Ухвала

іменем україни

08 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору недійсним та стягнення коштів, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 06 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» (далі - ТОВ «ЛК «Ваш Авто») про визнання договору недійсним та стягнення коштів.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 30 жовтня 2015 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» було укладено договір фінансового лізингу № 001098 з додатками № 1, 2, 3, згідно з умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання придбати транспортний засіб, а саме: трактор МТЗ-82.1.26, об'єм/тип двигуна - 4,75/дизель, тип КПП - механіка, привід - 4/4 у власність та передати його у користування позивачу на строк та на умовах, передбачених цим договором. У той же день позивач сплатив 49 000 грн адміністративного платежу.

Проте відповідачем умови договору виконані не були. Зазначав, що його 07 листопада 2015 року представником ТОВ «ЛК «Ваш Авто» в телефонному режимі було повідомлено про те, що тракторів 2012 року випуску не буде, а в наявності є лише трактори 2015 року випуску, вартістю 490 000 грн, а тому необхідно доплатити на рахунок відповідача ще 170 000 грн та запропоновано у випадку незгоди направити на адресу відповідача заяву про розірвання договору. 09 листопада 2015 року ОСОБА_4 надіслав заяву про розірвання договору, однак відповідач відмовився повернути сплачені позивачем кошти у розмірі 49 000 грн. Крім того, після уважного ознайомлення з умовами договору позивач зрозумів, що його умисно ввели в оману щодо істотних умов договору, оскільки вартість транспортного засобу вказана 20 416,67 доларів США, що еквівалентно 490 000 грн.

Стверджував, що умови оспорюваного правочину порушують положення Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів», оскільки є несправедливими в цілому, суперечать принципу добросовісності, що є підставою для визнання такого договору недійсним. До того ж навіть після підписання договору його було неодноразово введено в оману щодо умов виконання договірних зобов'язань, що в подальшому завдало йому шкоди як споживачу.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу від 30 жовтня 2015 року № 001098 з додатками № 1, 2, 3, укладений між ним та ТОВ «ЛК «Ваш Авто», стягнути з відповідача на його користь 49 000 грн сплаченого одноразового платежу, сплачену банком комісію у розмірі 588 грн, а також моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 06 квітня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсним договір фінансового лізингу № 001098 від 30 жовтня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «ЛК «Ваш Авто».

Стягнуто з ТОВ «ЛК «Ваш Авто» на користь ОСОБА_4 49 000 грн сплаченого адміністративного платежу.

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «ЛК «Ваш Авто» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, врахувавши правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-2766цс15, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що умови договору лізингу, відповідно до норм ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, його наслідком є дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Правильними є висновки судів і про те, що діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана