Справа №173/2037/16-ц
Провадження №2/173/1015/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2,

третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради про визнання права власності, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, комунальне підприємство «Верхньодніпровське БТІ», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Дмитрівської сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування позову посилається на те, що 20 грудня 2015 року померла ОСОБА_6. За життя вона побудувала житловий будинок за адресою: вул..Рудніченко, 6, с.Дідове. Померла ОСОБА_6 не отримала свідоцтво про право власності на цей будинок та не зареєструвала право власності на нього. За життя, 5 серпня 2008 року, ОСОБА_6 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Після смерті ОСОБА_6 позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте 19 жовтня 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на садибний житловий будинок. Разом з тим ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельні ділянки за адресою: вул.. Рудніченко, 6, с.Дідове. У звязку з неможливістю зареєструвати право власності на це спадкове майно, а саме на садибний житловий будинок, ОСОБА_7 просила суд визнати за нею право власності на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.. Рудніченко, 6, с.Дідове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 20 грудня 2015 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляд справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи, КП «Верхньодніпровське БТІ», в судовому засіданні пояснила, що звернулася позивач як спадкоємець після смерті ОСОБА_6 Було встановлено, що архівної справи щодо спірного майна не має, право власності на це майно ні за ким не зареєстровано, ніяких звернень щодо цього майна не було. За заявою позивача було складено технічний паспорт на садибний житловий будинок № 6 по вул.. Рудніченко с.Дідове.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні кожний окремо пояснив, що вони є також спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, яка є їхньою матірю та дружиною відповідно. Проти визнання права власності на будинок в с.Дідове за позивачем вони не заперечують та на це спадкове майно вони не претендують.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

В 1991 році ОСОБА_6 побудувала житловий будинок за адресою: вул.. Рудніченко, 6 с.Дідове. Будинок було побудовано на земельній ділянці, яка належала ОСОБА_6 на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю.

Право власності на цей будинок ОСОБА_6 не зареєструвала, що підтвердила в судовому засіданні представник КП «Верхньодніпровське БТІ». 20 грудня 2015 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.32). За життя, 5 червня 2008 року, ОСОБА_6 склала заповіт, який посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради, яким все своє майно заповіла ОСОБА_8 (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_1, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову 19 жовтня 2016 року (а.с.8).

Відповідно до п. 3.1 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Отже, судом встановлено, що у відповідності до вимог чинного законодавства житловий будинок по вул.. Рудніченко, 6 с.Дідове є таким, що відповідає вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил, що підтверджується складеним технічним паспортом за результатами технічної інвентаризації від 18 листопада 2015 року (а.с.4-6).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 фактично була власником будинку садибного типу по вул.. Рудніченко, 6 с.Дідове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проте з невідомих суду причин не зареєструвала право власності на нього, що не є підставою для припинення цього права, оскільки за життя вона мала всі законні підстави зареєструвати право власності на це майно.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з листом ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Оскільки судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_6 мала у власності житловий будинок садибного типу по вул.. Рудніченко, 6 с.Дідове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проте не оформила право власності у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, суд вважає, що до позивача перейшло право власності на житловий будинок садибного типу. Окрім того, суд звертає увагу, що позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: вул.. Рудніченко, 6 с.Дідове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.9) та згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 червня 2016 року вона є власником цієї земельної ділянки (а.с.10-11).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою:вул..Шкільна, 4АДРЕСА_1) право власності на садибний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: вул.. Рудніченко, 6, с.Дідове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 20 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду, мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко