Справа № 591/7220/15-ц
Провадження № 2/591/227/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Терещенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 05 жовтня 2012 року між нею та відповідачем було укладено спадковий договір відповідно до якого відповідач зобов'язується виконувати передбачені в договорі її розпорядження, і в разі її смерті набуває право власності на належну їй квартиру АДРЕСА_1. В супереч умовам договору відповідач не виконує взяті на себе зобовязання та не забезпечує її продуктами харчування та ліками, а також не проводить прибирання у квартирі, не відвідує її. Окрім того, відповідач поміняла замки у вказаній квартирі АДРЕСА_1 та не надала їй дублікатів нових ключів. Зазначила, що відповідач пустила у цю квартиру тимчасових мешканців, які також перешкоджають їй у доступі до спірної квартири. Зазначила, що в наслідок таких дій відповідача по відношенню до неї їй завдана моральна шкода. Тому просить розірвати спадковий договір, усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом покладення на відповідача зобовязань надати їй комплект ключів від квартири та висилити з спірної квартири тимчасових мешканців, а також стягнути з відповідача 10000 грн. на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Позивач також пояснила, що тимчасові мешканці у квартиру були вселенні за погодженням з нею та плату за користування квартирою вони сплачували їй, передаючи кошти через відповідача. Пояснила, що в ході судового розгляду справи тимчасові мешканці звільнили квартиру, а відповідач надала їй ключі від квартири. Просять задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач та її представник позов заперечили та просять відмовити у його задоволенні, зазначили, що відповідач у належний спосіб та систематично виконувала усі взяті за спірним договором зобовязання: забезпечувала позивача продуктами харчування, прибирала, прала та постійно відвідувала. На прохання позивача завжди надавалися кошти та придбавалися ліки. Зазначили, що підставою звернення позивача з даним позовом до суду є сторонній вплив на позивача з метою заволодіння її квартирою, а не порушення умов договору відповідачем.

3-я особа сповіщена про час та місце розгляду справи,але її представник до суду не зявився.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши фактичні обставини у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач мешкає разом зі своїм сином у АДРЕСА_2, де й зареєстрована. Позивач є рідною тіткою відповідача. Дані обставини зазначені та визнані сторонами та доказуванню не підлягають.

Також встановлено, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.9,10).

05 жовтня 2012 року між позивачем з однієї сторони та відповідачем з іншої укладено спадковий договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відповідно до якого відповідач зобов'язується виконувати передбачені в договорі розпорядження позивача, і в разі її смерті набуває право власності на належну позивачу на праві власності квартиру АДРЕСА_1. У звязку з посвідченням цього договору приватним нотаріусом було накладено заборону на відчуження квартири, яка є предметом договору. (а.с. 11)

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору на відповідача покладалися такі обовязки: регулярно відвідувати відчужувача; за свій рахунок та за рахунок відчужувача забезпечувати належними лікувальними засобами, вартість яких визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість; надавати допомогу відчужувану у вигляді прання білизни, прибирання, приготування їжі; оплата за дорученням відчужувача у встановлені строки комунальних платежів, а також вартості послуг з користування електроенергією та міським телефонним звязком.

Частиною 2 ст.651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1308 ЦК України та п. 6.3 спадкового договору спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Статтею 651 ЦК України визначається, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За приписами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки ст.ст. 1302, 1305 ЦК України і умовами укладеного сторонами спадкового договору передбачено, що обовязки по вчиненню певних дій, передбачених спадковим договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов'язків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов'язань за цим договором.

На підтвердження належного виконання умов договору відповідач надала суду квитанції про сплату єдиного податку за позивача, яка є приватним підприємцем, квитанції про оплату комунальних послуг, довідку про відсутність заборгованості з оплати комунальних послуг, а також послалася на пояснення свідків.

Дані докази суд не може прийняти до уваги, оскільки сплата за позивача єдиного податку не було передбачено спадковим договором. Окрім того, як зазначила в судовому засіданні сама відповідач, підприємницьку діяльність від імені позивача здійснювала саме вона та торгувала на торговому місці, яке належало позивачу на центральному ринку м. Суми.

Квитанції про сплату комунальних послуг та довідка про відсутність заборгованості за надані комунальні послуги стосуються квартири АДРЕСА_1, де позивач не проживала. Як вбачається з пояснень сторін дана квартира здавалася в найм. В той же час, договором за змістом спадкового договору відповідач мала допомагати саме позивачу, виконуючі її розпорядження визначені договором. А тому, на думку суду, обовязок з оплати комунальних послуги стосувався саме квартири де мешкала та була зареєстрована позивач, тобто квартири АДРЕСА_4.

Допитані у судовому засіданні за клопотанням відповідача свідки, надаючи у переважній більшості позитивну характеристику відповідачу, пояснили суду про те, що між позивачем та відповідачем існували гарні сімейні стосунки. Позивач та відповідач доброзичливо спілкувалися, разом святкували свята, постійно зустрічалися на ринку та спілкувалися. Про те, що відповідач зі своїм співмешканцем зробили ремонт у квартирі АДРЕСА_1.

Наведені докази, що були подані відповідачем, жодним чином не підтверджують факт виконання відповідачем зобовязань за спадковим договором. Крім того, показання наведених вище свідків стосуються в більшій мірі відносин між сторонами, обставин укладення спірного договору і вони не володіють достатньою інформацією щодо виконання відповідачем своїх зобовязань саме за спадковим договором.

Що стосується пояснень свідків ОСОБА_4 (баба дитини відповідача) та ОСОБА_5 (співмешканець відповідача) про належне виконання відповідачем зобовязань за договором, то дані свідчення суд не може прийняти до уваги, оскільки вказані свідки є фактично членами сімї відповідача про що в судовому засідання зазначила сама відповідач, а тому є особами зацікавленими в наслідках розгляді даної справи.

В той же час, з пояснень допитаних за клопотанням позивача свідків (ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10І.) вбачається, що відповідач позивачу фактично ніякої допомоги не надає та її розпоряджень не виконує. Допомагають позивачу лише сусіди та знайомі позивача. Вказані свідки зазначили, що саме вони вимушені, враховуючи обставини в яких опинилася позивач та її хворий син, періодично допомагати позивачу продуктами, прибиранням у її квартирі та пранням їй білизни.

З наданих позивачем розрахункових документів з оплати житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_4, вбачається значна заборгованість з їх оплати (а.с. 61).

Окрім того, як вбачається з акту огляд технічного стану квартири АДРЕСА_5 та фотокарток (а.с. 168-170), квартира перебуває у занедбаному стані.

Слід зазначити, що доводи відповідача про те, що вона забезпечувала позивача продуктами харчування та ліками, не підтверджено жодним письмовим доказом (квитанції, чеки, розписки тощо).

Надаючи пояснення у суді, відповідач зазначила, що жодних записів про виконання розпоряджень відчужувача не вела, розписки про надані послуги від неї не брала, квитанції і чеки не має.

Твердження відповідача про виконання ремонту у спірній квартирі позивача та надання їй коштів на прохання, суд не може взяти до уваги, оскільки таких обовязків на набувача за спірним договором покладено не було.

Оцінюючи у сукупності наведені вище обставини, суд приходить до висновку про те, що доказів того, що відповідач виконувала обовязки і розпорядження, передбачені п. 2.1 спадкового договору, відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України, суду не надано.

Суд вважає, що в порушення умов спадкового договору відповідачем є істотним, оскільки внаслідок невиконання його умов позивач, яка є особою похилого віку і потребує лікування (про що свідчать надані суду копії медичної документації позивача), не отримувала належного лікування та забезпечення продуктами харчування, та позбавлена можливості розраховувати на таке забезпечення та на виконання інших умов договору з боку відповідача.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що спілкування позивача та відповідача у судовому засіданні вказують на вкрай негативні відносини між ними, позивач не бажає більше приймати допомогу відповідача.

Окрім того, судом встановлено, що з жовтня 2015 року відповідач взагалі не виконує ніяких обовязків за договором і дану обставину не заперечувала відповідач, посилаючись на те, що позивач відмовляється приймати від неї будь-яку допомогу.

Встановлено, що позивач, будучі власником квартири АДРЕСА_1, для власного проживання її не використовувала.

Як зазначила відповідач та визнала в судовому засіданні позивач у вказаній квартирі було здійснено ремонт, після чого з дозволу позивача відповідач вселила у спірну квартиру квартирантів.

Надаючи в судовому засіданні пояснення, сама позивач зазначила ту обставину, що вона кожен місяць отримувала від відповідача кошти за здачу в найм спірної квартири, а також за оренду відповідачем її торгового місця на центральному ринку та її це цілком влаштовувало.

Окрім того, як встановлено судом з пояснень сторін в судовому засіданні, на даний час квартира є вільною та позивач отримала комплект ключів від спірної квартири.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодуванні моральної шкоди, то суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що моральна шкода спричинена їй саме діями відповідача.

При цьому суд враховує те, що договором, укладеним між сторонами, відшкодування моральної шкоди не передбачено, а використання спірної квартири для отримання доходу від здачі їй для проживання тимчасовим мешканцям було погоджено позивачем та саме вона отримувала плату від осіб, що винаймала спірну квартиру.

Виходячи з наведеного та вимог ст. 1308 ЦК України, п. 28 роз'яснень, наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», оскільки доказів належного виконання умов спадкового договору відповідачем не надано, а позивач вимагає розірвання спадкового договору, суд приходить до висновку про обґрунтованості вимог позивача в частині вимог про розірвання спадкового договору. У звязку з розірванням спадкового договору, також підлягає зняттю заборона на її відчуження. У задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати спадковий договір, укладений 05 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Зняти заборону на відчуження квартири під номером 93 у будинку під номером 12 по вул. СКД в м. Суми , яка належить ОСОБА_1, накладену 05 жовтня 2012 року на підставі зазначеного спадкового договору приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3

В задоволенні позову в іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

суддя