Справа № 234/7805/16-ц
Провадження № 2/234/3462/16
22 червня 2016 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
у складі головуючого судді Михальченко А.О.,
при секретарі Вербовецькій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги, просив суд розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, так як його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження або місце роботи невідоме, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.ст. 509, 1054 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 28.11.2012 року ОСОБА_1 складено заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №КТ00А+28265100. Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання фінансового лізингу», ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:// privatbank.ua, та отримав у платне користування автомобіль марки Лифан, модель 620, рік випуску 2012, тип легковий седан-В, № кузова/шасі LLV2A3A2XC0222248, реєстраційний номер НОМЕР_1, та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку №2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору (а.с.10).
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Позивач зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі.
Проте, відповідач зобов'язання щодо сплати кредиту за кредитним договором виконував з порушенням умов договору.
Окрім того судом встановлено, що 03.12.2012 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Відповідно до якого ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання відповідати перед ОСОБА_3 солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором. (а.с.13).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання.
Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання.
Тобто, пеня та штраф є видами відповідальності за різні порушення зобов'язань боржником.
Штраф має разовий характер і вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.
Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за договором №КТ00А+28265100 від 28.11.2012 року у загальному розмірі 90 936,76 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1378,00 грн., з огляду на що на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 1378,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.
На підставі ст. ст. 261, 509, 525, 526, 530, 551, 625, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором фінансового лізингу №КТ00А+28265100 від 28.11.2012 р. у розмірі 90 936 грн. 76 коп. (девяносто тисяч девятсот тридцять шість грн. 76 коп.).
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: