Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виділення частки в натурі із спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виділення у власність частки в натурі горища будинку № 28 по вул. Тульській в м.Чернігові шляхом встановлення перегородки з дерева.

Рішенням суду позов задоволено. Суд виділив у власність ОСОБА_5 в рахунок ? частки буд. № 28 по вул. Тульській в м. Чернігові в натурі допоміжне приміщення (горище), площею 27,3 кв. м над житловими кімнатами позначеними на плані будівлі «А-1» літ. 2-4, площею 9,9 кв.м та літ. 2-3, площею 13,6 кв.м, стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 по 600 грн кожному компенсації за відхилення від рівності часток, стягнув з ОСОБА_5 на користь державного бюджету 551,2 грн. судового збору, стягнув з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 по 1703,77 грн судових витрат, та відмовив в задоволенні решти вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд безпідставно не взяв до уваги заявлені позивачем питання для експерта щодо можливості виділення частки горища в натурі, що стало підставою для необґрунтованої відмови в задоволенні частини позовних вимог. Апелянт також зазначає, що суд невірно визначився з розподілом судових витрат, оскільки подавалась заява про уточнення позовних вимог, а не збільшення вимог, і необґрунтовано відмовлено у відшкодуванні понесених витрат на компенсацію витрат виїзду представника на місце проведення експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, але рішення суду підлягає скасуванню у звязку з порушенням норм матеріального права виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.10.2011 року виділено ОСОБА_5 в натурі: частину будинку "А-1", яка складається з приміщень: кімнати 1-2, площею 9,9 кв.м; кімнати 2-3 площею 13,6 кв.м; а всього загальною площею 23,5 кв.м, на загальну суму 40677 грн, що з урахуванням надвірних будівель складає 26/100 частин в домоволодінні № 28 по вул. Тульській в м. Чернігові, а співвласникам ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, частки яких між собою залишилися рівними, виділено в натурі у спільне володіння та користування: частину будинку "А-1" вартістю 104895 грн, яка складається з кухні 1-1, площею 7,8 кв.м; кімнати 1-5, площею 10,0 кв.м; кімнати 1-6, площею 8,5 кв.м; коридор 1-7, площею 4,5 кв.м; коридор 1-8, площею 4,4 кв.м; тамбура 1-І, площею 2,7 кв.м; кімнати 2-4, площею 22,7 кв.м, а всього загальною площею 60,6 кв.м; погріб літ. "а2"; сараю літ. "Б-1"; вбиральню літ. "В", на загальну суму 117295 грн, що складає 74/100 частин в цьому ж домоволодінні, а також встановлено порядок користування земельною ділянкою, де знаходиться спірний будинок. Крім того, суд стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 по 394,66 грн кожному грошової компенсації для порівняння ідеальних частин вартості домоволодіння.

ОСОБА_5 вказує на те, що допоміжне приміщення горище вказаного будинку не входило в спільну часткову власність її та відповідачів і тому воно залишилось у їх спільній сумісній власності. Оскільки горище має два входи, один з яких знаходиться зі сторони ОСОБА_5, а другий вхід знаходиться зі сторони часток відповідачів, і відповідачі перешкоджають ОСОБА_5 користуватися горищем, то вона просила виділити у власність в натурі частку горища будинку № 28 по вул. Тульській в м. Чернігові, яка знаходиться над її житловими кімнатами 9,9 кв.м та 13,6 кв.м розміром 27,3 кв.м шляхом встановлення перегородки з дерева.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.01.2016 року по справі була призначена судову будівельно-технічна експертиза.

Згідно висновку № С-17 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.03.2016 року приміщення горища в будинку № 28, літ. "А-1" по вул. Тульській в м. Чернігові функціонально використовується для зберігання матеріалів та сушіння речей, отже відноситься до підсобних (допоміжних) приміщень і технічно можливо розділити (виділити частку) горища над житловими кімнатами літ. "1-2" площею 13,6 кв.м та літ. "2-3" площею 9,9 кв.м відповідно до частки співвласника ОСОБА_5, що становить ? частину.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як власник виділеної частини будинку повинна здійснювати обслуговування горища, а щодо вимог в частині встановлення перегородки із дерева, то відмовляючи в позові суд виходив з того суду не було надано доказів порядку і обсягу робіт по влаштуванню перегородки, здійснення чи не здійснення втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування і отримання відповідних документів, що дають право на їх виконання.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції так як вони зроблені з порушенням норм матеріального права, але і підстави для задоволення апеляційної скарги теж відсутні.

Відповідно до положень ч.3 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або норм процесуального права, що є обовязковою підставою для скасування рішення суду.

Як правильно вказав суд першої інстанції з посиланням на висновки судової будівельно-технічної експертизи, що горище відноситься до підсобних (допоміжних) приміщень будинку.

Згідно до ст. 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної ) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю і вона слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 183 ЦК України визначено, що неподільною річчю є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Таким чином, горище є приналежністю будинку, вони є неподільною річчю з будинком і тому воно не може бути окремим обєктом права власності.

Питання виділу частки в натурі у спірному будинку з надвірними будівлями вирішувалось Новозаводським районним судом м. Чернігова 14.10.2011 року. При вирішенні цього питання оцінювався весь будинок, в тому числі і дах з горищем, з надвірними будівлями, враховувались всі приміщення при визначенні розміру часток, а при виділенні 26/100 частин в домоволодінні № 28 по вул.Тульській в м.Чернігові, була вирішена доля і горища, яке знаходиться над кімнатами.

Законодавство не передбачає можливість виділу окремо частки від головної речі і окремо частки від її приналежності.

За таких обставин, рішення суду не ґрунтується на нормах матеріального права, і тому воно підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Захист порушеного права власника на користування і розпорядження своєю власністю, до якої може входити головна річ з приналежністю, врегульована ст..319, 321, 391 ЦК України, але позивач як на підставу задоволення своїх вимог на вказані норми не посилалась і свої вимоги таким чином не обґрунтовувала.

У звязку з відсутністю підстав для задоволення позову відсутні підстави і для стягнення з відповідачів понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.4, ст. 314, 316, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 травня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виділення частки в натурі із спільної сумісної власності відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: