У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-2 м. Ужгород», третя особа - управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області, про зобов'язання вчинення дій, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - ОСОБА_9 - на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просили зобов'язати ОСОБА_8 та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-2 м. Ужгород» (далі - ОСББ ««Олімп-2 м. Ужгород») привести багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 у відповідність із погодженим проектом головного архітектора м. Ужгорода, знизити поверховість об'єкта будівництва шляхом перебудови, демонтажу третього і четвертого поверхів та зниженням загальної висоти будинку до 12 метрів та перенести його на відстань 8 метрів від існуючого житлового будинку АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони є власниками житлових будинків, які розміщенні у кварталі індивідуальної малоповерхової забудови, що розташовані по АДРЕСА_1. У лютому 2013 року ОСОБА_8 розпочала будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельні ділянці, розташованій по вул. Котловинній, 12 у м. Ужгороді.

Зазначали, що при здійсненні будівництва спірного багатоквартирного житлового будинку не було дотримано погодженої в проектній документації відстані між ним та житловими будинками АДРЕСА_1 що, зокрема, впливає на рівень пожежної безпеки.

Крім того, вважають, що ОСОБА_8 порушені містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 видані головним архітектором м. Ужгорода, згідно із якими дозволено будівництво 12-квартирного багатоповерхового (з мансардою) житлового будинку, фактично ж ОСОБА_8 побудовано 13-квартирний чотириповерховий будинок та не дотримана гранично допустима висота будівлі згідно з вимогами ДБН В.1.1-12:2006 «Будівництво в сейсмічних районах України».

Посилаючись на те, що будівництво багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України, просили позов задовольнити.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_9, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та, виходячи із положень ст. 90 ЗК України, ст. ст. 13, 15, 16, 375, 376 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 59, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачами порушень їх прав з боку відповідачів.

Доводи скарги висновки судів не спростовують.

Оскільки предметом даного позову є зобов'язання відповідачів привести багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 у відповідність до погодженого проекту «Будівництво багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1» та перенести його на відстань 8 метрів від існуючого житлового будинку АДРЕСА_1 і вимоги про знесення спірної будівлі не заявлялись, суди правильно відмовили у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, пославшись на відсутність доказів про наявність технічної можливості перенесення збудованого будинку на зазначену вище відстань.

Доводи скарги про те, що можливість переносу споруд цілокупно без їх попередньої розбивки на фрагменти є загальновідомою та неодноразово застосовувалася у сучасному будівництві, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються на припущеннях.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - ОСОБА_9 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик