У х в а л а

іменем україни

11 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення за невиконання умов договору банківського вкладу трьох відсотків річних, збитків від інфляції та упущеної вигоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від

30 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від

03 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про стягнення за невиконання умов договору банківського вкладу трьох відсотків річних, збитків від інфляції та упущеної вигоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначав, що 29 листопада

2012 року між ним та відповідачем було укладено договір про заощадження, відповідно до умов якого він передав банку вклад у розмірі 550 000 грн на строк до 29 листопада 2013 року із процентною ставкою 18% річних.

У червні 2013 року, до закінчення строку дії договору, ОСОБА_4 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про термінове повернення йому коштів, що знаходяться на його депозитному рахунку, однак кошти не отримав, у зв'язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом і рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 4 жовтня 2013 року з банку стягнуто на його користь суму вкладу та нараховані відсотки, проте відповідач вказаного рішення суду не виконує.

Посилаючись на викладене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь збитки від інфляції за невиконання умов договору про заощадження в сумі 106 700 грн, 3% річних в розмірі 24 049 грн та 107 965 грн упущеної вигоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17 грудня

2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто із ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 збитки від інфляції за невиконання умов договору про заощадження № SAMDN08000 вклад «Депозит VIP» від 29 листопада

2012 року за період із червня 2013 року до жовтня 2014 року включно в розмірі 106 700 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 3% річних за користування коштами, розміщеними згідно з договором про заощадження № SAMDN08000 вклад «Депозит VIP» від 29 листопада

2012 року за період із 4 червня 2013 року до 18 листопада 2014 року включно в сумі 24 049 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 упущену вигоду в розмірі 107 965 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 4 лютого

2015 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 грудня

2014 року в частині задоволення вимог про стягнення упущеної вигоди скасовано, в задоволенні таких вимог ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Зменшено розмір судових витрат.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 червня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 04 лютого 2015 року в частині вимог ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення за невиконання умов договору банківського вкладу трьох відсотків річних та збитків від інфляції скасовано, справу у вказаній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 збитки від інфляції за невиконання умов договору про заощадження № SAMDN08000 вклад «Депозит VIP» за період з червня 2013 року включно в сумі 409 750 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 3% річних за користування коштами, розміщеними згідно договору про заощадження № SAMDN08000 вклад «Депозит VIP» за період з 04 червня 2013 року по 27 липня 2015 року включно в сумі 35 395 грн 90 коп.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову у задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та не правильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки банк виконав свої зобов'язання з простроченням, а тому наявні підстави для стягнення сум передбачених ст. 625 ЦК України.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

І.К.Парінова