Справа № 148/6972/13-ц Провадження № 22-ц/772/3278/2016Головуючий в суді першої інстанції Штифурко Л. А.
Категорія 1Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Марчук В.С., Якименко М.М., секретар - Агеєва Г.В., за участі: представника позивача - ОСОБА_2 та представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2016 року про відмову у задоволенні заяви, постановлену за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання будинку об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділення частки зі спільного майна, -

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05.10.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду Вінницької області від 16 березня 2016 року, позов задоволено. Визнано житловий будинок АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя та виділено ОСОБА_5 ? частину вищевказаного будинку. Вирішено питання судових витрат.

В травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області із заявою про перегляд рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.12.2014 року за нововиявленими обставинами.

Заяву мотивовано тим, що рішення судом було ухвалене на підставі сфальсифікованих доказів, зокрема рішення суду в частині поновлення строку звернення до суду із позовом базується на довідці Голови Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.11.2013 №4971/16, в якій йдеться про те, що ОСОБА_5 подавала заяву про поділ майна, але в алфавітному покажчику за 2005-2006 роки дана справа не значиться. Рішення у ній ухвалено не було.

На думку заявника зазначена довідка не відповідає дійсним обставинам, так як 19.05.2016 року Головою Тульчинського суду йому було видано іншу довідку, в якій значиться, що цивільна справа, яка в попередній довідці за 2013 рік значилась відсутньою, є в суді. Вона зберігається під іншим номером, оскільки кожного нового року їй присвоювався новий номер. У цій справі 13.06.2006 року суддею Люльком В.В. було ухвалено заочне рішення.

Таким чином рішенням суду від 16.12.2014 року ухвалено вже друге рішення стосовно спірного будинку.

Заочне рішення від 13.06.2006 року, ухвалою апеляційного суду було скасовано та повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції. За заявою позивача її позов було залишено без розгляду.

При розгляді справи і ухваленні рішення 16.12.2014 року заявнику не було відомо, що відомості про відсутність у суді попередньої справи є неправдивими, а отже, вважає, що це істотні обставини, які не могли бути йому відомі до отримання довідки голови Тульчинського районного суду від 19.05.2016 року, а тому вони є нововиявленими. З їх врахуванням суд не міг вдруге розглядати позовні вимоги про визнання права власності на будинок і визнавати за нею право власності на частину цього будинку, поновлюючи їй строк звернення до суду через відсутність справи в суді за попереднім зверненням.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області та ухвалити рішення, яким задоволити його заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду є незаконною та ухваленою з порушенням норм процесуального права, а висновки суду суперечать обставинам справи, зокрема, хибним є висновок суду про те, що обставини, які наводить заявник були відомі суду при ухвалені рішення, невірним також є висновок суду про те, що предметом розгляду справ були різні будинки.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи та заяви дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, крім інших, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1,2 ч.2 ст.361 ЦПК, є те що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.(Постанова Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 4)

Обставина про яку зазначає ОСОБА_4, не може бути нововиявленою, оскільки останній був відповідачем у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про визнання рішення виконавчого комітету та свідоцтва про право власності незаконними, отже знали, які справи розглядались в даному суді з приводу нерухомого майна.

В подальшому ОСОБА_4, будучи відповідачем у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 та знаючи вимоги позову (в т.ч. вимога про поновлення строку на звернення до суду), приймаючи до уваги, що в цій справі вирішувалось питання про поновлення строку на звернення до суду, мав можливість суд повідомити про всі судові рішення з приводу спірного нерухомого майна.

Крім цього, суд першої інстанції, прийшовши до висновку про поновлення строку на звернення до суду, брав до уваги не лише довідку Тульчинського районного суду про яку зазначає заявник, але інші докази: копія позовної заяви, копія ухвали суду.

Також, питання про поновлення строку на звернення ОСОБА_5 вирішувалось судом першої інстанції, правильність його вирішення переглядалось судами апеляційної та касаційної інстанції.

В остаточному рішенні, постановленого Вищим Спеціалізованим Судом України 16 березня 2016 року вказано, що поновлюючи строк позовної давності на звернення до суду з позовом, суди навели мотиви, які доводами касаційної скарги не спростовуються.

Заявник не довів в судовому засіданні наявність двох аналогічних справ, про які він вказує у заяві про перегляд судового рішення.

Колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що надані судом довідки за своїм змістом не суперечать одна одній, адже довідка видана в 2016 році, містить лише більш детальний опис щодо переходу нумерації справи.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Таким чином суд приходить до висновку, що твердження заявника не є істотними для справи обставинами та не являються нововиявленими, в розумінні ст. 361 ЦПК України.

З врахуванням викладеного, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України для задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді : /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: