Справа № 182/2375/16-ц
Провадження № 2/0182/2448/2016
01.07.2016 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шестакової З.С.
при секретарі Пометій Є.Т.
за участю: позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, суд
ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 05 травня 2016 року і до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до 24 вересня 2016 року.
Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 01 листопада 2008 року по 15 серпня 2011 року.
Однак, після розірвання шлюбу вони продовжували перебувати у фактичних шлюбних відносинах та 24 вересня 2013 року у них народився син ОСОБА_6.
На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, потребує матеріальної допомоги.
Відповідач ухиляється від утримання дружини, матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість так як офіційно працює та щомісячно отримує заробітну плату.
Під час судового засідання ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та на задоволенні позову наполягала та суду надала докази того, що відомості про батька були внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, за заявою матері.
Відповідач з позовними вимогами ознайомлений, про день слухання справи повідомлявся та повідомлення було направлено відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не з"явився .
Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Суд за згодою позивача розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Відповідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі.
15 серпня 2011 року шлюб між ними було розірвано, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис № 15 (а.с.11).
24 вересня 2013 року народився ОСОБА_6, про що 09 жовтня 2013 року Виконавчим комітетом Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області було складено відповідний актовий запис № 11. Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6, серія І-КИ №433187 від 09 жовтня 2013 року у графі мати зазначено ОСОБА_2, в графі батька вказано ОСОБА_3 (а.с.3).
Однак, як вбачається з довідки №310/2-17 від 09 жовтня 2013 року, виданою Виконавчим комітетом Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області дані відомості про батька зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, за заявою матері (а.с.12).
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Як зазначалося вище шлюб між сторонами було розірвано 15 серпня 2011 року. Повторно шлюб сторони не укладали, що також підтверджується паспортом ОСОБА_2 серія АН №763248, виданого Нікопольським міським відділом УМВС України в Дніпропетровській області від 18 грудня 2008 року (а.с.4-5).
Зважаючи на те, що у актовому записі про народження дитини ОСОБА_6, 24 вересня 2013 року відомості про відповідача як його батька, записані зі слів матері, дитина народилась у період коли сторони не перебувала у шлюбі та більш як 10 місяців після розірвання шлюбу, підстав вважати, що відповідач є батьком вказаної дитини, що народжена позивачем на даний час немає, а тому у відповідача відсутній обов'язок щодо утримання вказаної дитини та дружини.
З позовом про встановлення батьківства ОСОБА_2 до суду не зверталася.
З урахуванням викладених обставин, суд знаходить вимоги ОСОБА_2 необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статями 135 СК України, статями 10, 15, 57-61, 64, 212-215, 218, 224-227, 294, 367 ЦПК України суд,-
В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_7