УхвалА

іменем україни

1 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 9 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 3 червня 2013 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, за умовами якого банк на картковий рахунок останньої відкрив на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з лімітом овердрафту у розмірі 20 тис. грн, зі сплатою 48,00 % річних, строком до 4 червня 2016 року.

Відповідачка взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, на вимоги не реагувала, унаслідок чого станом на 6 травня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 43 024 грн 52 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 7 777 грн 68 коп., заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором у розмірі 8 919 грн 09 коп., нараховані відсотки по заборгованості у розмірі 15 660 грн 68 коп., нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості у розмірі 1 797 грн 92 коп., пеня у розмірі 8 869 грн 15 коп.

З урахуванням наведеного ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за договором про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту від 3 червня 2013 року у розмірі 43 024 грн 52 коп.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 9 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 21 липня 2016 року, позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту від 3 червня 2013 року, яка станом на 6 травня 2015 року складає 43 024 грн 52 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 7 777 грн 68 коп., заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором у розмірі 8 919 грн 09 коп., нараховані відсотки по заборгованості у розмірі 15 660 грн 68 коп., нараховані відсотки по простроченій заборгованості у розмірі 1 797 грн 92 коп., пеня у розмірі 8 869 грн 15 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», суди, вірно застосувавши положення ст. ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшлиправильного висновку про те, що позичальник, ОСОБА_4 за договором про відкриття відновлюваної лінії у форміовердрафту взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, останній платіж здійснила у січні 2014 року, унаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку. При цьому розмір заборгованості визначено відповідно до вимог закону, умов договору, проведених виплат та в межах строку позовної давності.

Доводи касаційної скарги про збільшення банком в односторонньому порядку процентів за користування кредитом, безпідставні, так як спростовуються розрахунком суми заборгованості по кредитному договору.

Так, судами встановлено, що згідно з пп. 2.1, 4.1 договору, які погодженні сторонами (ст. ст. 3, 627 ЦК України), за користування кредитними коштами позичальник сплачує 48 % річних, а за несанкціонованний овердрафт (прострочена заборгованість) - 60 % річних. У зв'язку із цим й обчислено заборгованість за кредитом, який відповідає вимогам закону (а. с. 13-14).

Посилання касаційної скарги про те, що міськрайонний суд розглянув справу без належного повідомлення відповідачки, не є підставою для скасування законного й обґрунтованого судового рішення, оскільки ОСОБА_4 мала можливість реалізувати свої процесуальні права при апеляційному перегляді справи. Крім того, апеляційному суду нормою ст. 307 ЦПК України не надано повноважень на скасування судового рішення з цієї підстави та направлення справи на новий судовий розгляд. При цьому апеляційний суд повно та всебічно дослідив доводи апеляційної скарги.

Отже, судові рішення є законними і обгрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 9 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний