У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 10 березня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750 Євро до досягнення ним повноліття. Вимоги мотивувала тим, що вона із відповідачем мають спільного сина ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає із нею та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_5 постійно проживає та працює у Фінляндії, має стабільну заробітну плату, однак не приймає участі в утриманні дитини. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 7 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі еквівалентному 300 Євро по офіційному курсу Національного Банку України щомісячно, починаючи з 16 липня 2014 року і до досягнення ним повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4, зменшивши суму стягнення аліментів до 100 Євро по офіційному курсу Національного банку України щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про зменшення суми стягнення аліментів до 100 Євро по офіційному курсу Національного банку України щомісячно до досягнення дитиною повноліття, врахувавши при цьому інтереси ОСОБА_7, матеріальний стан відповідача, а також те, що він має обов'язок щодо утримання малолітнього сина ОСОБА_8, та вірно застосував до правовідносин, які склались між сторонами ст. ст. 180-182, 184 СК України. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик
й