Справа №461/6659/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Романюка В.Ф.

з участю секретарів судового засідання - Сидорак М.А., Куц Н.З.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, з участю заінтересованих осіб: Реєстраційна служба Мостиського районного управління юстиції, Виконавчий комітет Мостиської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1, з участю заінтересованих осіб: Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції, Виконавчого комітету Мостиської міської ради звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити юридичний факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, договору дарування, посвідченого 23.02.1993 року державним нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори Яксманицьким С.А. зареєстрованого в реєстрі за № НОМЕР_1 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційного посвідчення виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.03.1993р. який посвідчує, що житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору дарування посвідченого Мостиською нотаріальною конторою 23 лютого 1993 року за реєстром № НОМЕР_1. Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 виданого 17 січня 1995 року Виконавчим комітетом Мостиської міської ради.

В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_1 покликається на те, що в 2016 році вирішила зареєструвати своє право власності на житловий будинок та земельну ділянку, які вона отримала в дар від своєї матері ОСОБА_4 ще в 1993 році, та одержати відповідні підтверджуючі документи про право власності на майно.

З цією метою ОСОБА_1 звернулася в Реєстраційну службу Мостиського районного управління юстиції, - надала наявні правовстановлюючі документи на право власності та паспорт. Однак виявилося, що в правовстановлюючих документах на будинок та землю зазначено її ім'я «ОСОБА_1» в російській транслітерації «ОСОБА_1», що не збігається з україномовним ім'ям «ОСОБА_1», зазначеним в паспорті громадянина України, який вона отримала 12 червня 1998 року серія НОМЕР_3, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, на сторінці 1. Зазначений паспорт вона отримала при обміні паспорта старого зразка /радянського/ на паспорт громадянина України.

Тобто, її ім'я зазначене в правовстановлюючих документах на будинок та земельну ділянку «ОСОБА_1» не збігається з її ж ім'ям «ОСОБА_1», зазначеним у паспорті в українській транслітерації відповідно, а прізвище та по батькові зазначені в правовстановлюючих документах /ОСОБА_1 та ОСОБА_1 відповідно/ повністю збігаються з зазначеними в паспорті громадянина України.

Через таку невідповідність між зазначеним іменем в правовстановлюючих документах /на російській мові ОСОБА_1/ з її іменем зазначеним в паспорті /на українській мові ОСОБА_1/, заявник не змогла здійснити Державну реєстрацію права власності на будинок та земельну ділянку та отримати відповідну інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та одержати документи про підтвердження права власності заявника, яке виникло у 1993 році на будинок та у 1995 році на земельну ділянку відповідно.

Заявник вказує, що в Реєстраційній службі Мостиського районного управління юстиції, їй роз'яснили, що необхідно усунути виявлені розбіжності у встановленому законом порядку. Тому, вона звернулася і до Мостиської міської ради, в частині державного акту на право приватної власності на землю, де її вислухали, вивчили наявні документи, та виправили в державному акті на право приватної власності на землю допущену помилку в зазначені її імені /букву «К» на букву «X»/, завіривши правильність виправлення підписом та печаткою. Однак, в землевпорядній організації, куди ОСОБА_1 звернулася для з'ясування кадастрового номеру земельної ділянки, їй сказали, що цього не достатньо, та роз'яснили їй право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Таким чином, встановлення даних юридичних фактів заявнику необхідно з метою проведення Державної реєстрації права власності на будинок та земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та одержання відповідної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме документів про підтвердження її право власності, яке виникло у 1993 році на будинок та у 1995 році на земельну ділянку, відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р., та Постанови КМУ від 25.12.2015 р., 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали, надали пояснення аналогічні до неї. Просили суд позовні вимоги задоволити повністю.

Представник заінтересованої особи Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання. Однак, повідомлення повернулися до суду із позначкою «через не запит». /а.с.28, 29/.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Мостиської міської ради у судове засіданні не з'явився, про те на адресу суду було скеровано клопотання про розгляд справи у його відсутності. /а.с. 31/.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частиною 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1, про що зроблено відповідний актовий запис за №31 та видано свідоцтво про народження, серія НОМЕР_4 /а.с.33/. Після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_1, було змінено на ОСОБА_1.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи заповіту від 08.08.1989 р. ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_1. /а.с.12/.

Окрім цього, 23.02.1993 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено Договір дарування, який був посвідчений державним нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори Яксманицьким С.А., та зареєстровано в реєстрі за №458. Відповідно до Договору, ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що розташований на земельній ділянці розміром 1276 кв.м. /а.с.7-8/. Даний договір дарування 15 березня 1993 року був зареєстрований у Самбірському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис в реєстровій книзі за № 8 та за реєстром № НОМЕР_5, та видано реєстраційне посвідчення, про те, що житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору дарування від 23.02.1993р. /а.с.9/.

Так, 17 січня 1995 року Виконавчим комітетом Мостиської міської ради ОСОБА_1 було видано державний акт на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, на якій розташований отриманий в дар будинок. /а.с.10/.

Як з'ясовано у судовому засіданні, ОСОБА_1 звернулася до Мостиської міської ради, в частині виданого державного акту на право приватної власності на землю, де їй виправили допущену помилку в зазначені її імені /букву «К» на букву «X»/, завіривши правильність виправлення підписом та печаткою.

Однак, документи, що підтверджують право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка знаходиться за тою ж адресою, ОСОБА_1 не може одержати в зв'язку з тим, що її ім'я, зазначене в правовстановлюючих документах в російській транслітерації «ОСОБА_1» не збігається з її ім'ям, зазначеним на сторінці 1 паспорта в українській транслітерації як «ОСОБА_1».

В той же час, вказане у правовстановлюючих документах ім'я «ОСОБА_1» збігається з ім'ям «ОСОБА_1» в російській транслітерації, яке зазначене в паспорті громадянина України, який ОСОБА_1 отримала 12 червня 1998 року серія НОМЕР_3, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, на сторінці 2. /а.с.11/.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що зазначене прізвище, ім'я та по батькові, заявника як ОСОБА_1 в правовстановлюючих документах на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - договорі дарування від 23.02.2993 року, реєстраційному посвідченні від 15.03.2016 р., державному акті на право приватної власності на землю від 17.01.1995р., серії НОМЕР_2 та ОСОБА_1 /в російській транслітерації ОСОБА_9/, зазначена у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, 12 червня 1998 року, є однією фізичною особою /сторінки паспорта 1 та 2/.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що 01 лютого 1974 року було заведено трудову книжку на ім'я ОСОБА_1, після укладення шлюбу ОСОБА_9, записи велися на російській мові, що вбачається з копії трудової книжки /а.с.13/, де на першій сторінці/ наявний штамп Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про призначення ОСОБА_1 пенсії. Відповідно 28.04.2010 року Пенсійним фондом України заявнику видано пенсійне посвідчення НОМЕР_6, на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.14/, а також на це ж ім'я видано закордонний паспорт. /а.с.34/.

Також, належності ОСОБА_1, житлового будинку та земельної ділянки на якій він розташований, що знаходяться в АДРЕСА_1, підтверджується довідкою виданою Мостиською міською радою №2.17-1204 від 16.08.2016 р. /а.с.15/.

Як роз'яснено у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від

31.03.1995 р. «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення є підставною і її необхідно задовольнити, оскільки судом достовірно встановлено, що вище згадані документи, які видані на ім'я ОСОБА_1 дійсно належать ОСОБА_1, оскільки є однією фізичною особою. Інших обставин, які б спростовували твердження ОСОБА_1 суду не надано.

Водночас суд враховує, те що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дає їй підстави зареєструвати своє право власності на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку, які ОСОБА_1 отримала в дар на підставі Договору дарування від 23.02.1993 р.

Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, 218, 234, 235, 256, 258, 259 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1, з участю заінтересованих осіб: Реєстраційна служба Мостиського районного управління юстиції, Виконавчий комітет Мостиської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити повністю.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, договору дарування, посвідченого 23.02.1993 року державним нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори Яксманицьким С.А. зареєстрованого в реєстрі за № НОМЕР_1 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційного посвідчення виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.03.1993р. який посвідчує, що житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору дарування посвідченого Мостиською нотаріальною конторою 23 лютого 1993 року за реєстром № НОМЕР_1.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 виданого 17 січня 1995 року Виконавчим комітетом Мостиської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Романюк В.Ф.