкають у спірній квартири підлягає скасуванню, оскільки застосований судом захід забезпечення не відповідає заявленими позивачем вимогам.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню в частині заборони ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» вчиняти перешкоди у користуванні особам, що мешкають у спірній квартири.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 5 жовтня 2016 року про забезпечення позову - скасувати в частині заборони представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» вчиняти перешкоди у користуванні ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 житловою квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і в цій частині в задоволенні заяви відмовити.

В іншій частині ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 5 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: