РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої - судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Кшановської Є.З.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Лукянової Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради) про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому, з урахуванням збільшених в ході розгляду справи вимог, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визначити постійне місце проживання дитини з батьком за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали і просять задовольнити, пояснивши, що відповідач батьківських обов'язків стосовно дитини не виконує належним чином, не створює необхідних умов для проживання та розвитку дитини. В квартирі присутні тварини, які справляють свої природні потреби будь-де у квартирі, оскільки їх не виводять на вулицю, прибиранням у квартирі не займаються, речі хаотично розкидані, дорослі курять та зловживають спиртними напоями в присутності дитини. Зокрема, в лютому 2015 року позивачу повідомили сусіди за місцем проживання дочки про те, що дитина знаходиться у них, а бабуся у нетверезому стані спить на вулиці, де знаходиться мати, невідомо. Крім того, 31 серпня 2015 року дитина знаходилась на базарі «Ранковий», де працюють її мама та бабуся, де при недогляді з їхньої сторони опинилась на залізничній колії. Умови проживання, створені дитині за адресою матері, визнані Службою у справах дітей неналежними, а створені батьком умови за місцем його проживання у АДРЕСА_1, - такими, що задовольняють потреби дитини. Крім того, 11.09.2015 року відповідач забрала дитину зі школи під час уроків та з 14.09.2015 перестала водити її до школи без пояснення причин, за що була притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. На даний час дочка фактично проживає з батьком; згідно висновку психолога, під час проживання з мамою та бабусею дівчинка знаходилась у психотравмуючій для неї ситуації, страждала від психологічного та фізичного насилля.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечила, пояснивши, що вона не згодна з позбавленням її батьківських прав, оскільки піклується про доньку, алкогольними напоями не зловживає, умови для дитини створила належні, вона повноцінно харчується і має необхідний одяг, її забезпечено шкільним приладдям. Заняття в школі донька пропустила в зв'язку з хворобою, а класного керівника не було повідомлено про причину відсутності учениці тому, що відповідач вважала за достатнє при видужанні надати в школу медичні документи; лікуванням дитини займалась приватний лікар, прізвища якої не пригадує. На даний час ОСОБА_5 дійсно проживає окремо від неї, з батьками позивача, однак вона відвідує доньку в школі, передає продукти, подарунки, одяг, цікавиться її справами, тоді як відповідач та його батьки намагаються усунути її від спілкування з донькою, а саме зчиняють сварки, контролюють дитячі розмови по телефону. Нікуди не зверталась щодо вирішення спірних з позивачем питань участі у вихованні доньки та спілкуванні з нею, оскільки вважала, що питання буде вирішено нею та батьком дівчинки добровільно. Після перерви в судове засідання 24.03.2016 року не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи закінчити за її відсутності в судовому засіданні з урахуванням наданих нею в ході розгляду справи заперечень.

В судовому засіданні представник третьої особи позов підтримала і пояснила, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, байдуже ставиться до дитини, створила незадовільні умови для її проживання, не надала можливості їх обстежити, хоча постійно обіцяла це зробити. З відповідачем проводили бесіду працівники правоохоронних органів, вона притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Вважає, що позбавлення матері батьківських прав щодо доньки відповідає інтересам дитини, враховуючи також те, що дівчинка сама висловила бажання проживати в сім'ї батька.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є класним керівником ОСОБА_5 і знає її маму і тата. Дитина проживає на даний час з родиною батька, де нею займаються, допомагають в навчанні. Коли на початку навчального року дитина проживала з матір'ю, мали місце часті запізнення до школи, пропуски занять без поважних причин, домашні завдання виконувались рідко і не відповідно; у дитини було мало друзів, вона була неактивна, інколи - неохайно і не по сезону одягнута. Відповідач була присутня на двох батьківських зборах, здавала кошти на потреби класу, після цього на збори приходив тато. Впродовж проживання дитини з матір'ю забирала ОСОБА_5 зі школи переважно бабуся, не завжди своєчасно. Відповідач є емоційно нестабільною, забрала дитину зі школи, зчинивши скандал в присутності батьків і дітей. З 11.09.2015 року дівчинка не прийшла до школи без попередження, зв'язатися з матір'ю не вдалося. Свідок брала участь в огляді помешкання відповідача, де вона проживала з донькою, АДРЕСА_2. В квартирі були антисанітарні умови. За час проживання в родині тата психологічний стан дівчинки покращився, значно зросла успішність.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює за фахом психолога і спілкувалась з ОСОБА_5 9.10.2015 року за зверненням її батька. Дійшла висновку, що дитина страждала під час життя з матір'ю та бабусею від психологічного та фізичного насилля, так як, зі слів дівчинки, мама обзивала і била її, постійно, крім ранків, була п'яною, курила; деякий час вони жили в чужого чоловіка, який купав дівчинку; дитина була присутня під час фізичного насильства матері і бабусі над дідусем; мама роздягалась в присутності доньки; дитина голодувала з матір'ю. Психолог пропонувала прийти до неї матері дівчинки, однак прийшла лише бабуся з її сторони.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є заступником директора по виховній роботі в школі № 15, де навчається ОСОБА_5, знає її батьків. На перший дзвоник дитину привела мама з запізненням, після чого дівчинка то ходила, то не ходила в школу. Пропустила до двох тижнів навчання, причини пропусків було підтверджено не повністю. Мама дитини поводиться безвідповідально, не реагує на дзвінки, допускає емоційні зриви, зокрема, зчинила сварку на робочому місці свідка, дозволяючи собі нецензурну лайку в присутності дитини та сторонніх осіб, все заперечує і не йде на діалог, погрожувала викрасти дитину. Свідок чула від неї сильний запах спиртного. При відвідуванні місця проживання мами з дитиною в квартирі було виявлено антисанітарні умови проживання. Дитина перебувала в пригніченому стані, але відколи почала жити в родині батька, заняття відвідує вчасно, відвідує спортивну секцію, стала врівноваженою, впевненою в собі, вільно виражає себе.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є прабабцею ОСОБА_5 (бабусею відповідача по батькові останньої). Відповідач та її матір ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртним, тоді як дитина, проживаючи з ними, була залишена напризволяще, залякана, виходила на залізничну колію, розповідала, що її ніхто не любить, що мама вгощала її горілкою і заливає нею дідуся та б'є його. Зараз ОСОБА_5 живе з батьком і почувається добре.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю позивача і їй відомо, що мама дівчинки байдуже ставиться до її виховання, залякує дитину при особистих зустрічах та в розмовах по телефону. Під час проживання з матір'ю дівчинка була голодна, пропустила до двох тижнів навчання в школі, розповівши, що лікаря не бачила і до нього не ходила. Мати і бабуся по матері дівчинки зловживають спиртним, дитина розповідала, що мама вчила її правильно курити, говорила до неї лайливі слова, знущалася над дідусем. ОСОБА_5 боїться матері і не хоче з нею бути. На даний час дівчинка навчається, займається гімнастикою, не хворіє.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він є дідусем ОСОБА_5 по татовій лінії і багато контактує з дитиною, коли позивач перебуває на роботі. Дитина дещо залякана і боїться залишатись сама, навіть на нетривалі проміжки часу. Поки проживала з матір'ю, в садочок і до школи її водила бабуся ОСОБА_12, а не мама. Дівчинка розповідала, що постійно бувала в кафе, де мама вчила її пити і курити. Самостійно відповідач ніколи не телефонувала, розмовляє з донькою лише тоді, коли до дівчинки телефонує бабуся ОСОБА_12. Мама залякує дитину тим, що її віддадуть в дитячий будинок, втоплять в морі. Перед судовими засіданнями носять дитині гостинці, однак одягу не приносили і витрат на дитину відповідач не несе, так як її утримує позивач.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею ОСОБА_5 по матері. 1.09.2015 року вона і відповідач привели дитину до школи, звідки забрав її вже позивач, а згодом вони її примусово забрали. В правоохоронні органи щодо викрадення дитини не звертались, сподіваючись домовитись з батьком дівчинки добровільно. Вихованням і утриманням дитини весь час займались свідок і відповідач удвох, при чому матір не пропонувала дитині спиртного і сигарети, її харчування було належним. Підготували дитину до школи, купили шкільне приладдя та одяг, однак ОСОБА_1 все їхнє викинув і купив своє, а дитину забрав. За весь час проживання дівчинки з татом мама дитини та свідок носять дитині фрукти та солодощі, близько дванадцяти разів відвідували її в школі, де спілкувались з нею, однак вона стала замкненою, розповідала, що хоче і до мами, і до тата. На залізничну колію дівчинка не виходила, вона була на пероні під постійним наглядом. Відповідач не зловживає алкогольними напоями, а з квартири з антисанітарними умовами вони виїхали. 11.09.2015 року дитину було забрано матір'ю зі школи на вихідні, бо добровільно її не давали, але з понеділка дівчинка захворіла, тому залишалась вдома. З приводу хвороби звертались в дитячу поліклініку, де їй призначали лікування; крім того, і раніше постійно займались лікуванням дитини.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею відповідача і прабабусею ОСОБА_5. Вона наглядала за дитиною 31.08.2015 року, коли дитина нібито вийшла на залізничну колію. Оскільки постійно спостерігала за дівчинкою, то може з впевненістю сказати, що на колію вона не вибігала, а історію про це вигадала. Перед першим дзвоником дитина була зібрана до школи коштом мами, бабусі та свідка, а 1.09.2015 року дідусь зі сторони тата дитини влаштував скандал. Орієнтовно в вересні 2015 року дівчинка хворіла на застуду, а відповідач доглядала за нею, водила в лікарню. Дитина дійсно з мамою, бабусею та дідусем жила в квартирі АДРЕСА_2 і антисанітарні умови дійсно часто були в цій квартирі. Разом з тим, планувалось, що дівчинка житиме в належній свідку квартирі по Проспекту Миру, але цьому перешкодило те, що її забрав дідусь зі сторони батька. На даний час він контролює її розмови з матір'ю та бабусею зі сторони матері, дитина залякана. Свідок не бачила, щоб відповідач була п'яною; їй відомо, що дитина, живучи з матір'ю, добре харчувалася, влітку відпочивала як в родині мами, так і в родині тата.

Малолітня ОСОБА_5, будучи заслуханою в судовому засіданні, пояснила, що, проживаючи в тата, почувається краще, ніж у мами.

Заслухавши пояснення сторін, представників позивача та третьої особи, показання свідків, думку дитини, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних мотивів.

Встановлено, що сторони перебували в шлюбі між собою з 4.11.2008 року по 23.09.2014 року, який розірвано за рішенням суду, та є батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Місце постійного проживання дитини зареєстровано з матір'ю, з якою вона проживала у АДРЕСА_2, до вересня 2015 року. З середини вересня 2015 року дівчинка проживає з батьком, дідусем та бабусею зі сторони батька у АДРЕСА_1.

При обстеженні Службою у справах дітей Хмельницької міської ради умов проживання матері та батька дитини було встановлено, що умови для проживання дитини, створені матір'ю, потребують покращення, так як в квартирі безлад, сморід, нечистоти, дитина страждає від відсутності порядку; умови для проживання дитини батьком створені, так як дитина займає окрему кімнату, де є необхідні меблі, забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування, шкільним приладдям, доглянута та весела.

Зазначені обставини підтверджуються копією повторного свідоцтва про шлюб сторін, свідоцтвом про народження ОСОБА_5, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.09.2014 року у цивільній справі № 686/2096/14-ц про розірвання шлюбу, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 1.06.2010 року у цивільній справі № 2-4799/10 про стягнення аліментів на утримання дитини з батька на користь матері, довідкою ЖЕК № 1 від 7.09.2015 року за вих. № 2929 про склад сім'ї позивача, паспортом позивача, паспортом відповідача, актом обстеження умов проживання від 15.09.2015 року за адресою: АДРЕСА_2, актом обстеження умов проживання від 28.03.2015 року за адресою: АДРЕСА_1, копії котрих наявні у справі.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 27.10.2015 року в справі про адміністративне правопорушення № 686/20831/15-п встановлено, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання обов'язків по вихованню і забезпеченню необхідних умов життя, проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, 2009 року народження, за що її притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, як вбачається з пояснень свідків:

- ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - відповідач допускає аморальну поведінку як загалом, так і безпосередньо щодо доньки (зокрема, нетверезий стан, проведення разом з донькою значної кількості часу в місцях розпивання спиртних напоїв, нецензурна лайка в присутності дівчинки);

- ОСОБА_15, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - відповідач є емоційно неврівноваженою особою;

- ОСОБА_15, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_16 - відповідач не приділяє належної уваги вихованню, навчанню дитини, не цікавиться її внутрішнім світом, фактично переклала обов'язки з виховання та догляду за донькою на власну матір - ОСОБА_12 та частково на бабусю - ОСОБА_16

Як вбачається з медичної картки ОСОБА_5, в період з 14.09.2015 року по 18.09.2015 року в ній є записи про захворювання дитини на ГРВІ, однак, як вбачається з листа Хмельницької міської дитячої лікарні від 17.03.2016 року № 186, протягом вересня 2015 року звернень батьків дитини до дільничного лікаря з приводу захворювання не було, лікарняних листків, медичних довідок Хмельницькою міською лікарнею не видавалося. Суперечливими є й пояснення відповідача та свідка ОСОБА_12 щодо того, в якого саме лікаря лікувалась дитина, тому заперечення відповідача та показання свідка ОСОБА_12 щодо поважності причин пропуску ОСОБА_5 занять в школі в зазначений період суд оцінює критично і до уваги не бере.

Разом з тим, як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_15, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_16, відповідач за час окремого від дочки проживання відвідує її в школі, спілкується з нею по телефону, зрідка приносить гостинці - фрукти, солодощі (останнє підтвердила і сама дитина). Крім того, як вбачається з решти записів медичної картки дитини, загалом мати приділяла увагу здоров'ю дитини.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснено в пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У даній справі знайшли своє підтвердження ті обставини, що матір дитини спілкуються з дитиною в недостатньому для її нормального самоусвідомлення обсязі, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює необхідних умов для отримання нею освіти.

Разом з тим, в ході судового розгляду справи спростовано ті обставини, що відповідач не забезпечує необхідного харчування дитини (показання свідків ОСОБА_12, ОСОБА_16, акт обстеження умов проживання за місцем реєстрації відповідача), медичного догляду дитини як такого (записи медичної картки до вересня 2015 року).

Із зазначених мотивів суд не бере до уваги висновок Органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки і вважає, що позбавлення батьківських прав як крайній захід впливу щодо ОСОБА_4 є передчасним, проте її слід попередити про необхідність невідкладної зміни свого ставлення до доньки.

Натомість підлягає до задоволення позовна вимога про визначення місця проживання дитини з батьком.

Так, у відповідності до частин 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків є належним, він справно сплачував аліменти на дитину за весь час її проживання з матір'ю, що підтверджується наданими ним квитанціями, квартира, в якій він мешкає, належить йому на праві спільної часткової власності в частці ?, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.12.1996 року, створив необхідні умови для проживання дитини, що підтверджується відповідним актом обстеження умов проживання, бере участь у батьківських зборах, що в якості свідка підтвердила класний керівник дитини, проживання дівчинки в родині батька позитивно впливає на її психоемоційний стан та гармонійний розвиток, що в якості свідків об'єктивно підтвердили в судовому засіданні класний керівник ОСОБА_5 та заступник директора у її школі, психолог, яка здійснювала обстеження дитини.

При цьому сама дитина висловила бажання проживати в сім'ї батька і її вік (на час вирішення справи - 7 років) допускає таку можливість.

За таких обставин суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, - з батьком, котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 161, 164 СК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 61, 212 - 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, - з батьком ОСОБА_1, котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Попередити ОСОБА_4 про зміну свого ставлення до доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 551,20 грн. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: