Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1223/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

22.06.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Франко В.А.,

при секретареві: Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3, на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року у справі за її позовом до Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради (далі по тексту УО ВК КМР) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що працювала на посаді директора спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 у місті Світловодськ. 17 листопада 2010 року на підставі п.5 ч.1 ст.36 Кзпп України трудові правовідносини були припинені у звязку з її обранням секретарем Світловодської міської ради. 12 листопада 2015 року повноваження на виборній посаді секретаря Світловодської міської ради були закінчені, тому вона звернулась до відповідача з вимогою надати їй попередню роботу, а саме директора спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 міста Світловодськ. Проте, відповідач не надав їй попередню посаду, чим порушив гарантії для працівника, обраного на виборну посаду, передбачені ст.118 Кзпп України та ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». В обґрунтування своїх вимог вказувала, що попередня займана нею посада директора школи не скорочена, а з працівником, якого було прийнято на посаду, що її займала вона - ОСОБА_3, укладено строковий трудовий договір, який можливо розірвати на підставі п.6 ст.40 Кзпп України у разі повернення депутата місцевої ради на попередню роботу. Також зазначала, що запропонована відповідачем посада методиста не є рівноцінною раніше займаній, оскільки посада директора школи є керівною посадою, яка передбачає безпосереднє підпорядкування начальнику Управління освіти, наявність заступників, адміністративні та організаційно-розпорядчі функції на відміну від запропонованої їй посади. Вважала, що відповідач зобовязаний надати їй попередню посаду та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 листопада 2015 року по день ухвалення рішення. Просила суд визнати незаконними дії УО ВК СМР про відмову у наданні їй попередньої роботи на посаді директора спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 міста Світловодська. Зобовязати УО ВК СМР надати попередню роботу на посаді директора спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 міста Світловодська, уклавши з нею трудовий договір з 12.11.2015 року, про що видати відповідний наказ. Стягнути з УО ВК СМР на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 листопада 2015 року по день ухвалення рішення. Допустити негайне виконання рішення суду в частині надання попередньої роботи та присудження виплати середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою суду від 05 квітня 2016 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Третя особа у судове засідання апеляційного суду не зявилася. Про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомила. Колегія суддів ухвалила слухати справу без участі третьої особи на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 працювала на посаді директора спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 міста Світловодська з 02.07.1999 року. Згідно з наказом від 18.06.2010 року №456-к з нею було продовжено трудові відносини терміном на три роки до 18.06.2013 року (а.с.6-8).

17.11.2010 року ОСОБА_3 було звільнено з посади директора у звязку з обранням секретарем Світловодської міської ради на підставі п.5 ст.36 Кзпп України, про що свідчить запис №13 у трудовій книжці позивача (а.с.8).

Розпорядженням Світловодського міського голови Кіровоградської області від 12 листопада 2015 року №360-к ОСОБА_3 було звільнено з 12.11.2015 року з посади секретаря Світловодської міської ради на підставі п.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування» у звязку із закінченням строку повноважень ради шостого скликання (а.с.9).

12 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулася до начальника УО ВК СМР з заявою, в якій зазначала про своє право на отримання попереднього місця роботи на посаді директора спеціалізованої загальноосвітньої школи №3 з 16 листопада 2015 року (а.с.10)

Листом від 13.11.2015 року №1788 УО ВК СМР повідомило, що готове надати ОСОБА_3 рівноцінну роботу в методичному кабінеті Управління на посаді методиста на умовах строкового трудового договору. (а.с.11)

Як свідчать заяви від 25.11.2015 року та 09.12.2015 року на імя начальника УО ВК СМР ОСОБА_3 від запропонованої роботи в методичному кабінеті Управління освіти відмовилась та просила надати їй попередню посаду директора спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 міста Світловодська (а.с.12-13, 15-16).

Статтею 118 Кзпп України передбачено, що працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (далі по тексту Закон) у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.33 Закону депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Відмовляючись від запропонованої відповідачем посади методиста в методичному кабінеті Управління освіти ОСОБА_3 вважала, що вказана посада не є рівноцінною раніше займаній, тому Управління має звільнити ОСОБА_4 від займаної посади на підставі п.6 ч.1 ст.40 Кзпп України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що право на одержання попередньої роботи (посади) виборні працівники мають за умови, якщо вони звільнені з виборної посади після закінчення їх повноважень, а у підприємства ця посада є вакантною чи має стати такою з дотриманням вимог трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, а також з доводами відповідача про те, що 22.06.2010 року з позивачем було продовжено трудові відносини на посаді директора спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 міста Світловодська терміном на три роки, тобто до 22.06.2013 року згідно з наказом від 18.06.2010 року №456 (а.с.8).

Відповідно до ст.23 Кзпп України трудовий договір може бути:

1) безстроковим, що укладається на невизначений строк;

2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін;

3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (ч.2 вказаної статті).

Частиною 3 ст.21 Кзпп України передбачено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду з позивачем, яка займала посаду директора спеціалізованої загальноосвітньої школи, було укладено контракт згідно з вимогами чинного законодавства, і дія контракту закінчилася 22.06.2013 року. Тому, наказом від 01.06.2013 року №176-к було продовжено трудові відносини з ОСОБА_4 з 22.06.2013 року по 22.06.2018 року терміном на пять років (а.с.52).

На час звільнення позивача 12.11.2015 року з посади секретаря міської ради шостого скликання у звязку з закінченням строку повноважень ради дія строкового трудового договору позивача з УО ВК СМР закінчилася 22.06.2013 року.

Таким чином, на час звернення позивача до Управління освіти вакантна посада директора спеціалізованої загальноосвітньої школи №3 була відсутня.

Відповідач запропонував позивачеві посаду методиста методичного кабінету Управління освіти, від якої ОСОБА_3 відмовилася, вважаючи таку посаду нерівноцінною тій, з якої вона звільнялася у звязку з виборною посадою у місцевій раді.

Відповідно до довідки Управління освіти від 05.01.2016 року б/н станом на 1 грудня 2015 року середня заробітна плата директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів становила 4040 грн., середня заробітна плата методиста методичного кабінету управління освіти становила 4370 грн. (а.с.33). Згідно з довідкою від 04.02.2016 року №239 посадовий оклад директора СЗШ складає 2872,00 грн., посадовий оклад методиста складає 2881,56 грн. відповідно до типового штатного розпису, затвердженого станом на 01.01.2016 року (а.с.69).

Чинне законодавство не дає визначення терміну «рівноцінна робота (посада)» Проте, під іншою рівноцінною роботою (посадою) слід розуміти роботу (посаду), що не нижче за кваліфікацією або посадою від попередньої роботи обраного на виборну посаду працівника.

Аналізуючи посадові інструкції методиста методичного кабінету Управління освіти та директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, характер виконуваної роботи, посадові оклади методиста та директора та порівняння їх середньої заробітної плати колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені посади можливо вважати рівноцінними.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції також послався на відсутність у позивача проходження підвищення кваліфікації, яке є обовязковим не рідше одного разу на пять років відповідно до п.п.1.6-1.8 Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 року №930, за яким призначенню на посади керівників загальноосвітніх позашкільних навчальних закладів має передувати їх атестація.

Колегія суддів вважає. що відсутність проходження атестації позивача для вирішення даного спору правового значення не має. Проте, оскільки спір вирішено правильно зазначене не може бути підставою для скасування по суті правильного рішення.

Вирішальне значення суті спору є те, що дія контракту, який було укладено з позивачем на посаді директора ЗОШ №3 закінчилася 18.06.2013 року, на даний час контракт укладено з третьою особою, тому попередня посада, яку раніше займав позивач, відсутня, а від запропонованої посади методиста методичного кабінету УО ВК СМР позивач відмовилася.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.І.Чельник

Судді: І.М.Белінська

ОСОБА_5