АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4670/2016 Головуючий у суді першої інстанції - Кричина А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні2015 рокуОСОБА_5 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ПАТ «Універсал Банк» (далі - відповідач), в якому просила визнати поруку ОСОБА_5 визначену договором поруки № 007-2008-1883-Р/1 від 04.06.2008 припиненою.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що в силу вимог закону та умов договору порука є припиненою, оскільки банком пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.01.2016 позов задоволено - визнано припиненою поруку ОСОБА_5 за договором поруки № 007-2008-1883-Р/1 від 04.06.2008, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вказує, що суд дійшов необґрунтованого висновку про пропуск банком шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя, оскільки вимога до поручителя про дострокове погашення заборгованості була направлена банком та одержана позивачем 17.10.2014, а шестимісячний строк почав перебіг з 18.12.2014 (за умовами вимоги) і банк пред'явив позов до Дарницького районного суду м. Києва про стягнення заборгованості за кредитним договором 25.05.2015, тобто в межах шестимісячного строку, визначеного законом.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що банком пред'явлено вимогу до поручителя після спливу шестимісячного строку, визначеного законом, а тому порука є припиненою.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір за яким банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 55 280 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 14,95, строком до 01.06.2028, а позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

В забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору, 04.06.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки за яким остання зобов'язалась відповідати перед банком за невиконання позичальником ОСОБА_6 умов кредитного договору.

Пунктом 4.2. договору поруки, сторони визначили, що порука припиняється із припиненням всіх зобов'язань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно з п. 5.2.5. Кредитного договору сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче (прострочення сплати чергового платежу по кредиту та/або відсоткам, використання кредиту не за цільовим призначенням, тощо) та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення вимоги позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з невиконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, банк 12.10.2014 направив позичальнику і поручителю вимогу про дострокове повне погашення заборгованості за кредитним договором. Вимога одержана поручителем ОСОБА_5 17.10.2014, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с. 22, 23) і не заперечується сторонами.

У вказаній вимозі банк зазначив, що у разі її не виконання термін повернення кредиту вважається таким, що настав достроково на 61 день з моменту отримання цієї вимоги.

Таким чином, банк скористався своїм правом змінити термін повернення кредиту та відсотків в сторону зменшення в порядку, передбаченому умовами договору та вимогами закону та встановив новий термін повернення кредиту в строк до 18.12.2014 (вимога одержана 17.10.2014 + 61 день) і повинен був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати.

Позовну заяву про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та поручителя за кредитним договором було пред'явлено банком до Дарницького районного суду м. Києва 25.05.2015 (а.с. 58), тобто в межах шестимісячного строку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом не було враховано, що строк виконання основного зобов'язання був змінений позивачем, що є його правом, оскільки банк направивши боржнику та поручителю вимогу, встановив новий строк повного дострокового погашення кредиту та відсотків, чим відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання.

За умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється лише тоді, коли кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

Таким чином, кредитор змінивши строк виконання основного зобов'язання повинен був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати, що й було своєчасно зроблено банком в межах шестимісячного строку.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.09.2014 у справі № 6-106цс14 та постанові від 17.09.2014 у справі № 6-125цс14.

Отже, оскільки кредитор, користуючись своїм правом, змінив строк виконання основного зобов'язання і в шестимісячний строк, визначений законом, пред'явив позов до поручителя, то у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука не може вважатись припиненою.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з висновком суду про те, що банк мав право пред'явити вимоги про погашення кредитної заборгованості до поручителя у період з 05.07.2014 по 06.01.2015, оскільки останній платіж за кредитним договором боржником був здійснений 05.06.2014 за розрахунковий період з 01.05.2014 по 31.05.2014.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши означені вище норми права, які регулюють виниклі правовідносини сторін та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, колегія суддів, приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні належні підстави для висновку про припинення поруки.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, а тому рішення суду, у зв'язку невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва