Справа № 266/3775/15-ц
Провадженя№ 2/266/123/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.

при секретарі - Жирковой М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані споруди,

третя особа: Міське комунальне підприємство «ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулися до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані споруди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її рідної сестри ОСОБА_3, яка померла 19 вересня 2011 року, їй залишився спадок у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Федорова,б.21 у м.Маріуполі та самочинно збудованих споруд ,а саме: гаражу (літ.Ж-1) з сараєм (мансардою) (літ.К-1) з відхиленням від проекту, збудований згідно рішення Приморського райвиконкому від 21.11.1991р. №308/1 та сараїв (літ Л-1; М-1; Н-1; И-1; 3-1). Згідно рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21.12.2012р., яке набрало законної сили 03.01.2013 р. за нею в порядку спадкування визнано право власності на домоволодіння №21 (літ. А-1) і на будівельні матеріали, які використовувались в процесі будівництва самочинно збудованих споруд гаражу (л.Ж-1) та сараїв (л.К-1; Л-1; М-1; Н-1; 3-1; И-1;) розташованих по вул.Федорова,6.21 у м.Маріуполі Донецької області. Вона звернулась до суду в зв'язку з тим, що не може офіційно зареєструвати все майно тому, що в технічному паспорті, виданому КП «ОСОБА_2 БТІ» стоїть відмітка про самочинно збудовані споруди та невідповідність їх розташування. На підставі інформації у відмітці про проведене технічне обстеження проставленою у технічному паспорті департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції їй було повернено Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Згідно звіту ТДВ «Інститут Маріупольпроект» від 10.10.2012р. про проведення обстеження господарських будівель, які розташовані за адресою: вул.Федорова, б.№21 в М.Маріуполі встановлено їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість їх безпечної експлуатації. Згідно рішення Приморської райадміністрації від 21.11.1991р.№308/1 відстань між гаражем (л.Ж-1) та сусідньою ділянкою не порушена відхилення від проекту стосується площі даної споруди. Реконструкція сараїв (л.Л-1; М-1; Н-1; 3-1; И-1;) - (прибудова мансарди) відбулася на місті законних будівель, що можна побачити з порівняння планів земельної ділянки 2015 та 1983 років, відстань між спорудами і сусідньою ділянкою не змінена. При встановленні меж претензій з боку суміжних землекористувачів не має, про що свідчить акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 29 квітня 2013 р. Згідно рішення ОСОБА_2 міської ради від 08 жовтня 2013 року земельна ділянка за адресою: м.Маріуполь, вул.Федорова,б.21 надана в оренду строком на 10 років. Просить визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке розташовані за адресою: вул.Федорова, б.№21 в М.Маріуполі, а саме: Гараж (л. Ж-1)- з ухиленням від проекту та сараїв (л.К-1; Л-1; М-1; Н-1; 3-1; И-1;), після смерті ОСОБА_3, померлої 19.09.2011 року.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_4, у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовиних вимог ОСОБА_1, посилаючись на те що споруди, які є предметом спору по вул.Федорова, б.21 в м.Маріуполі зведено самовільно, без відповідних дозвільних документів. Об'єкт реконструкції не було прийнято в експлуатацію, отже відсутні документи, які підтверджують відповідність закінчених будівництвом об'єктів проектної документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватись за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи відсутність дають підстави вважати, що має місце спір про право. Проте у справі відсутня відмова інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області у прийнятті в експлуатацію спірного домоволодіння, а отже відсутній спір про право.

Представник третьої особи Міського комунального підприємства «ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації» до судового засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої просить розглянути цивільну справу за позовом ОСОБА_1 без участі представника бюро.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Приморської районної ради народних депутатів від 28.11.1991 №308/1, дозволено ОСОБА_5 будівництво гаражу не ближче 2,0 м від землекористування №19, прибудову до будинку веранди розміром 2,5 м х 5,5 м (а.с.11).

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 3215114 від 31.01.2013 наданого Реєстраційною службою ОСОБА_2 міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_1 є власником 1/1 частини буд.21 по вул.Федорова в м.Маріуполі, на підставі рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 21.12.2012 року №2/0541/3351/2012 (а.с.5).

Згідно п.п. 1.1, 2.1., 2.2, 3.1 договору оренди земельної ділянки від 27.11.2013 року укладеного між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_1, орендодавець, згідно до рішення ОСОБА_2 міської ради від 08.10.2013 року №6/30-3783, надає, а орендар приймає в строкове платне коритсування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Маріуполь, Приморський район, вул.Федорова, б.21 (кадастровий номер :01:007:0755). В оренду передається земельна ділянка площею 0,0767 га, на земельній ділянці знаходиться обєкт нерухомого майна: житловий будинок. Договір укладено на 10 років з 08.10.2013 по 08.10.2033 року (а.с.32-36).

Згідно плану (схеми) меж земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0755, суміжними користувачами є: від А до Б землі ділянки №20 по пров.Бердянському, від Б до В землі ділянки №18 по пров.Бердянському, від В до Г землі ділянки №19 по вул.Федорова, від Г до Д землі ділянки ОСОБА_2 міської ради, від Д до А землі ділянки №23 по вул.Федорова (а.с.37-41).

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 15646594 від 28.12.2013 наданого Реєстраційною службою ОСОБА_2 міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_1 орендує земельну ділянку №21 по вул.Федорова в м.Маріуполі, на підставі договору оренди земельної ділянки від 27.11.2013 року укладеного з маріупольською міською радою строк дії до 08.10.2033 року (а.с.42).

Згідно довідки ОСОБА_2 БТІ №228, домоволодіння по вул.Федорова, буд.21 гр.ОСОБА_1 побудовано самовільно: сарай К-1, Н-1, Л-1, М-1, И-1, З-1, гараж -1 (відхилення від проекту) (а.с.9).

Згідно відмітки про проведення технічного обстеження 28.08.2015 року, у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок №21 по вул.Федорова в м.Маріуполі, за результатами проведеного обстеження обєкта сараї К-1, Н-1, Л-1, М-1, И-1, З-1, та гараж ж-1 та з урахуванням інформації щодо невідповідності місця розташування вимогам державних будівельних норм, отриманої виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури Головне управління містобудування і архітектури м.Маріуполя Д-61/01-20-02 встановлено можливість його надійності та безпечної експлуатації (а.с.12-15).

Згідно звіту про проведення обстеження господарських будівель індивідуального (садибного) жилого будинку, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт затверденого 10.10.2012 року ТДВ «Інститут «Маріупольпрект», за результатами обстеження гаража (літ. Ж-1) з сараєм (літ.К-1) та господарських будівель сараїв (літ.И-1, З-1,м-1, Н-1, Л-1) індивідуального (садибного) житлового будинку, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, Приморський район, вул.Федорова, б.21, загальною площею 77,0 м.кв., заявника ОСОБА_1, встановлено їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд і можливість безпечної експлуатації (а.с.16-31).

Згідно листа Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області від 18.09.2015 №ДЦ68, розглянуто декларацію про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція господарських будівель сараїв (Н-1), (Л-1), (М-1), (И-1), (З-1), (К-1), будівля гаражу (Ж-1) з ухиленням від проекту за адресою: т87510, м.Маріуполь, вул.Федорова, буд.21». При перевірці про готовність обєкта до експлуатації встановлено, що згідно з абзацем 2 пункту 1 Розділу ІІІ наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 №79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І и II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт» (далі - Порядок), також згідно з інформацією у відмітці про проведене технічне обстеження, проставленою в технічному паспорті, зазначено, що сараї К-1, Н-1, Л-1, М-1, И-1, З-1, та гараж ж-1 не відповідають вимогам державних будівельних норм, щодо місця розташування обєкта. Таким чином, згідно з абзацом 2 пункту 1 розділу ІІІ Порядку зазначений об'єкт не може бути прийнятий в експлуатацію згідно з цим Порядком (а.с.10).

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.12.2012 року №0541/6497/2012, №2/0541/3351/2012 за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування на домоволодіння № 21 літ.А-1 і на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва самовільних збудованих споруд сараїв: літ.Л-1, літ.М-1, літ.Н-1, літ. З-1, літ.И-1, літ.К-1 і гаражу літ.Ж-1, розташованих по вул. Федорова у м. Маріуполі Донецької області (а.с.6-8). Дане рішення набрало законної сили та є преюдиціальним при розгляді даної справи.

Статтями 15 ЦК України та 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Проте позивачкою не доведено факту порушення, невизнання або оспорювання її прав та законних інтересів щодо самочинного будівництва саме ОСОБА_2 міською радою, оскільки відповідачем ніяких рішень з цього приводу не приймалось.

Згідно з вимогами ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до змісту пп.1 п."б" ч.1 ст.31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Матеріали справи не містять будь-яких даних про звернення позивачки до органів місцевого самоврядування з питання прийняття в експлуатацію самочинних побудов, а також про відмову цих органів у його вирішенні.

Оскільки суд не повинен заміняти органи, на які покладені обов'язки по видачі дозволів на будівництво й узгодженню забудови, визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку є винятковим способом захисту права. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Окрім того, ст.375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил.

Право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

Також слід зазначити, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК України). Дане роз'яснення закріплено у п.14 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)».

Розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв'язку із цим положення частини п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91.

При таких конкретних обставинах, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані споруди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Курбанова Н. М.