Провадження № 2-2029/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Кучерини Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2015 позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ПАТ «СК «ВУСО», в якому просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 на її користь 43770,09 грн. за завдані внаслідок ДТП матеріальні збитки та 10000,00 грн. за завдану моральну шкоду; 2) стягнути з ПАТ «СК «ВУСО» на її користь 8862,42 грн. страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту від 02.04.2014 №1-01.

В обґрунтування позовних вимог посилається те, що 28.01.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERSEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_3, під її керуванням, який належить їй на праві власності. В результаті вказаної ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2, автомобіль MAZDA 6 було пошкоджено, зокрема, відповідно до довідки ДАІ та протоколу огляду зафіксовано механічні пошкодження заднього бамперу, обох задніх крил, кришки багажника, задньої панелі, вихлопної системи. Під час відновлювального ремонту працівниками СТО було виявлено приховані дефекти, які не вдалось виявити при первинному огляді, про що було складено протокол огляду транспортного засобу від 02.03.2015 в якому зафіксовано пошкодження заднього ричага лівого, заднього ричага правого, балки та розвалу сходження. На підставі рахунків-фактур, виставлених СТО ДП «Автоінтернешенел», від 09.02.2015 та від 02.03.2015 було визначено кошторис ремонту автомобіля. Згідно акту виконаних робіт вартість відновлювального ремонту склала 142409,99 грн.

На час ДТП між нею та відповідачем ПАТ «СК «ВУСО» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту. У зв'язку з ДТП, нею було подано до ПАТ «СК «ВУСО» відповідні заяви - від 30.01.2015, та після виявлення прихованих пошкоджень - від 03.03.2015.

Відповідно до вказаних заяв ПАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 89777,84 грн. При здійснені розрахунку страхового відшкодування, страховик керувався власними звітами від 18.02.2015 №6449-70 та від 18.02.2015 №6449-70Д, відповідно до яких сума завданих збитків складає 136668,97 грн. Відповідно до вказаних звітів із суми страхового відшкодування були виключені запасні частини, вказані у пунктах 5, 10, 20, 21, 22, 23, 25, 26, 40 рахунку-фактури від 09.02.2015, а також матеріали фарбування та роботи, вказані у пунктах 2, 7, 23, 32, 33, 34, 35 рахунку-фактури від 09.02.2015 на загальну суму 19 507,27 грн. як такі, що за умовами договору (пункт 17.3) не включаються до суми страхового відшкодування.

Разом з цим, відповідно до листа ДП «Авто Інтернешнл» від 30.04.2015 №226, деталі визначені в п. 5, 12, 20, 21, 22, 23, 40 та роботи визначені в п. 2, 7, 23, 32, 33, 34, 35 рахунку-фактури не підпадають під дію п. 17.3 договору страхування.

Посилаючись на зазначені обставини, вважає, що страховиком безпідставно виключено вартість згаданих запчастин та робіт із суми страхового відшкодування, загальна вартість яких складає 8862,42 грн.

Крім того вказує, що страхове відшкодування за договором страхування у розмірі сплаченої суми - 89777,84 грн., та суми, яку вона просить стягнути - 8862,42 грн., не покриває реальних збитків, яких їй було завдано внаслідок пошкодження належного їй автомобіля. З наведених підстав вважає, що різниця у розмірі 43770,09 грн. має бути компенсована винною особою - відповідачем ОСОБА_2

Також посилається на те, що діями відповідача ОСОБА_2, які полягали у порушенні правил дорожнього руху та пошкодженні внаслідок цього належного їй майна, а також ушкодженні здоров'я, їй завдано моральної шкоди. Зокрема, їй довелося прикласти багато зусиль для відновлення належного їй автомобіля та витрачати для цього свої власні кошти. Також їй довелося відновлювати своє здоров'я після отриманих внаслідок ДТП травм - закритої черепно-мозкової травми зі стійкими вегетативними порушеннями та хлистової травми шийного відділу хребта. Для цього вона змушена була пройти тривалий курс лікування, протягом довгого часу приймати призначені їй лікарем препарати та щоразу проходити медогляди і консультації в лікарів. У зв'язку із зазначеними обставинами було порушено її нормальні життєві зв'язки, вона була змушена витрачати особистий час для усунення негативних наслідків у її житті, які виникли у зв'язку з протиправними діями відповідача. Моральну шкоду, яку вона просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 оцінює в 10000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «СК «ВУСО» проти позову в частині вимог до страховика заперечував в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. При таких даних суд знаходить можливим розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.04.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «ВУСО» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1-01.

За умовами даного договору позивачка ОСОБА_1 застрахувала свої майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_3, зі строком дії договору з дати надходження першого страхового платежу та за умови внесення наступних платежів до 01.04.2018 та з розміром відповідальності страховика у 2015 році в сумі 255240,00 грн.

28.01.2015 в м. Києві на пр-т Повітрофлотському сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю належного ОСОБА_1 транспортного засобу MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_3, під її керуванням, та автомобіля MERSEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням відповідача ОСОБА_2 в результаті якої було пошкоджено належний позивачці автомобіль.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2015, виним у порушенні п. 12.1 правил дорожнього руху, яке спричинило пошкодження автомобіля позивачки, визнано відповідача ОСОБА_2

Зазначена вище подія визнана відповідачем ПАТ «СК «ВУСО» страховим випадком.

Таким чином у відповідача ПАТ «СК «ВУСО» виник обов'язок здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику.

За змістом ч.ч. 16, 17 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно п.16.1.1 договору страхування, страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акту про визнання випадку «страховим/нестраховим», який складається Страховиком на підставі документів, що підтверджують факт настання страхового випадку і розмірі заподіяного збитку.

Пунктом 16.4 договору страхування передбачено, що при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку страховик або уповноважена ним особа (аварійний комісар) складає кошторис збитків, в який включається вартість запасних частин, деталей, матеріалів (з урахуванням або без урахування зносу згідно умов договору страхування) і ремонтних робіт.

У відповідності до п.п. 16.4.1 договору страхування, кошторис збитків складається на момент настання страхового випадку на підставі рахунку СТО, рекомендованої страховиком. Вказані документи повинні містити повний перелік робіт, їх вартість, а також вартість запчастин і матеріалів, необхідних для виконання ремонту.

Як видно з матеріалів справи, первинним оглядом автомобіля позивача було зафіксовано наявність наступних пошкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди: механічні пошкодження заднього бамперу, обох задніх крил, кришки багажника, задньої панелі, вихлопної системи. Зазначена обставина підтверджується довідкою ВДАІ №56987953, протоколом огляду ТЗ складеного спеціалістом ПАТ «СК «ВУСО» від 02.02.2015.

Суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 відповідно до звіту про оцінку від 16.02.2015 №15/2/54/630265 оцінено вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 111323,30 грн.

Відповідно до рахунку-фактури виставленого ДП «Авто Інтернешенл» від 09.02.2015 №632860_РФ_00300656, вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ склала 129987,14 грн., який наданий позивачем страховику.

На підставі вказаного рахунку, страховиком складено звіт від 18.02.2015 №6449-70, відповідно до якого визначено розмір матеріального збитку у сумі 110574,87 грн., та на підставі п. 16.17 договору визначено розмір страхового відшкодування у розмірі 72574,23 грн.

При цьому у звіті вказано, що із рахунку СТО від 09.02.2015 №632860_РФ_00300656 виключені запасні частини (п. 5, 10, 20, 21, 22, 23, 25, 26, 40) на суму 13306,26 грн., матеріали покраски частково на суму 2277,56 грн., роботи (п. 2, 7, 23, 32, 33, 34, 35) на суму 3923,45 грн., загальною сумою - 19507,27 грн.

30.01.2015 позивач звернулася до ПАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Як зазначено позивачем під час відновлювального ремонту автомобіля працівниками СТО було виявлено приховані дефекти, які не вдалось виявити при первинному огляді. Спеціалістом ПАТ «СК «ВУСО» повторно проведено огляд транспортного засобу, про що складено протокол від 02.03.2015, в якому зафіксовано пошкодження заднього ричага лівого, заднього ричага правого, балки та розвалу сходження.

Відповідно до рахунку-фактури виставленого ДП «Авто Інтернешенл» від 02.03.2015 №636420_РФ_00302544, вартість додаткового відновлювального ремонту по усуненню виявлених прихованих пошкоджень з урахуванням ПДВ склала 26189,10 грн..

03.03.2015 позивач звернулася до ПАТ «СК «ВУСО» з заявою про доплату страхового відшкодування на підставі зазначеного рахунку.

За результатами розгляду заяв позивача, відповідачем ПАТ «СК «ВУСО» складено від 18.02.2015 №6449-70Д, у якому розглянуті надані позивачем рахунки-фактури СТО від 09.02.2015 та від 02.03.2015, визначено розмір матеріального збитку у сумі 136668,97 грн. і на підставі п. 16.17 договору визначено розмір страхового відшкодування у розмірі 89777,84 грн., а за вирахування раніше виплаченої суми - 17203,61 грн.

Сума страхового відшкодування у розмірі 89777,84 грн. зарахована на рахунок СТО ДП «Авто Інтернешенл», яким проведено відновлювальний ремонт автомобіля позивача.

Оспорюючи рішення страховика щодо виплати страхового відшкодування у такому розмірі, позивач посилається на те, що частина запасних частин та робіт, які вказані у рахунку СТО від 09.02.2015 були виключені неправомірно.

На підтвердження зазначеного посилається, на лист ДП «Авто Інтернешенл» від 30.04.2015 №226, підписаного керівником СТО - ОСОБА_4

Разом з цим, пунктом 16.4.3 договору страхування визначено, що вартість запасних частин і деталей, замінюваних при виконанні ремонту ТЗ, враховується в кошторисі збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт дорівнюють чи перевищують витрати по їхній заміні на нові.

У відповідності до п.п. 17.3.1, 17.3.5 до суми страхового відшкодування не включається вартість ремонтних робіт, які не пов'язані з усуненням пошкоджень, викликаних страховим випадком ( в т.ч. фарбування суміжних, не пошкоджених деталей ТЗ); деталей, які без ремонту за своїм технічним станом придатні для подальшого використання.

В силу ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог ЦК, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що представлений позивачем лист ДП «Авто Інтернешенл» від 30.04.2015 №226, підписаний керівником СТО ОСОБА_4, не є належним і допустимитм доказом, який може свідчити про неправомірність виключення відповідачем ПАТ «СК «ВУСО» із рахунку СТО від 09.02.2015 №632860_РФ_00300656 запасних частин (п. 5, 10, 20, 21, 22, 23, 25, 26, 40) на суму 13306,26 грн., матеріалів покраски частково на суму 2277,56 грн., робіт (п. 2, 7, 23, 32, 33, 34, 35) на суму 3923,45 грн., загальною сумою - 19507,27 грн., враховуючи, що керівник СТО ОСОБА_4, який підписав вказаний лист не є субєктом оціночної діяльності, особою, що має право на проведення досліджень та надання висновку щодо вартсоті відновлювального ремонту колісного транспортногог засобу. До того ж, позивачем не надано належним та допустиммих доказів на підтвердження того, що вказані витрати були понесенні позивачем саме на усунення пошкоджень, отриманих автомобілем в результаті страхової події та підлягають стягненню з відповідача - ПАТ "СК "ВУСО"".

За таких даних, позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог до ПАТ «СК «ВУСО», відповідно суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є недоведеними і в їх задоволенні належить відмовити.

Щодо вимог позивача про стягнення збитків з відповідача ОСОБА_2 суд вигодить з такого.

Як видно з матеріалів справи, на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована ПАТ «Київський Страховий дім» відповідно до полісу обов'язкового страхування №АІ/4257830.

Позивачем подано заяву до ПАТ «Київський Страховий дім» про виплату страхового відшкодування, за результатами розгляду якої ПАТ «Київський Страховий дім» листом від 18.05.2015 №888 відмовив позивачу виплаті страхового відшкодування, мотивуючи свою відмову тим, що свій обов'язок за договором був виконаний ним шляхом задоволення регресної вимоги ПАТ «СК «ВУСО» від 17.03.2015 №1171 в межах всього ліміту відповідальності страховика за полісом, а саме, у розмірі 49500,00 грн.

За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як визначено ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до акту виконаних робіт від 17.03.2015 №632860_Н_00522169 та від 17.03.2016 №636420_Н_00522170, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 142409,99 грн., з яких страховиком відшкодовано 89777,84 грн.

Відповідно до квитанцій від 09.02.2015 №115817568 та від 17.03.2015 №117187763, позивачем внесені кошти на рахунок СТО у загальному розмірі 52632,15 грн.

Таким чином, враховуючи, що розмір фактично понесених позивачем витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_3 перевищує розмір належного їй страхового відшкодування, суд знаходить законними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 як особи відповідальної за завдані збитки відповідної різниці у розмірі 43770,09 грн., у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Також, згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом встановлено, що неправомірні, винні дій відповідача ОСОБА_2, які полягали у порушенні правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження автомобіля MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_3, та завдання ушкоджень здоров'ю позивача, призвели до змін у її життєвих і виробничих стосунках, оскільки тривалий час остання була позбавленай можливості експлуатувати транспортний засіб, проходити лікування, крім того внаслідок вказаних дії відповідача позивач була змушений витрачати свій час та докладати додаткові зусилля для відновлення попереднього стану своїх порушених прав, пов'язані із виплатою страхового відшкодування, ремонтом автомобіля та відстоювання своїх прав у суді.

Таким чином суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, та згідно вимог ст. 1167 ЦК України вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду.

В той же час розмір моральної шкоди, який просить стягнути позивач є необгрунтованим. Зокрема, позивачем не вказано, з яких обставин вона виходила при визначення розміру моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. та якими доказами вони підтверджуються.

У зв'язку з зазначеним, при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, тривалість порушення та його наслідки, ступінь вини відповідача, та вважає, що характеру та обсягу моральних переживань позивача, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті, у відповідності до вимог розумності і справедливості відповідає розмір моральної шкоди у грошовому еквіваленті 2000,00 грн., у зв'язку з чим приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку, що в цілому позов належить задовольнити частково, та у зв'язку з цим, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 487,20 грн. судового збору сплаченого за вимогу про відшкодування збитків, на користь держави - 487,20 грн. судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 43 770, 09 грн., моральну шкоду в сумі 2000,00 грн., витрати з оплати судового збору в сумі - 487, 20 грн., а всього - 46257, 29 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487, 20 грн.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: