У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що укладений між сторонами кредитний договір (на придбання майна, кредит зі зменшеними ризиками) від 30 серпня 2007 року № 001-2900/756-0099 не був спрямований на реальне настання правових наслідків. За вказаним договором не відбулось набуття прав та обов'язків, сторони до виконання вказаного договору не приступили. Спірний кредитний договір був підписаний сторонами, але фактично ніколи не виконувався через недотримання вимоги стосовно укладення договору іпотеки в якості забезпечення зобов'язань. Посилаючись на положення ч. 5 ст. 203, ст. 215 ЦК України позивач просила визнати недійсним кредитний договір (на придбання майна, кредит зі зменшеними ризиками) від 30 серпня 2007 року № 001-2900/756-0099, укладений між нею та ПАТ «Універсал Банк».

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року змінено.

Виключено з мотивувальної частини даного рішення висновки суду щодо пропуску ОСОБА_2 строку позовної давності.

В решті рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, надавши належну оцінку доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав визнання кредитного договору недійсним.

Разом з тим, апеляційний суд виключаючи з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції висновки суду щодо пропуску ОСОБА_2 строку позовної давності, правильно встановив, що судом безпідставно застосовано строк позовної давності, оскільки в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитні договору відмовлено за недоведеністю.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов