Справа № 184/2566/15-ц
Номер провадження 2/184/68/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором» та зустрічні позовні заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль", треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про визнання кредитного договору розірваним», ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль", треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_4 «про визнання кредитного договору розірваним», ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль", треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_3 «про визнання поруки, що виникла з договору поруки - припиненою», -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за Кредитним договором №014/152773/3140/74 від 12.09.2008 року в сумі 15 257,47 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 348 835,47 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 5232,53грн., а саме: з ОСОБА_1 в сумі 1744,18 грн., з ОСОБА_3 в сумі 1744,18 грн., з ОСОБА_4 в сумі 1744,17 грн..

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій він підтримує свої позовні вимоги та просить суд відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог, а також письмове заперечення на зустрічні позовні заяви відповідачів, в якій просить застосувати строк позовної давності у три роки та наслідки його спливу, як підставу у відмові в задоволені позову та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі за необґрунтованістю.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти позовних вимог позивача та надала суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати кредитний договір, укладений між нею та ПАТ "ОСОБА_2 Аваль", розірваним у звязку з істотною зміною обстановки; стягнути з відповідача судові витрати. Пояснила, що 12.09.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» було укладено кредитний договір №014/152773/3140/74, за умовами якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 16 750 доларів США на 180 місяців з процентною ставкою 13,85 % річних. 15.08.2015 року позичальнику та поручителям були направлені вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та договорами поруки. Вважає, що є підстава для застосування ст. 652 ЦК України, а саме розірвання кредитного договору у зв'язку з істотною зміною обставин, а саме: - за офіційним курсом НБУ 100 доларів США 12.09.2008 року складало 482,23 грн., станом на день вимоги про дострокове виконання зобов'язань від 15.08.2015 року, за офіційним курсом НБУ 100 доларів СІЛА складало 2376,91 грн., різниця становить 1894,68 грн., що в свою чергу в чотири рази перевищує курс гривні до долара США на день підписання договору. Станом на 12.09.2008 року мінімальна заробітна плата складала 525 грн., на день вимоги 15.08.2015 року мінімальна заробітна плата складала 1378 грн., тобто мінімальна заробітна плата збільшилася тільки в 2,5 рази. Станом на 12.09.2008 року вартість квартири становила 16750 доларів США, на день вимоги 15.08.2015 року нерухомість значно здешевіла, обслуговування кредиту коштує значно дорожче самого предмету іпотеки. Так, починаючи з 2009 року та по теперішній час, світова спільнота переживає світову фінансову кризу, стрімке падіння курсу гривні по відношенню до валюти кредиту привело до явного порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило її як позичальника того, на що вона розраховувала при отриманні кредиту, що є істотною зміною обставин, якими вони як сторони керувалися при укладенні договору кредиту у іноземній валюті. Істотна зміна обставин є підставою для розірвання договору кредиту у відповідності до ч. 1 ст. 652 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Розірвання (зміна) договору у зв'язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов'язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін. Частиною 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: - в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; - зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно, що сталося у її випадку. Її доходи та доходи її сім'ї прирівнюються до мінімальної заробітної плати в Україні, а не до курсу долара, визначеного НБУ. Тому платити кредит в доларах США, отримуючи заробітну плату (дохід) в гривні України, є неможливим, беручи до уваги курс долара на день звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій з позовними вимогами позивача не згоден, а також надав до суду зустрічну позовну заяву, яку доповнив і в якій просить визнати кредитний договір та договір поруки, укладені між ним, ОСОБА_1 та ПАТ "ОСОБА_2 Аваль", розірваним у звязку з істотною зміною обстановки; стягнути з відповідача судові витрати. Пояснив, що 12.09.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» було укладено кредитний договір №014/152773/3140/74. За умовами кредитного договору ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 16 750 доларів США на 180 місяців з процентною ставкою 13,85 % річних. 12.09.2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» було укладено договір поруки № П014/152773/3140/75. 15.08.2015 року позичальнику та поручителям були направлені вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та договорами поруки. Вважає, що є підстава для застосування ст. 599 ЦК України, де вказано, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Так станом на день розгляду справи минуло понад шість місяців, а відповідно до вище вказаної статті сплили терміни позовної давності.

Також вважає, що є підстава для застосування ст. 652 ЦК України, а саме розірвання кредитного договору та договору поруки у зв'язку з істотною зміною обставин, а саме: - за офіційним курсом НБУ 100 доларів США 12.09.2008 року складало 482,23 грн., станом на день вимоги про дострокове виконання зобов'язань від 15.08.2015 року, за офіційним курсом 100 доларів США складало 2376,91 грн., різниця становить 1894,68 грн., що в свою чергу в чотири рази перевищує курс гривні до долара США на день підписання договору. Станом на 12.09.2008 року мінімальна заробітна плата складала 525 грн., на день вимоги 15.08.2015 року мінімальна заробітна плата складала 1378 грн., тобто мінімальна заробітна плата збільшилася тільки в 2,5 рази. Станом на 12.09.2008 року вартість квартири становила 16750 доларів США, на день вимоги 15.08.2015 року нерухомість значно здешевіла, обслуговування кредиту коштує значно дорожче самого предмету іпотеки. Так, починаючи з 2009 року та по теперішній час світова спільнота переживає світову фінансову кризу, стрімке падіння курсу гривні по відношенню до валюти кредиту привело до явного порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило його як позичальника того, на що він розраховував при отриманні кредиту, що є істотною зміною обставин, якими вони як сторони керувалися при укладенні договору кредиту у іноземній валюті. Істотна зміна обставин є підставою для розірвання договору кредиту у відповідності до ч. 1 ст. 652 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Розірвання (зміна) договору у зв'язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов'язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін. Частиною 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: - в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; - зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно, що сталося у його випадку. Його доходи та доходи його сім'ї прирівнюються до мінімальної заробітної плати в Україні, а не до курсу долара, визначеного НБУ. Тому платити кредит в доларах США, отримуючи заробітну плату (дохід) в гривні України, є неможливим, беручи до уваги курс долара на день звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій з позовними вимогами позивача не згодна, а також надала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати поруку, що виникла з договору поруки №П 014/152773/3140/74 від 12.09.2008 року, укладеного між нею та ПАТ "ОСОБА_2 Аваль", припиненим; стягнути з відповідача судові витрати. Пояснила, що 12.09.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» було укладено кредитний договір №14/152773/3140/74. За умовами кредитного договору ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 16 750 доларів США на 180 місяців з процентною ставкою 13,85 % річних. 12.09.2008 року між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №П 014/152773/3140/74, за якими Поручитель відповідає за всі зобов'язання Боржника перед Банком. 15.08.2015 року позичальнику та поручителям були направлені вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та договорами поруки та їй стало відомо, що між ОСОБА_1 та ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» було укладено додатковий договір до вище вказаного кредитного договору, а саме: - додаткова угода №1 від 05.03.2009 року до кредитного договору №014/152773/3140/74 від 12.09.2008 року, де згідно п. 3 ОСОБА_5 тимчасово на період з 12.03.2009 року по 12.02.2010 року зменшує розмір щомісячного платежу Позичальника за кредитним договором до розміру процентів (встановити кредитні канікули) на наступних умовах: п.3.1. встановити порядок погашення процентів протягом строку кредитних канікул з 12.03.2009 року по 12.02.2010 року в сумі 150.00 доларів США. Вказані зміни не були погодженні з поручителями і вважає, що це є грубим порушення діючого законодавства та збільшення відповідальності ОСОБА_4, як поручителя без її згоди. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Так, кредитний договір №14/152773/3140/74 від 12.09.2008 року, з відомої їй інформації, змінювався додатковою угодою №1 від 05.03.2009 року, укладеною між кредитором та боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної статті вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом,; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового припинення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. Таким чином, вказана в переліку додатку до позовної заяви Позивачем, додаткова угода №1 від 05.03.2009 року, що укладені без згоди Поручителя, тобто змінено зобов'язання забезпечені порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, на яке останній не дав згоди на таку зміну, застосовується ч. 1 ст. 559 ЦК України та є правовою підставою для визнання поруки припиненою.

Суд, вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволенню не підлягають за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_1 (Відповідач-1) було укладено Кредитний договір №014/152773/3140/74, згідно якого Позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 16750,00 доларів США для придбання нерухомості, 4-кімнатної квартири. Кредит надано на 180 місяців, дата остаточного погашення Кредиту 11.09.2023 року (п. 1.1.6-1.1.7 Кредитного договору). Процентна ставка - 13,85 % річних (п. 1.2.1 Кредитного договору).

Відповідно до п. 1.3.3 датою погашення щомісячних ануїтетних платежів є 12 число кожного календарного місяця протягом строку кредиту.

Відповідно до п. 2.1 ОСОБА_2 надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов ОСОБА_5 та тарифів Банку, а також виконати інші обов'язки згідно з цим договором.

Виходячи з п. 2.2 кредитного договору грошові зобов'язання Позичальника за цим ОСОБА_5 є безумовними та безвідкличними, їх виконання має пріоритет над будь-якими поточними та майбутніми грошовими зобов'язаннями Позичальника, якщо інше не встановлено чинним законодавством України.

Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок Позичальника. Таким чином ОСОБА_5 виконав свої зобов'язання надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачені умовами кредитного договору.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтентними (однаковими, рівними) платежами в розмірі згідно Графіку погашення кредиту та інших платежів, що є додатком до цього договору (згідно Додатку №1 до Кредитного договору). Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування.

Відповідно до п. 7.2 цього договору Позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту та процентів рівними ануїтентними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену в п. 1.3.3. Кредитного договору.

Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання грошових зобов'язань ОСОБА_5 має право вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів, комісій, пені, штрафів та інших відповідно до умов цього договору. Зокрема, Кредитор вправі пред'явити Позичальнику вимогу про дострокове погашення Кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення Кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців. У свою чергу, Позичальник зобов'язаний виконати вимогу Кредитора про дострокове погашення грошових зобов'язань за Кредитним договором протягом не більш ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання Позичальником цієї вимоги Кредитор має право звернути стягнення за будь-яким з ОСОБА_5 забезпечення (або пред'явити вимогу Поручителю) або вжити інші заходи для стягнення заборгованості Позичальника за Кредитним договором, які не суперечать чинному законодавству України ( п. 9.2, 9.3, 16.4 Кредитного договору).

Згідно з п. 16.1 Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, встановлених цим ОСОБА_5, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього ОСОБА_5.

Відповідно з п.16.3 за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Кредитним договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від прострочення до оплати суми за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пункт 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України є пеня. Відповідно до рішення Кредитора сума пені не зазначається та не стягується в рамках даного спору, однак продовжує нараховуватися, що не суперечить нормам чинного законодавства.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12.09.2008 року між Банком та Поручителями ОСОБА_3 (далі - Відповідач 2, Поручитель 1) та ОСОБА_4 (далі - Відповідач 3, Поручитель 2), з кожним окремо, було укладено ОСОБА_5 Поруки.

Відповідно до умов п. 2.2 якого Поручителі на добровільних засадах беруть на себе зобов'язання перед Банком відповідати за зобов'язання Боржника - ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору №014/152773/3140/74 від 12.09.2008 року в повному обсязі цих зобов'язань.

Відповідно до п. 4.1 цього договору, у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, Поручителі несуть солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України між Банком та Позичальником 05.03.2009 року було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до умов якої Позичальнику були надані кредитні канікули. Тобто, тимчасово за період з 12.03.2009 року до 12.02.2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором до розміру процентів, визначеного в новому Графіку погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором, що є Додатком до даної Додаткової угоди.

Позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов'язання за кредитним договором, а саме здійснювати щомісячні обов'язкові платежі відповідно до сум та в строки, передбачені Графіком погашення. Починаючи з лютого 2015 року не було жодного місяця, в якому б Позичальник не прострочив обов'язкового щомісячного платежу.

15.08.2015 року Позичальнику та Поручителям були направлені вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки: за Вих. № 114-0-0-00/15-43945, за Вих. № 114-0-0-00/15-43946, за Вих. № 114-0-0-00/15-43947, усі вони отримані Сторонами, про те заборгованість так і не було погашено.

Загальна сума заборгованості Позичальника - ОСОБА_1 перед Банком за кредитним договором №014/152773/3140/74 від 12.09.2008 року, яка станом на 28.10.2015 року, становить 15 257,47 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (на дату розрахунку) - 348 835,47 грн. коп., яка складається із:

заборгованість за кредитом13 809,96315 740,68 гри.
в тому числі просрочена заборгованість за кредитом376,198600,93 грн.
заборгованість за відсотками1447,5133094,79 грн.
в тому числі прострочена заборгованість за відсотками1363,6731177,94 грн.
пеня не зазначається відповідно до Протоколу ДПЗРК 114-0-0-00/9-2322 від 06.10.2015 р.- 15257,47- 348 835,47 грн.

Зазначена сума заборгованості для Банку є значною та щоденно збільшується, згідно умов кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 257, 258, 259 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до п.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 610 порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежного виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов'язання.

За кредитним договором ОСОБА_5 або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (п. 1 ст. 1054 ЦК України).

Суд дає критичну оцінку доводам відповідачів, викладених ними в письмових зустрічних позовних заявах та в судовому засіданні щодо невизнання позовних вимог позивача, оскільки вони є безпідставними та недоведеними і спростовуються стабільними письмовими поясненнями позивача, наданими ним належними та допустимими доказами, вищевказаними нормами закону, матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 в своїх зустрічних позовних заявах стверджують про те, що є підстави для застосування ст. 652 Цивільного Кодексу України, а саме збільшення курсу долара США по відношенню до гривні як істотна обставина.

З такими висновками суд погодитись не може, оскільки згідно п. 15.5 Кредитного договору №014/152773/3140/74 від 12.09.2008р. у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе Позичальник. Підписанням цього договору Позичальник свідчить, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до значних збитків та погіршенні фінансового стану Позичальника. Відповідно до п. 15.6 Кредитного договору №014/152773/3140/74 від 12.09.2008р. встановлено, що Позичальник свідчить, що всі ризики, пов'язані з істотною зміною обставин, з яких Позичальник виходив при укладанні цього ОСОБА_5, договору застави, Позичальник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання цього договору, іпотечного договору, а також невиконання Позичальником зобов'язань за вищезазначеними договорами. Частиною 2 ст. 652 ЦК України встановлено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: - в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; - зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Однак в момент укладання кредитного договору ОСОБА_5 попереджав Позичальника про можливу зміну курсу валюти, тобто сторони в момент укладання передбачали можливість настання таких обставин, а отже неможливо застосовувати ст. 652 ЦК України. Пунктами 15-16 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з постанням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення ч. 2 ст. 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. Саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст. 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Стаття 257 Кодексу встановлює, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 3 ст. 267 Кодексу встановлює, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частина 4 цієї статті передбачає, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Згідно до зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 стверджує, що її права порушені з 2009 року, саме з моменту збільшення курсу валюти, то в даному випадку строк позовної давності спливає у 2012 році, однак позивач звернувся до суду тільки у 2016 році, зі спливом строку позовної давності у 4 років, не просить суд поновити строк, не надає жодного пояснення, що перешкоджало звернутися до суду раніше. Додатки, наявні в матеріалах справи, спростовують позицію позивача, в свою чергу вказують на відсутність в діях Банку приховування інформації, не попередження Позичальника про валютні ризики, що мають істотне значення та виключають можливість застосування ст. 652 ЦК України.

Безпідставними є твердження відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в своїх зустрічних позовних заявах щодо визнання поруки припиненою, оскільки законних та обґрунтованих підстав, передбачених вимогами ст.. 559 Цивільного кодексу України в даному випадку не має, а доводи відповідачів лише направлені на уникнення від солідарної відповідальності боржників за невиконання зобовязань за кредитним договором.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/152773/3140/74 від 12.09.2008 року, яка станом на 28.10.2015 року становить 15 257,47 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 348 835 грн. 47 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 5232,53 грн.; відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПАТ "ОСОБА_2 Аваль".

Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 533, 536, 546, 553, 554, 610, 625, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209 213 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про стягнення заборгованості за кредитним договором» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНН НОМЕР_2) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНН НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/152773/3140/74 від 12 вересня 2008 року, яка станом на 28.10.2015 року становить 15 257,47 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (на дату розрахунку) - 348 835 (триста сорок вісім тисяч вісімсот тридцять пять гривень) 47 копійок, яка складається із: - заборгованість за кредитом 13 809,96 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 315 740,68 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 376,19 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 8600,93 грн.; - заборгованість за відсотками 1447,51 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 33 094,79 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 1363,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 31 177,94 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 5232,53 грн., а саме: з ОСОБА_1 в сумі 1744,18 грн., з ОСОБА_3 в сумі 1744,18 грн., з ОСОБА_4 в сумі 1744,17 грн..

Відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль", треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про визнання кредитного договору розірваним».

Відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль", треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_4 «про визнання кредитного договору розірваним».

Відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль", треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_3 «про визнання поруки, що виникла з договору поруки припиненою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_6