Справа № 524/6522/16-ц
Провадження №2/524/2299/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з дійсним позовом. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 17.11.2001р. по 17.05.2011р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу у них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З початку 2007 р. відповідач життям сина не цікавиться, не приймає участі у його вихованні.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_3.

Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач в своїй заяві зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 виданого 21.01.2003р.н. відділом реєстрації актів цивільного стану Автозаводського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області.

ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю, ОСОБА_1, яка з 30.08.2013 року, перебуває у шлюбі з ОСОБА_4.

Відповідач по справі не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та не приймає участі у її вихованні, матеріальної допомоги на утримання сина також не надає. Сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.08.2015р. складає 40500 грн..

Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації 07.07.2016р. надав суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні його малолітнього сина ОСОБА_3. Вказаний висновок було надано з урахуванням думки малолітнього ОСОБА_3.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_3, про що свідчить його заява, посвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини і не буде порушувати прав відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судові витати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 551,20 грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя: Д.Д.Андрієць