Справа №198/317/16-ц
Провадження №2/0198/131/16
14 липня 2016 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Маслівець О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юрївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 2003 по 2005 рік вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, за час яких у них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, в звязку з чим позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.
Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи (а.с. 29, 30, 39, 42), причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у звязку з чим зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.
Перевіривши матеріали справи, суд знаходить вимоги позивачки законними, обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2003 по 2005 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах.
Сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 251042, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 01.12.2004 року. Відповідно до даного свідоцтва відповідач по справі є батьком дитини, а матірю зазначена ОСОБА_4 (а.с. 3).
Також, зі свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 125204, виданого виконкомом Шандрівської сільської радиЮрївського району Дніпропетровської області 24.09.2008 року, встановлено, що позивачка змінила прізвище з "Сіра "на "Ємельяненко" (а.с. 21).
Згідно з довідкою № 159, виданою Олексіївською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області 04.05.2016 року, дитина проживає разом з позивачкою (а.с. 9). На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторонами не надано доказів того, що між батьками досягнута угода про утримання дитини, а також доказів добровільного виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині.
Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства».
При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів.
На підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Також суд розяснює, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 57, 60, 88, 174, 212-215, 224, 225, 294, 367 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551, 20 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: І.О.Гайдар