Справа № 333/6266/16-ц
№2/333/3081/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Варнавської Л.О., за участю секретаря Некрашевич Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зняття решту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (після розірвання шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_4. 07.05.2015 року померла мати позивача. Після її смерті ОСОБА_1 прийняла спадщину, але не може її оформити, так як на все майно було накладено арешт. За виконавчим листом № 2-190, виданим Комунарським районним судом м. Запоріжжя 23.06.2008 року Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу. Комунарським ВДВС Запорізького МУЮ було накладено арешт на все належне ОСОБА_3 майно без визначення його переліку, про що свідчить постанова ВДВС від 18.08.2010 року. Згідно листа Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 30.08.2016 року, у відповідності до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 на виконанні не перебувають, виконавче провадження було закінчено 30.12.2010 року на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно виконавчий документ на виконання не надходив. Тобто, відсутні підстави для арешту, який накладено постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 18.08.2010 року. На теперішній час позивач має бажання оформити спадщину, проте накладений арешт перешкоджає у здійсненні її права. Просить суд зняти арешт з належного, ОСОБА_3, майна, який накладено Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-190, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 23.06.2008 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник до суду не зявились, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали, просили суд зняти арешт з майна ОСОБА_3, так як відсутні правові підстави для його існування.

Відповідач представник Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ до суду не зявився, жодних заперечень до суду не надав.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.

За вимогами ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Батьками позивача є ОСОБА_2 і ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії ІІ-ЖС № 479366, виданим Кушугумською сільською радою Запорізького району Запорізької області (а.с. 12).

18.04.2000 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано, змінено прізвище з «Горбатко» на «Михайліченко» (а.с. 11).

30.11.2014 року помер ОСОБА_2 (а.с. 10).

ОСОБА_3 померла 07.05.2015 року (а.с. 9).

18.08.2010 року постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа № 2-190, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 23.03.2008 року.

Згідно листа № 25239/5 від 30.08.2016 року в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень дані щодо виконавчих проваджень відносно ОСОБА_3 відсутні. Тобто, виконавчі провадження, де ОСОБА_3 є боржником відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317, 321 ЦК України, ст.ст. 50, 60, 59 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зняття решту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, накладений Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції постановою від 18.08.2010 року (реєстраційний номер обтяження 10160266), на підставі виконавчого листа № 2-190, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 23.06.2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська