Справа № 461/4339/16-ц
Провадження № 2/461/1428/16
УХВАЛА

04.07.2016 р. суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.07.2016 року звернувся до Галицького районного суду м. Львова з відповідним позовом до відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що матеріальна та моральна шкода йому завдана працівниками відділу ДВС у зв'язку з неналежним виконанням ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 12.12.2014 року про накладення арешту на майно та грошові кошти ТОВ «Оптимус груп».

За загальним правилом, закріпленим у ст. 109 ЦПК України, позови подаються до суду за місцезнаходженням відповідача-юридичної особи або за зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача-фізичної особи.

Згідно зі статтями 93, 95 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Судом не приймається посилання позивача на ч. 6 ст. 110 ЦПК України, як на підставу підсудності справи Галицькому районному суду м. Львова, оскільки у даній нормі йде мова про альтернативну підсудність позовів про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб.

Серед матеріалів, що додані до позову, відсутні дані про те, що майнова шкода відділом ДВС Печерського РУЮ у м. Києві завдана майну позивача на території Галицького району м. Львова. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 12.12.2014 року, з приводу наслідків невиконання якої виник спір про право, майно, що підлягало арешту, належить ТОВ «Оптимус груп» (м. Київ).

Крім того, посилаючись на норму ч. 6 ст. 110 ЦПК України, позивач не вказав, якому саме належному йому майну завдано шкоду.

Підставою для повернення заяви, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, є непідсудність справи цьому суду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про непідсудність справи Галицькому районному суду м. Львова та повернення позову ОСОБА_1 для подачі до належного суду, за місцезнаходженням відповідача.

Оскільки позивачем при поданні позову судовий збір не сплачувався, питання про його повернення судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 109, 110, 121, 122 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, - повернути позивачеві з усіма доданими документами.

Розяснити позивачу, що позовну заяву може бути направлено до належного суду за місцем перебування або знаходження відповідача до Печерського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути направлена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Є. Радченко