Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Карайван Т.Д.
Справа № 415/918/16-ц
Провадження № 22ц/782/489/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Карайван Т.Д.

суддів: Коротких О.Г., Стаховій Н.В.

за участю секретаря Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що від спільного проживання з відповідачем має сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого у свідоцтві про народження вказаний відповідач.

Дитина знаходиться на її утриманні. З відповідачем вона проживає окремо. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надає але в недостатньому розмірі. Просила стягнути з ОСОБА_3 на утримання дитини на її користь аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги позивачки задоволено.

Суд стягнув з відповідача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з 3 березня 2016 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд стягнув з відповідача судовий збір у дохід держави в розмірі 551 грн.20 коп. та допустив негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць на підставі ст..367 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Лисичанського міського суду від 22 березня 2016 року та відмовити позивачці у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Сторони в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не відкладаючи її розгляд за клопотанням позивача, визнавши причини неявки ОСОБА_2 неповажними.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню а рішення скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до ст..180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст..181 СК України одним із способів виконання батьками обовязку утримувати дитину є сплата аліментів, які присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері чи батька дитини і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст..121 СК України права та обовязки матері, батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану , встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1) за заявою матері та батька дитини;

2) за рішенням суду.

Статтею 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд в рішенні послався на те, що відповідач , є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області на підставі актового запису про народження №789 від 14 жовтня 2010 року, проживає окремо , та не виконує добровільно свій обовязок щодо утримання сина.

Разом з тим до такого висновку суд дійшов без ретельної перевірки обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Фотокопії повторно виданого свідоцтва про народження дитини свідчить про те, що батьками дитини ОСОБА_4 є : мати - ОСОБА_2 , батько- Батчев ОСОБА_5.

Втім з доданого до апеляційної скарги відповідача листа Світловодського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та наданого управлінням державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Луганській області на запит апеляційного суду повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №789 від 14 жовтня 2010 року, видно що за даним актовим записом зареєстрована дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського МУЮ Луганської області. Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст..135 СК України (відомості внесені за вказівкою матері). Інформація в зазначеному актовому записі про ОСОБА_3, як батька дитини відсутня.

З даних державного реєстру актів цивільного стану громадян також не вбачається і видача повторного свідоцтва про народження дитини, що відповідало б приписам п.п.2.1.5, 2.1.7, 2.2.1. Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 24 липня 2008 року №1269 з наступними змінами.

Таким чином видане свідоцтво про народження дитини не може бути прийняте, як належний доказ походження дитини від батька ОСОБА_3 , оскільки воно видане не на підставі даних актового запису який міститься в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян №789 від 14 жовтня 2010 року. Сам відповідач заперечує своє батьківство стосовно дитини ОСОБА_4.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів походження дитини від батька відповідача, суд помилково поклав на останнього обовязок сплачувати аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ст..309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.309,313,314 ЦПК України , колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 березня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом звернення з касаційною скаргою безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: