Справа № 2-142/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Залізничний районний м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про поділ майна, набутого за час шлюбу та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - про поділ майна подружжя, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, про поділ майна набутого під час їхнього шлюбу. Згідно позовної заяви, між нею та відповідачем було укладено шлюб 09 жовтня 1993 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому за актовим записом № 2554. За час перебування в шлюбі ними було придбано майно, яке складається з транспортних засобів вантажних та легкових автомобілів, а саме: TOYOTA LAND CRUIZER 4.2, (1998), зелений, № куз. JT111PJ, ДНЗ ВС0192АК, свідоцтво PCA145577, вид. 04.04.2006 року; VOLKSWAGEN PASSAT 1.8T, (2003), зелений, № дв.AWT106324, № куз.WVWZZZ3BZ3P253263, ДНЗ ВС8186ВА, свідоцтво ВСС030834, вид. 23.05.2007 року; MERCEDES-BENZ 814D, (1999), червоний, № дв.8750, № куз. WDB6743182K288470, ДНЗ ВС4583АС, свідоцтво ІНА608728, вид. 19.12.2007 року; MERCEDES-BENZ 817, (1999), жовтий, № дв. 1633, № шас. WDB9702251K419582, ДНЗ ВС4216АХ, свідоцтво ВСС027582, вид. 19.04.2007 року; MERCEDES-BENZ 1828, (2001), білий, № дв.3951, № шас.W DB9505371K577540, ДНЗ ВС6733ВЕ, свідоцтво ВСС053794, вид. 19.12.2007 року; MAN 18.460, (2003), білий, №шас.WMAH05ZZZ3M360681, ДНЗ ВС8867ВІ, свідоцтво ВСС066336, вид. 15.04.2008 року; Причепи: 1) EVELS MUENSTER DZAF, (1995), жовтий, №шас.10439, ДНЗ ВС6759ХХ, свідоцтво ВСС030122, вид. 16.05.2007 року; 2) FLIEGL SDS 350, (2004), червоний, №шас.WFDFLT7, ДНЗ ВС0656ХТ, свідоцтво ВСС066335; нерухоме майно в формі трьохкімнатної квартири та критої стоянки для автомобіля за адресою м.Львів, вул. Плугова, 5. Від шлюбу мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Між позивачем та відповідачем виник спір щодо поділу майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Просить суд здійснити поділ майна, набутого за час шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, виділивши їй в натурі транспортні засоби, а відповідачу присудити квартиру № 15 в будинку №5 на вул. Плуговій у м. Львові та криту стоянку № 12, загальною площею 21,6 кв.м. для легкового автомобіля, що знаходиться за цією ж адресою. В ході судового розгляду позивач змінила позовні вимоги, відмовилась від вимог в частині поділу квартири №15 в будинку №5 на вул. Плуговій у м. Львові та критої стоянки № 12, загальною площею 21,6 кв.м. для легкового автомобіля, що знаходиться за цією ж адресою. Враховуючи наявні факти витрачання ОСОБА_2 спільних зароблених коштів всупереч інтересам сімї, приховування спільного майна, розпорядження транспортними засобами без її згоди як співвласника, а також ту обставину, що на її утриманні та вихованні перебуває неповнолітній, на час звернення до суду, син ОСОБА_7, 01.07.1995р.н. просить здійснити поділ майна, набутого за час шлюбу із ОСОБА_2, присудивши йому транспортні засоби, що є предметом поділу, а в її користь просить присудити грошову компенсацію в розмірі 2/3 від загальної вартості (1 117 240,96 гривень) транспортних засобів, що відповідно становить 744 827 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов, згідно якого після неодноразових уточнень просить виділити у його власність транспортні засоби у вигляді MERCEDES-BENZ 1828, (2001), білий, №дв.3951, № шас. WDB9505371K577540, ДНЗ ВС6733ВЕ, свідоцтво ВСС053794, вид. 19.12.2007 року; MAN 18.460, (2003), білий, №шас.WMAH05ZZZ3M360681, ДНЗ ВС8867ВІ, свідоцтво ВСС066336, вид. 15.04.2008 року; причіп: FLIEGL SDS 350, (2004), червоний, №шас.WFDFLT7, ДНЗ ВС0656ХТ, свідоцтво ВСС066335. У власність ОСОБА_1 виділити інші транспортні засоби, що є предметом поділу, зокрема 1) TOYOTA LAND CRUIZER 4.2, (1998), зелений, №куз.JT111PJ, ДНЗ ВС0192АК, свідоцтво PCA145577, вид. 04.04.2006 року; 2) VOLKSWAGEN PASSAT 1.8T, (2003), зелений, №дв.AWT106324, №куз.WVWZZZ3BZ3P253263, ДНЗ ВС8186ВА, свідоцтво ВСС030834, вид. 23.05.2007 року; 3) MERCEDES-BENZ 814D, (1999), червоний, №дв.8750, № куз. WDB6743182K288470, ДНЗ ВС4583АС, свідоцтво ІНА608728, вид. 19.12.2007 року; 4) MERCEDES-BENZ 817, (1999), жовтий, №дв.1633, № шас. WDB9702251K419582, ДНЗ ВС4216АХ, свідоцтво ВСС027582, вид. 19.04.2007 року; 5) EVELS MUENSTER DZAF, (1995), жовтий, №шас.10439, ДНЗ ВС6759ХХ, свідоцтво ВСС030122, вид. 16.05.2007 року; усе рухоме майно, що є предметом поділу спільної сумісної власності, зазначеного в копії акту опису й арешту майна від 25.12.2008 року, серія №851705 - виділити у власність ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав. На обґрунтування позовних вимог пояснив, що 09 жовтня 1993 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. З моменту одруження проживали в квартирі батьків позивача. 01.07.1995 року від шлюбу народився син ОСОБА_8. На початку 2000 року позивач та відповідач змушені були поїхати на заробітки в Італію, оскільки відповідач мав великі борги по причині зловживання грою на гральних автоматах та скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В Італії працювали та проживали разом в м. Терні. Пізніше отримали офіційні дозволи на проживання та на роботу. При їх отриманні надавали відомості про те, що вони одна сімя. Перші роки перебування в Італії працювали, щоб повернути борги відповідача. Позивачка спочатку працювала, доглядаючи старших людей, пізніше в ресторані офіціанткою, барменом в барі. Відповідач спочатку працював на будівництві підсобним працівником, потім водієм вантажних автомобілів. Повернувши борги через рік роботи, почали заробляти гроші на квартиру, яку мали намір придбати в Україні для своєї сімї. В серпні 2003 році приїхали у відпустку в Україну на придбаному ними в Німеччині автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, який розмитнили в Україні, та використовували для потреб сімї. В наступні роки також приїжджали провідувати батьків та сина. Привозили гроші, які збирали на квартиру. На заробітках позивачка перебувала до кінця лютого 2008 року. Відповідач працював до кінця 2006 року. Пізніше повернувся в Україну та займався підприємницькою діяльністю. В 2007 році відповідач приїжджав до позивачки, продовжував дозвіл на перебування в Італії, де відповідач вказував сімейний стан та дані про дружину. Позивачка надавала відповідну згоду для цього. Під час приїзду проживали разом. В серпні 2005 року під час їх перебування в Україні оглядали разом з відповідачем квартиру в будинку №5 на вул. Плуговій у м. Львові та криту стоянку для легкового автомобіля, що знаходиться за цією ж адресою. Прийняли рішення її придбати для потреб сімї. Вартість квартири та стоянки становила близько 55 000 доларів США. Оскільки позивачка змушена була повертатись в Італію на роботу, домовились з відповідачем, що він залишиться для оформлення документів та квартира буде придбана ним. На цей момент у відповідача була в наявності необхідна для цього сума грошей, яку спільно заробили для цього. Відповідач повідомив позивача пізніше, що квартира придбана ним. Відповідач повернувся в Україну на постійно в кінці 2006 року. В 2007 році почав займатись підприємницькою діяльністю по наданню послуг з вантажних перевезень. З цією метою придбавав за спільні кошти вантажні автомобілі та причепи, повідомляв позивачку про те, що придбаває автомобілі. Вказані автомобілі реєстрував на своє імя. Також придбавав легковий автомобіль TOYOTA LAND CRUIZER. Останні транспортні засоби були придбані в квітні 2008 року. З цією метою збирали гроші, позичали їх в родичів, оскільки спільних не було достатньо. В лютому 2008 року позивач повернулась з Італії додому. Для цього відповідач приїжджав в Італію на автомобілі за нею. Після приїзду проживали в батьків однією сімєю до травня 2008 року. Наприкінці квітня 2008 року, після повернення в Україну, позивач попросила предявити їй документи, які підтверджують придбання квартири. Відповідач показав їй документи на імя ОСОБА_3. Відповідач стверджував, що ОСОБА_3 перепише зазначену квартиру на них. Пізніше дізналась про подружню зраду відповідача з ОСОБА_3. Це стало приводом до звернення в травні 2008 року до суду з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна. 09 грудня 2008 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова шлюб було розірвано. Запропонований варіант поділу спільного майна з виплатою позивачці компенсації в розмірі 2/3 від проведеної оцінки транспортних засобів мотивує тим, що відповідач весь час самостійно володіє та користується транспортними засобами, частиною транспортних засобів розпорядився без відома та згоди позивачки, також він недобросовісно розпорядився спільними коштами, які були зароблені та зібрані ними на придбання житла. Крім цього, відповідач добровільно не бере участі в утриманні та вихованні сина, який проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, внаслідок чого позивач змушена звертатись до суду за стягненням аліментів. Представив рішення суду про стягнення аліментів. Проти зустрічного позову заперечив, подав заяву від 07.10.2014 року, в якій просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 та відмовити в їх задоволенні по причині пропуску строку позовної давності.

Представник відповідача по первісному позову в судовому засіданні проти позову заперечив. Ствердив, що дійсно сторони перебували в шлюбі з жовтня 1993 року по травень 2008 року. Шлюб було розірвано 09 грудня 2008 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова. За час перебування в шлюбі були придбані спірні автомобілі. Частина транспортних засобів, зокрема автомобіль MAN 18.460 та причіп FLIEGL SDS 350 були придбані відповідачем на кошти третьої особи ОСОБА_9, але по причині відсутності в ОСОБА_9 коштів на переоформлення зазначені транспортні засоби були зареєстровані на ОСОБА_2 На даний час в користуванні ОСОБА_2 перебуває тільки VOLKSWAGEN PASSAT 1.8T, інші транспортні засоби передані третім особам на підставі відповідних доручень. Представник відповідача повідомив, що йому невідомо який їхній стан, місцезнаходження, в кого саме в користуванні зараз вони перебувають. Заперечує проти визначеного позивачем варіанту поділу майна по причині відсутності коштів для сплати компенсації. Також вважає, що позивачем по первісному позову не було враховано інше набуте в шлюбі майно, зокрема, рухоме майно, що залишилось у квартирі на вул. Шафарика, 6/129 у м. Львові, відповідно до копії акту опису й арешту майна від 25.12.2008 року, серія №851705. Вважає, що підстав для відступу від рівності часток при поділі спільного майна немає, оскільки ОСОБА_2 при розпорядженні майном отримував згоду від ОСОБА_1, не приховує майно, бере участь в вихованні та утриманні сина, представив квитанції про сплату аліментів та рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року у справі № 461/9858/14-ц, яким відмовлено позивачці в стягненні аліментів до закінчення навчання їх сина в Національному університеті «Львівська політехніка».

Представник ОСОБА_9,третьої особи на стороні відповідача по первісному позову, проти первісного позову заперечує частково, ствердив, що автомобіль MAN 18.460 та причіп FLIEGL SDS 350 були придбані відповідачем на кошти третьої особи ОСОБА_9, але по причині відсутності в ОСОБА_9 коштів на переоформлення зазначені транспортні засоби були зареєстровані на ОСОБА_2 Згідний на те, щоб зазначені транспортні засоби були присуджені ОСОБА_2 Зустрічний позов підтримує.

Представник ОСОБА_5,третьої особи на стороні відповідача по первісному позову, первісний позов підтримує, пояснив, що автомобіль TOYOTA LAND CRUIZER 4.2 був придбаний його довірителькою на підставі генерального доручення від особи, яка в свою чергу придбала автомобіль по генеральному дорученню від ОСОБА_2

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, подав письмові пояснення, згідно яких він придбав у ОСОБА_2 по генеральному дорученню автомобіль MERCEDES-BENZ 817, 1999року випуску, жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. Автомобіль на себе не переоформляв, вважає себе його власником.

Також, суд ухвалив розглядати справу за відсутності третьої особи ОСОБА_3, яка в жодне судове засідання не зявилася, хоча належним чином судом була повідомлена про розгляд справи.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, вивчивши та дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення частково, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 09 жовтня 1993 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому було зареєстровано шлюб за актовим записом № 2554, що стверджується свідоцтвом про одруження /т.1 а.с.6/.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_7, 01.07.1995року народження, що стверджується свідоцтвом про народження /т.1 а.с.7/.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.12.2008 року шлюб між сторонами було розірвано /т.2 а.с.99/, про що видано 14.12.2010року свідоцтво про розірвання шлюбу Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції /т.3 ас.196/.

Згідно ч.2 ст.60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності.

Згідно ч.1.ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Сторонами в період перебування в шлюбі були придбані наступні транспортні засоби: 1) TOYOTA LAND CRUIZER 4.2, (1998), зелений, №куз.JT111PJ, ДНЗ ВС0192АК, свідоцтво PCA145577, вид. 04.04.2006 року; 2) VOLKSWAGEN PASSAT 1.8T, (2003), зелений, №дв.AWT106324, №куз.WVWZZZ3BZ3P253263, ДНЗ ВС8186ВА, свідоцтво ВСС030834, вид. 23.05.2007 року; 3) MERCEDES-BENZ 814D, (1999), червоний, №дв.8750, №куз. WDB6743182K288470, ДНЗ ВС4583АС, свідоцтво ІНА608728, вид. 19.12.2007 року; 4) MERCEDES-BENZ 817, (1999), жовтий, №дв.1633, № шас. WDB9702251K419582, ДНЗ ВС4216АХ, свідоцтво ВСС027582, вид. 19.04.2007 року; 5) MERCEDES-BENZ 1828, (2001), білий, №дв.3951, № шас. WDB9505371K577540, ДНЗ ВС6733ВЕ, свідоцтво ВСС053794, вид. 19.12.2007 року; 6) MAN 18.460, (2003), білий, №шас.WMAH05ZZZ3M360681, ДНЗ ВС8867ВІ, свідоцтво ВСС066336, вид. 15.04.2008 року; Причепи: 1) EVELS MUENSTER DZAF, (1995), жовтий, №шас.10439, ДНЗ ВС6759ХХ, свідоцтво ВСС030122, вид. 16.05.2007 року; 2) FLIEGL SDS 350, (2004), червоний, №шас.WFDFLT7, ДНЗ ВС0656ХТ, свідоцтво ВСС066335.

Як встановлено судом, зазначені транспортні засоби придбавались в період, коли сторони проживали спільно в шлюбі. Не заслуговують на увагу твердження представника відповідача по первісному позову, що частина транспортних засобів, зокрема автомобіль MAN 18.460 та причіп FLIEGL SDS 350 були придбані відповідачем на кошти третьої особи ОСОБА_9 та є його власністю. Належних та допустимих доказів про це судом не було здобуто. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2012 року скасовано рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2011 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 06 березня 2012 року, якими було визнано право власності на вищевказані транспортні засоби за ОСОБА_9, в позовних вимогах ОСОБА_9 відмовлено.

Згідно п.8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року, реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості.

Перелік документів, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів передбачений ч.3 п.8 Правил.

Третіми особами ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6 не надано документів, які відповідали п.8 вищевказаних Правил.

Зважаючи на цю обставину та зібрані по справі докази, суд вважає спірні транспортні засоби такими, що були придбані за час шлюбу та є обєктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача.

Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.2 ст.70 Сімейного кодексу України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно поданих представником відповідача по первісному позову доказів, відповідач ОСОБА_2 бере участь в утриманні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачує аліменти, що підтверджується платіжними квитанціями. Щодо приховання, знищення чи пошкодження спільного майна, витрачання його на шкоду інтересам сімї, доказів таких фактів в суді здобуто не було.

Вищенаведені обставини не дають суду підстав відступити від засади рівності часток та визнати за позивачкою право на 2/3 спільного майна.

Згідно ч.4 ст.71 Сімейного кодексу України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Позивач просить присудити їй грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно, що розцінюється судом як згода на таку у відповідності до положень ч.4 ст.71 Сімейного кодексу України.

В судовому засіданні позивач по первісному позову була визначена вартість транспортних засобів, на підтвердження чого подано висновки спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження №64/08, 63/08, 62/08, 61/08, 60/08, 59/08, 58/08, 57/08 від 14.08.2009 року. Згідно зазначених висновків, загальна вартість транспортних засобів становить - 1 117 240,96 гривень. Відповідачем по первісному позову не заперечується вказана оцінка, інших доказів оцінки суду надано не було.

Щодо вимог зустрічного позову, відмовляючи в його задоволенні суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.72 Сімейного кодексу України, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Позивач за зустрічним позовом без поважних причин пропустив строк позовної давності для звернення до суду, адже з моменту, коли між сторонами виник спір про поділ майна подружжя (початок травня 2008 року) та датою звернення його до суду із зустрічним позовом (15.02.2014 року) пройшло майже 6 (шість) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

07.10.2014 року на адресу суду поступила заява представника позивачки по первісному позову про застосування строку позовної давності до позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 з проханням відмовити в їх задоволенні по причині пропуску строку позовної давності.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивач за зустрічним позовом звернувся до суду із позовом з пропуском строку позовної давності. Позивач не надав суду доказів поважності причин пропуску строку позовної давності та не просить такий поновити.

З огляду на те, що позивачем за зустрічним позовом пропущено строк позовної давності, про застосування наслідків пропуску якого просить представник позивача за первісним позовом у поданій до суду письмовій заяві, а тому у зустрічному позові слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.10, 57, 58, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ч.2 ст.60, ч.1.ст.69, ч.1,ч.2 ст.70, ч.4 ст.71, 72 Сімейного кодексу України, ст.267 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Здійснити поділ спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

Передати у власність ОСОБА_2 наступні транспортні засоби:

- TOYOTA LAND CRUIZER 4.2, 1998 року випуску, зелений, № кузова JT111PJ, номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво PCA145577, видане 04.04.2006 року;

- VOLKSWAGEN PASSAT 1.8 T, 2003 року випуску, зелений, № двигуна AWT106324, № кузова WVWZZZ3BZ3P253263, номерний знак НОМЕР_3, свідоцтво ВСС 030834, видане 23.05.2007 року;

- MERCEDES-BENZ 814D, 1999 року випуску, червоний, № двигуна 8750, № кузова WDB6743182K288470, номерний знак НОМЕР_4, свідоцтво ІНА608728, видане 19.12.2007 року;

- MERCEDES-BENZ 817, 1999 року випуску, жовтий, № двигуна 1633, № шасі WDB9702251K419582, номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво ВСС027582, видане 19.04.2007 року;

- MERCEDES-BENZ 1828, 2001 року випуску, білий, № двигуна 3951, № шасі WDB9505371K577540, номерний знак НОМЕР_5, свідоцтво ВСС053794, видане 19.12.2007 року;

- MAN 18.460, 2003 року випуску, білий, № шасі WMAH05ZZZ3M360681, номерний знак НОМЕР_6, свідоцтво ВСС066336, видане 15.04.2008 року;

- причіп EVELS MUENSTER DZAF, 1995 року випуску, жовтий, № шасі10439, номерний знак НОМЕР_7, свідоцтво ВСС030122, видане 16.05.2007 року;

- причіп FLIEGL SDS 350, 2004 року випуску, червоний, № шасі WFDFLT7, номерний знак НОМЕР_8, свідоцтво ВСС066335.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 1/2 від загальної вартості майна, набутого в шлюбі, що відповідно становить 558 620 гривень 48 копійок (пятсот пятдесят вісім тисяч шістсот двадцять гривень сорок вісім копійок).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити за пропуском строку позовної давності.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 81 /вісімдесят одну/ гривню судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський