Справа № 606/1354/14-ц
У Х В А Л А

08 липня 2016 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Бойка І.І.,

при секретарі Кавалко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про відстрочку виконання судового рішення, а саме: рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2014 року про стягнення із нього в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 15 серпня 2008 року в розмірі 324685.85 грн., мотивуючи її тим, що у нього відсутні необхідні грошові кошти чи майно, з реалізації якого можливо було б задовольнити вимоги кредитора.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, вивчивши документи, які подані до вказаної заяви, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2014 року із ОСОБА_1 в користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто 324685.85 грн. заборгованості за кредитним договором від 15 серпня 2008 року.

Вказане рішення набрало законної сили.

Так, згідно вимог ст.14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили, воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Відповідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

У відповідності до ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 своєї постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.373 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, системне тлумачення положень ст.ст.217, 373 ЦПК України, ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти висновку, що законодавством передбачена можливість відстрочки або розстрочки виконання судового рішення лише за наявності для цього виключних підстав.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим актом.

За вказаних обставин, відсутність у заявника ОСОБА_1 фінансової можливості погасити борг в розмірі суми, встановленої рішенням суду, з причин відсутності грошових коштів, нерухомого та рухомого майна на думку судду, не може вважатися підставою для відстрочки виконання рішення у розумінні положень ст.373 ЦПК України.

Враховуючи наведене, та й те, що матеріали справи не містять даних про обставини, які унеможливлюють виконання ОСОБА_1 судового рішення чи утруднюють його виконання,суд вважає, що обставини, які утруднюють виконання судового рішення відсутні, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення слід відмовити.

Керучись ст.373 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали або протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційної скарги.

Суддя