Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 08.11.2007 року №13/027/07-Z, укладеного між ВАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_1 в сумі 85 487,31 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 50 666,60 грн., заборгованість за відсотками - 34 820,71 грн.

Представник позивача до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з*явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. При цьому, заявою від 11.03.2016 року заявив про пропуск Банком строків позовної давності та просив застосувати відповідні правові наслідки до вимог про стягнення заборгованості.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи, встановлені судом.

08.11.2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк", правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №13/027/07-Z, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 76 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 13,90 % річних.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.04.2011 року задоволено частково позов ПАТ «Кредитпромбанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість по кредитному договору №13/027/07-Z від 08.11.2007 року в розмірі 59510,91 грн., з яких: 40533,24 грн. поточної заборгованості по кредиту; 10133,36 грн. простроченої заборгованості по кредиту; 5209,54 грн. простроченої заборгованості по процентам, 1354,77 грн. пені; 2280,00 грн. штрафу за не страхування предмета іпотеки; а також 595,10 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

20.05.2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов*язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість «ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників до повторного, належного та реального виконання обов*язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Згідно витягу з додатку №1 до Договору купівлі-продажу за кредитами між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 20.05.2013 року передано борг за кредитним договором №13/027/07-Z від 08.11.2007 року у розмірі 76000,00 грн., у тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту 50666,60 грн. при відсотковій ставці 16,15 % річних.

У зв*язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №13/027/07-Z від 08.11.2007 року станом на 16.10.2014 р. позивачем нарахована заборгованість у розмірі 85487,31 грн., яка включає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 50666,60 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 34820,71 грн. із відсоткової ставки 16,15 % річних.

Згідно п. 1.3 Кредитного договору №13/027/07-Z від 08.11.2007 року процентна ставка за кредитом дорівнює 13,90 % річних.

Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що у разі зміни облікової ставки Національного банку України, кредитної політики в Україні, економічної ситуації та кон*юктури ринку, Банк має право змінити умови цього Договору. Банк письмово інформує Позичальнику про зміни умов цього Договору рекомендованим листом не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня введення в дію нових умов.

Однак, доказів щодо зміни процентної ставки у письмовій формі суду не надано. За такого, слід виходити із 13,90 % річних. Виходячи із даної процентної ставки 13,90 % річних заборгованість за відсотками становить 18468,12 грн.

За статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 515 ЦК України передбачає, заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Так, згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Визначення поняття зобов*язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов*язання як правового зв*язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов*язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов*язання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обов*язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов*язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання (неналежне виконання). Це тягне за собою передбачені законом або договором правові наслідки, зокрема, припинення зобов*язання внаслідок односторонньої відмови від зобов*язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Одним із видів порушення зобов*язання є прострочення невиконання зобов*язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (ст. ст. 530,631 ЦК України).

Якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов*язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі № 6-116цс13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов*язковою для усіх судів України.

Отже, з врахуванням викладеного та обставин справи, строк дії Кредитного договору встановлено п. 7.6 договору, відповідно до умов якого договір діє з дня його укладення і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії або пені у разі їх нарахування.

Враховуючи, що на теперішній час сума відсотків фактично не сплачені, на час розгляду справи у суді договір є чинним.

В той же час, строк (термін) виконання зобов*язання за Кредитним договором встановлено у графіку погашення платежів та п. 1.1 Кредитного договору, у зв*язку з чим слід враховувати наступне.

Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов*язань (п. 7.6), так і строки виконання зобов*язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 11 травня 2010 року.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов*язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов*язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

В той же час, ОСОБА_1. перестав виконувати взяті на себе обов*язки зі сплати боргу по кредиту.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі № 6-116цс13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов*зковою для усіх судів України.

Судом встановлено, що згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов*язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов*язання, які деталізують обов*язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов*язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов*язань.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 18468,12 грн.

Тіло кредиту у сумі 50666,60 грн. стягненню не підлягає, оскільки вказана сума стягнута за рішенням Центрального районного суду від 27.04.2011 року, яке є обов*язковим для виконання та в порядку ст. 514 ЦК України ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» за даною вимогою.

Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст.3,4,10,11,60,88,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 512, 514, 516,525,526,530,554,589,625,626,629,1050,1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по сплаті відсотків за кредитним договором №13/027/07-Z від 08.11.2007 року у розмірі 18468,12 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в строки та порядку, передбаченому ст. ст. 293 - 296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова