Справа № 138/3300/16-ц
Провадження №:2/138/976/16
02 грудня 2016 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді: Цибульського О.Є.,
з участю секретаря: Спічко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Могилеві-Подільському цивільну справу за позовом кредитної спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки, -
Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором, а також судовий збір в розмірі 1378 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, де просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. В разі неявки відповідачів, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі:ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судове засідання не зявилисябез поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Оскільки від них не надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність чи відкладення розгляду справи та неповідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:
відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Згідно з договором кредиту №098-08 кМ від 30.04.2008, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 4200 гривень, строком на 36 місяців, з кінцевим терміном повернення до 30.04.2011, та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1918 % за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується авансово в день отримання кредиту. Крім того, договором передбачено неустойку (пеня, штраф) за невиконання умов договору (а.с.5-6). Як вбачається з додаткового договору до договору кредиту від 19.03.2009, встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 75+1,854 %, або 0,2055 % за один день користування кредитом від загальної суми щоденного залишку заборгованості по кредиту (а.с.9).
Зазначені кошти відповідач ОСОБА_1 отримав в повному обсязі, про що свідчить видатковий касовий ордер від 30.04.2008 (а.с.10).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов договору не допускається, і відповідно до ст.530 ЦК України зобовязання підлягає виконанню у строк встановлений договором.
Відповідно до змісту ст.549 ЦК України штраф та пеня є видами неустойки. Неустойкою ж є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Щодо позовних вимог до поручителів то суд вважає, що такі вимоги слід залишити без задоволення, з наступних підстав:
суд встановив, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено два договори поруки №32-08 пМ від 30.04.2008 між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7,8), згідно яких останні виступили поручителями ОСОБА_1 за договором кредиту №098-08 кМ від 30.04.2008, та зобовязалися перед КС «Альянс Україна» відповідати за його кредитними зобовязаннями.
Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.
З договорів поруки вбачається, що в них не встановлено строк дії поруки, а тому до правовідносин, що виникли між кредитором та поручителями застосовуються норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
При вирішенні спору суд не бере до уваги положення п.4.1. договорів поруки, в яких вказано, що договір діє до повного виконання сторонами його умов. Така умова не може вважатись встановленим сторонами строком дії поруки, оскільки вона не відповідає вимогам частини першої статті 251 та частини першої статті 252 ЦК України.
Так, відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).
Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).
В кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко зазначений, а саме: до 30.04.2011.
Таким чином, враховуючи те, що строк виконання основного зобовязання встановлювався до 30.04.2011, кредитор мав право на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя до 30.10.2011 включно, згідно ч.4 ст. 559 ЦК України.
Суд, враховуючи те, що всупереч частині четвертій ст. 559 ЦК України, кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимог до поручителя, право кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителів є припиненим, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до поручителів.
Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.
Керуючись ст. 525, 530, 546, 551, 553, 554, 629, 1054 ЦК України, ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.
Відповідачі протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення можуть подати до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву про його перегляд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення це рішення може бути оскаржене відповідачами в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: