Справа № 443/222/16 Головуючий у 1 інстанції: Сидорак Б.Г.
Провадження № 22-ц/783/2755/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Богонюка М.Я., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 26 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26 лютого 2016 рокувизнано неподаною та повернуто позивачу позовну заяву ОСОБА_2 до Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався ч.2,4,5 ст. 121 ЦПК України та виходив з того, що позивач не усунув недоліки, зазначені в ухвалі суду від 11 лютого 2016 року, а саме позивачем не додано до позовної заяви документу про дійсну вартість спадкового майна.

Частиною 1 ст.121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Згідно із п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» під час до судового розгляду справи, суд уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен зясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав).

Відповідно до розяснень, викладених у п.7 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову, повертати позивачу.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, залишаючи без руху, а згодом, визнаючи неподаною позовну заяву ОСОБА_2 з підстав не надання доказів, дійшов такого висновку із порушенням вимог процесуального законодавства, не прийняв до уваги, що згідно ч.6 ст. 130 ЦПК України ці обставини можуть бути з'ясовані судом під час попереднього судового засідання.

Крім того, відповідно ч.2 ст.80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими, судові процедури повинні бути справедливими (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на судовий розгляд.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не врахувавши положень вищезазначених процесуальних норм, визнав неподаною та повернув позовну заяву без достатніх на те правових підстав, у звязку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 26 лютого 2016 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: