АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2/2209/4/12
Провадження № 22-ц/792/1986/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

ОСОБА_1 (головуючий)

ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційної скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на заочне рішення Красилівського районного суду від 06 лютого 2012 року цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом до ОСОБА_6 ВАТ «Державний ощадний банк України» зазначало, що 11 травня 2007 р. між банком та відповідачем укладено кредитний договір № 143 за яким банк надав ОСОБА_6 кредит у сумі 21000 доларів США на строк 60 місяців на придбання автомобіля TOYOTA Auris, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 12 відсотків річних. Згідно п. 1.3 договору кредит був наданий шляхом безготівкового перерахування гривневого еквіваленту на поточний рахунок продавця транспортного засобу. Позивач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав. Придбаний автомобіль було передано у заставу банку.

В порушення вимог п.п. 1.1, 1.5, 3.3.4 кредитного договору відповідач не виконує взятих на себе зобовязань щодо погашення кредиту та сплати відсотків згідно графіка. Відповідачу неодноразово надсилалися письмові вимоги про сплату боргу, на які відповідач не реагує.

Станом на 08.02.2011 р. ОСОБА_6 заборгував банку за кредитним договором 21192,41 доларів США, в тому числі тіло кредиту 15219,96 доларів США (із них прострочена заборгованість 9619,96 доларів США), відсотки - 3974,89 доларів США та пеня 1997,56 доларів США.

За таких обставин, ВАТ «Державний ощадний банк України» просило суд стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором у сумі 21192,41 доларів США та судові витрати.

Під час розгляду справи ПАТ «Державний ощадний банк України» збільшило позовні вимоги та просило суд стягнути з ОСОБА_6 на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 25803,86 доларів США, в тому числі заборгованість за кредитом у сумі 15219,96 доларів США, відсотки у сумі 5626,12 доларів США та пеня 4957,78 доларів США.

Заочним рішенням Красилівського районного суду від 6 лютого 2012 року позов задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_6О, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в сумі 25803 долари 86 центів США, судові витрати в сумі 2181 грн. 68 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить змінити вказане рішення суду в частині ухвалення рішення в порядку заочного розгляду справи.

На підтвердження незаконності рішення в оскаржуваній частині зазначається про порушення судом норм процесуального права.

При постановленні заочного рішення суд першої інстанції не врахував узагальнення від 11.01.2008 р. «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах», у якому Верховний Суд України розяснив, що неявка відповідача в судове засідання після оголошеної перерви, зупинення провадження у справі та поновлення її слухання не дає підстав для ухвалення заочного рішення, оскільки відповідач брав участь у попередніх засіданнях, йому розяснювали його права та обовязки, він висловлював свою думку і ставлення до позовних вимог.

Відповідач був присутнім у судовому засіданні, ним отримана копія позовної заяви із додатками, йому розяснювали його права та обовязки, були оголошенні предмет та підстави виникнення спору. Відповідачу були відомі обставини справи щодо виникнення простроченої заборгованості, щодо позовних вимог відповідач не заперечував, а оголошення перерви 21.04.2011 р. було зумовлене із необхідністю ознайомлення відповідачем із клопотанням АТ «Ощадбанк» про уточнення позовних вимог від 21.04.2011 р., а не для ознайомлення із позовною заявою і доданих матеріалів в цілому. Крім того, відповідачем після оголошення перерви у справі 21.04.2011 р. було подано позовну заяву до АТ «Ощадбанк» про визнання кредитного договору та договорів застави недійсними, що спричинило до зупинення провадження у справі, яке було відновлене в січні 2012 р. за заявою АТ «Ощадбанк».

Саме подання заяви представника АТ «Ощадбанк» в приміщенні суду 06.02.2012 р. не може бути безумовною підставою для застосування заочного розгляду справи та не повинна була братися до уваги.

Таким чином, застосовуючи заочний розгляд справи, су не врахував обставин, що не дають підстав для ухвалення заочного рішення, внаслідок чого порушив норми процесуального права та обмежив права позивача на захист законних інтересів та на виконання рішення суду.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Державний ощадний банк України» апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнала, у її задоволенні просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 травня 2007 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, згідно якого ОСОБА_6 наданий кредит у сумі 21000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 11 травня 2012 року на придбання транспортного засобу.

За договором застави транспортного засобу № 143 автомобіль TOYOTA Auris був переданий в заставу банку. За заявою ОСОБА_6 від 12.07.2007 р. автомобіль TOYOTA Auris було замінено на автомобіль TOYOTA Avensis, про що укладено новий договір застави автомобіля та укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 143 від 11.05.2007 р.

Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, перерахував кошти в сумі 105000 грн. на рахунок продавця транспортного засобу ТОВ «Гранд Мотор».

Відповідач ОСОБА_6, отримавши кредит у сумі 21000 доларів США умови кредитного договору від 11 травня 2007 року виконує неналежним чином. Внаслідок прострочення сплати кредиту відповідач заборгував банку 25803,86 доларів США: сума несплаченого кредиту 15219,96 доларів США, відсотки 5626,12 доларів США та пеня 4957,78 доларів США.

На неодноразові звернення ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6 з вимогою погасити заборгованість по кредиту, позивач відповіді не отримав. Відповідач заборгованість по кредиту не погасив.

Враховуючи умови п. 3.2.2, п. 4.2 кредитного договору, вимоги ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та, що відповідач не виконує належним чином умов кредитного договору, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_6 на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 25803,86 доларів США.

Рішення суду у цій частині не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Встановлено, що 6 лютого 2012 року представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницьке обласне управління до Красилівського районного суду подав заяву у якій просив розглянути справу без участі представника банку. У заяві також вказано, що проти постановлення заочного рішення АТ «Державний ощадний банк України» не заперечує ( а.с. 79).

06 лютого 2012 року Красилівським районним судом розгляд справи було проведено в заочному порядку та постановлено заочне рішення суду.

ПАТ «Державний ощадний банк України» заочне рішення Красилівського районного суду від 06.02.2012 року по суті не оскаржує.

В апеляційній скарзі товариство просить змінити заочне рішення суду лише в частині ухвалення рішення в порядку заочного розгляду справи.

Враховуючи, що проведенням в заочному порядку розгляду справи та постановленням заочного рішення суду права позивача порушені не були, відсутні підстави для зміни заочного рішення Красилівського районного суду від 06.02.2012 року в оскаржуваній частині.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Заочне рішення Красилівського районного суду від 06 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий підпис

Суддя підпис

Суддя підпис

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції Вознюк Р.В.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 27