Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 200/2766/16-ц
Провадження № 2/191/930/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківській міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Бондаренко Г.В.
при секретарі - Силкіной О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконком Шевченківської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: виконком Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року дочка позивача - ОСОБА_3 від ОСОБА_2, з яким перебувала в шлюбі, народила онука - ОСОБА_4.
Сумісне проживання подружжя не склалося, ОСОБА_2 покинув сім'ю та дитину в 2000 році, матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, ухилявся від своїх обов'язків по вихованню дитини. У зв'язку з цим ОСОБА_3 подала до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позов про стягнення аліментів. Рішенням Бабушкінського районного суду позовні вимоги по справі № 2-3848 були задоволені та стягнуто з відповідача щомісячно аліменти на дитину до досягнення нею повноліття починаючі з 25.11.2002р.
В подальшому 19.04.2005р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний.
Відповідач аліменти не сплачував, та переховувався від державних виконавців, його розшукували працівники МВС.
Увесь цей час позивач з дочкою самостійно виховували дитину, створювали онуку належні умови виховання, утримували його, купляли одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечували його навчання. За час навчання онука батько жоден раз в школі не з'являвся, навчанням та вихованням дитини не цікавився.
Таким чином, відповідач як батько, своїх обов'язків з виховання дитини не виконує, не піклується про його здоров'я, про фізичний, духовний та моральний розвиток, із 3-х річного віку дитину жодного разу не бачив. Ухиляється від утримання дитини шляхом надання грошових коштів.
ІНФОРМАЦІЯ_7 року дочка позивача ОСОБА_3 померла і на цей час позивач з онуком ОСОБА_4 вирішили звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. В зв'язку з наведеним просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська, батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Дніпропетровськ, та стягнути з відповідача судові витрати.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується публікацією в газеті « Вісті Придніпров'я» №22(1721), яка долучена до матеріалів справи. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про виклик в суд, згідно з приписами ч.9 ст.74 КПК України.
Представник третьої особи виконком Шевченківської районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, посилався на те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження №169, проведений відділом реєстрації актів громадянського виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська а.с.5).
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, перебували в шлюбі який був зареєстрований 12.09.1998 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актова запис № 591(а.с.8).
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний 19.04.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 27.03.2007 серія НОМЕР_2(а.с.9).
Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, що ОСОБА_2 за період з 01.05.2014р. по 01.11.2014р. не сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_3
Судом встановлено, що 29.12.2015 року померла ОСОБА_3, яка позивачу доводиться дочкою, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3.
Згідно характеристики КЗО «Навчально-виховного закладу №99» Дніпропетровської міської ради, в якій зазначено, що ОСОБА_1 бабуся учня 11-А класу ОСОБА_4, постійно піклується про нього, цікавиться його навчанням, відвідує батьківські збори.
В своєму висновку від 13.05.2016 року Шевченківської районної у м. Дніпропетровську ради, як орган опіки та піклування зазначив, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 є доцільним, оскільки встановлено, що батько дитини свідомо ігнорує вимоги Сімейного кодексу України, ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, матеріально дитину не забезпечує, не приймає участі у вихованні дитини.
У ст. 150 СК України (ч.1, 3) встановлені обов'язки батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до роз'яснень, даних в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
З аналізу наведених норм матеріального права слідує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, і ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними. Звідси, пред'явленню позову про позбавлення батьківських прав передує велика профілактична, попереджувальна робота з неблагополучними батьками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батько ухиляється від їх виконання, що таким буде лише за встановлення його впертого та систематичного, незважаючи на всі міри попередження, продовження невиконання свого батьківського обов'язку.
З урахуванням викладеного, обставин справи, досліджених судом доказів суд прийшов до переконання, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 - є необхідною та обґрунтованою мірою для захисту особистих і майнових інтересів неповнолітнього ОСОБА_4, який позбавлений батьківського піклування, і внаслідок цього, як забезпечення духовних потреб дитини, так і матеріального забезпечення.
Доказів на підтвердження поважності причин, які перешкоджали відповідачу належним чином виконувати батьківські обов'язки, сплачувати аліментні зобов'язання, надавати піклування та турботу дитині, спілкуватися з нею матеріали справи не містять, відповідачем не надано.
Оцінюючи надані позивачем докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання. що позивачем доведений той факт, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, на протязі тривалого часу, тому, суд вважає, що в інтересах дитини, необхідно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивач сплатила судовий збір при зверненні до суду, і оплатила вартість оголошення в газеті « Вісті Придніпров'я» про виклик відповідача в сумі 210 грн., тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10,60,213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 164 Сімейного Кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконком Шевченківської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Дніпропетровськ, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Дніпропетровськ (актовий запис про народження № 169, проведений 17 лютого 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська).
Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Дніпропетровськ на користь ОСОБА_1, судові витрати в сумі 761,20 грн. ( сімсот шістдесят одна грн.) 20 коп.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний може бути подана апеляційна скарга. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Г. В. Бондаренко