Справа №451/593/16-ц
Провадження № 2/451/294/16
РІШЕННЯ

іменем України

30 червня 2016 року

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі головуючого-судді Крет А.І.

при секретарі Загайській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залу суду м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд визнати за ним право власності, на будинковолодіння в с.Миколаїв по вул. Берегова, буд.2, Радехівського району, Львівської області в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_3, який помер 14.05.1995 року.

У судове засідання позивач не зявився, подавши письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні позову настоює.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Радехівського району Львівської області в судове засідання не зявився, однак надав суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнає.

За викладених умов, відповідно до ч.4 ст.174, ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №168145, виданого повторно 16.12.1998 року ОСОБА_2 сільською радою Радехівського району Львівської області вбачається, що 14.05.1995 року у віці 66 рік помер батько позивача ОСОБА_3, з приводу чого в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за №11.

Після смерті ОСОБА_3, залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Миколаїв по вул.Берегова, 2, Радехівського району Львівської області, який належав померлому згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого 28.03.1990 року, виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради.

На спадкове майно інші спадкоємці не претендують, про що свідчать надані суду їх письмові заяви.

Після смерті спадкодавця позивачем було здійснено звернення до Радехівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Однак нотаріус Радехівської державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що господарство спадкодавця станом на 01.07.1990 р. належало до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 № 5037-VI; далі - Закон) державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. До передбачених ст.19 Закону підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке рішення набрало чинності, є правовстановлюючим документом, на підставі якого має проводитися реєстрація права власності на нерухоме майно.

Станом на сьогоднішній день позивач розпорядитися будинком (тобто оформити спадщину) не може, оскільки будинок та господарські будівлі належать на праві власності колгоспному двору, голова якого помер. Перевести двір до іншої категорії з визнанням за позивачем права приватної власності на будинок як за громадянином України немає можливості. До кінця 2012 року питання переведення колгоспного двору до категорії двору, що належить громадянину, з видачею свідоцтва про право власності на будинок, вирішувалося органами місцевого самоврядування, а Бюро технічної інвентаризації виготовляло документи про право власності і реєструвало будинок за громадянином.

Одержати документи на житловий будинок, як на об'єкт права приватної власності позивач не може через зміну порядку державної реєстрації нерухомого майна.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За змістом ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно до вимог статей 548 та 549 ЦК УРСР (був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з вищенаведеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на спірне майно в порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем одноосібного права власності на будинковолодіння по вул.Берегова,2 в с.Миколаїв Радехівського району Львівської області в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_3.

Тому, керуючись ст.ст. 10,11,60,169,174,197,209,212,215,218 ЦПК України, ст.ст. 524,548,549 ЦК УРСР від 1963р.,ст.ст.81,131 ЗК України, ст.ст.3,16 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будинковолодіння №2 по вул.Берегова в с.Миколаїв, Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_3, який помер 14.05.1995 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_4