Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Волноваський районний суд Донецької області

У складі:

Головуючого : судді Мохова Є.І.,

При секретарі : Бридня О.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В С Т А Н О В И В:

28.03.2016 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 16.06.2013 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок по вул.Кірова, 63 в с.Миколаївка, Волноваського району Донецької області, земельна ділянка площею 0,5884 га передану для обслуговування жилого будинку 0,2500 га і особистого селянського господарства 0,3384 га, кадастрові номери № :01:000:0070, :01:000:0071, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району, Донецької області. Земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі свідотцтва про право на спадщину за законом ( додаткове), виданого 07.12.2006 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим № 1-2896, але у відповідності до ст.202 Земельного кодексу України не було своєчасно проведено державну реєстрацію у складі державного реєстру земель та не одержано Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім"я померлої ОСОБА_3 Позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 29.02.2016 року отримала свідотцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. У видачі свідотцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачці відмовлено, оскільки відповідно до ст.202 Земельного Кодексу України не було своєчасно проведено державну реєстрацію у складі державного реєстру та земель та не одержано Державний акт на право власності на земельну ділянкуна ім"я померлої ОСОБА_3.

Крім позивача спадкоємців більш нема. Тому позивач просила суд визнати за нею право власноті на земельну ділянку.

Позивач надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнає.

Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Земельна ділянка площею 0,5884 га передана для обслуговування жилого будинку 0,2500 га і особистого селянського господарства 0,3384 га, кадастрові номери № :01:000:0070, :01:000:0071, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району, Донецької області належала ОСОБА_3 на підставі свідотцтва про право на спадщину за законом ( додаткове), виданого 07.12.2006 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим № 1-2896, але у відповідності до ст.202 Земельного Кодексу України не було своєчасно проведено державну реєстрацію у складі державного реєстру земель та не одержано Державний акт на право власності на земельну ділянкуна ім"я померлої ОСОБА_3. (.а.с.7).

Згідно свідотцтва про смерть серія 1-НО № 703720 виданого 17.06.2013 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 померла 16.06.2013 року.(а.с.5).

З свідотцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія 11-НО № 445199, виданого повторно 17.07.1975 року ОСОБА_2 сільською радою Волноваського району, Донецької області вбачається, що її матір"ю є ОСОБА_3.(а.с.4).

Згідно свідотцтва про укладення шлюбу серія 11-НО № 493256, виданого 10.02.1979 року ОСОБА_2 сільською радою, актовитй запис № 2 ОСОБА_5 зареєстувала шлюб з ОСОБА_6 та прийняла прізвище чоловіка " Кулик".(а.с.4).

Відповідно довідки ОСОБА_2 сільської ради від 19.11.2013 року № 762 ОСОБА_3 на день смерті проживала та була зареєстрована разом з донькою ОСОБА_1 та зятем ОСОБА_6 у с.Миколаївка вул.Кірова 63.(а.с.9).

29.02.2016 року позивачем отримано свідотцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою : с.Миколаївка, вул. Кірова 63, на земельну ділянку позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.(а.с.10).

З постанови приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального окуругу ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.03.2016 року за № 110/02-31 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідотцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв"язку з відсутністю Державного акту на право власності на земельну ділянку(а.с.11).

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій його розміщено, розмірах та умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Відповідно до ч.1,2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю, це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ст.120 Земельного Кодексу України, у разі набуття право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи,припиняється право власності право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об"єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи переходить право власності на земельну ділянку або її частину на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 3 ст.152 ЗК України визначено що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину.

Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,5884 га передану для обслуговування жилого будинку 0,2500 га і особистого селянського господарства 0,3384 га, кадастрові номери № :01:000:0070, :01:000:0071, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району, Донецької області.

На стягнення судових витрат позивач не наполягає.

На підставі ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 8, 10, 11, 14, 210, 212, 213, 215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,5884 га, передану для обслуговування жилого будинку 0,2500га і особистого селянського господарства 0,3384га, кадастрові номери № :01:000:0070, :01:000:0071, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району Донецької області, що залишилися після смерті ОСОБА_3, померлої 16.06.2013р.

Оригинал рішення знаходиться у справі № 2/221/445/2016 та зберігається у архіві Волноваського районного суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волноваського

районного суду ОСОБА_8