Справа № 266/1398/16-ц
Провадженя№ 2/266/548/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30.06.2016 м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.

при секретарі - Жирковой М.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Комунального комерційного підприємства Маріупольтепломережа ( далі ККП МТМ) звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що власники (наймачі) квартир зобов'язані щомісяця проводити плату за житлово-комунальні послуги. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 (особовий рахунок № 114449), опалювальна площа 31,75 м2. В порушення чинних законодавчих і нормативних актів, оплата за користування тепловою енергією не проводилася, в результаті чого за період з 01.02.2007р. по 01.03.2016 р. утворилася заборгованість в сумі 11378,89 грн. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, на суму заборгованості за несвоєчасну оплату нараховано: 3% річних від простроченої суми в розмірі 1456,81 грн. та інфляційні витрати в сумі 7089,74 грн., всього заборгованість складає 19925,44 грн. Щомісяця, при отриманні квитанцій відповідач повідомлявся про наявну заборгованість і необхідність її сплати, проте до теперішнього часу оплата не проведена. На підставі ст. 96 ЦПК України, позивачем було подано заяву про видачу судового наказу в Приморський районний суд м.Маріуполя. Ухвалою суду №2-н/266/231/15 від 06.07.2015р. суд відмовив у прийнятті заяви ККП «Маріупольтепломережа», посилаючись на ст.257 ЦПК України. У зв'язку з поданням заяви про видачу судового наказу та відмовою в його прийнятті, термін позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України було пропущено не з вини позивача. Просить відновити пропущений строк позовної давності, причину пропуску просить вважати поважною та стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, на користь комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 11378,89 грн., 3% річних та інфляційні витрати в сумі 8546,55 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, до відкритого судового засідання не зявилася, але надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відкритого судового засідання не зявилися за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, у зв′язку з чим суд, керуючись ч.4 статтею 169 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає справу без їх участі та на підставі статті 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Не зявившись у судове засідання та не скориставшись своїм процесуальним правом надання доводів або заперечень проти позову, тим самим відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не бажають оспорювати позовні вимоги ККП МТМта доводити інше, ніж зазначене в позові.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що возовні вимоги ККП МТМ підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Цивільні права та обов'язки, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із статтею 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова

письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Стаття 322 ЦК України передбачає, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом.

Плата за комунальні послуги, відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України, (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Пунктами 17, 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року N 630, передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно із вимогами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є власниками по 1/5 квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Маріупольської міської ради від 22.12.2010 року № 448 затверджено вартість послуг з опалення та гарячого водопостачання, які надаються населенню.

Згідно розшифровки особистого рахунку, наданого позивачем за період з 01.02.2007р. по 01.03.2016 р. у відповідача мається заборгованість за теплову енергію у розмірі 11378,89 гривень, крім того позивачем нараховані штрафні санкції, а саме 3% річних від суми заборгованості у розмірі 1456,81 гривень та інфляційні витрати у розмірі 7089,74 грн., а всього заборгованість складає 19925,44 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачами фактично склалися відносини, які породили певні цивільні права та обовязки, поведінка як позивача, так і відповідача, на думку суду, свідчать про їх намір щодо виникнення таких прав та обов?язків та відповідно на настання відповідних зобовязань та готовність до настання правових наслідків порушення виконання таких зобовязань, тому сама по собі відсутність укладеного у письмову вигляді договору не може вважатися підставою для відмови у задоволені позовних вимог позивача, який надав відповідні послуги та від яких не відмовилися відповідачі, таким чином прийнявши ці послуги.

У той самий час, розглядаючи питання щодо поновлення строку позовної давності, на якому наполягав позивач, суд приходить на наступного.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 264 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом встановлено, що 06.07.2015 року Приморським районним судом міста Маріуполя було відмовлено у прийнятті заяви Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією.

Таким чином, нарахована позивачем заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов'язання підлягає стягненню в межах строку позовної давності, який був перерваний пред'явленням ККП «Маріупольтепломережа» заяви про видачу судового наказу в липні 2015 року.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача повинні бути задоволені у межах трирічного строку з часу звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, тобто з липня 2013 року по червень 2016 року.

За період з липня 2013 року по червень 2016 року включно заборгованість відповідача перед ККП МТМ склала 4227 гривень, штрафні санкції, а саме 3% річних склали 1290,28 гривень, інфляційні витрати склали 143,08 грн., які підлягають стягненню солідарно з відповідачів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір на користь держави у розмірі 1378 грн. по 689 грн. з кожного.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 205, 257, 264, 509, 530, 625 ЦК України, ст. 67 Житлового кодексу України, п.п. 17, 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року N 630, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги комунального комерційного підприємства Маріупольтепломережа - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за користування тепловою енергією за період з липня 2013 року по червень 2016 року у розмірі 4227 грн. на р/р 2603333, ПАТ ПУМБ, м.Донецька, МФО 334851, , штрафні санкції, а саме 3% річних у розмірі 143,08гривень, інфляційні витрати у розмірі 1290,28 грн. на р/р 6738, ПАТ ПУМБ, м.Донецьк, МФО 334851, .

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. по 689 грн. з кожного на р/р 6738, ПАТ ПУМБ, м.Донецьк, МФО 334851, .

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Курбанова Н. М.