Справа № 361/7428/15-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/2565/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 53 05.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Волохова Л.А.,

при секретарі: Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Адміністрації державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, Державного підприємства "Радіопередавальний центр " третя особа - виконуючий обовязки директора Державного підприємства "Радіопередавальний центр" ОСОБА_3, про визнання діяльності протиправною, скасування наказу, поновлення на роботі,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У жовтні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що ухвалою господарського суду Київської області від 24.09.2012 року по справі про банкрутство Державного підприємства «Радіопередавальний центр» м. Бровари, (надалі ДП) його було призначено новим розпорядником майна вказаного підприємства. Постановою Вищого господарського суду України від 08 вересня 2015 року прийнято нове рішення, яким провадження у справі про банкрутство ДП було припинено, та його як Арбітражного керуючого зобовязано тимчасово виконувати повноваження директора до призначення нового керівника підприємства.

Відповідно до Наказу №9/02 від 16.09.2015 року йому як виконуючому обовязки директора ДП було надано щорічну відпустку. Цим же Наказом на період перебування ОСОБА_2 у відпустці, виконання обовязків директора покладено на головного інженера - ОСОБА_4

02.10.2015 року позивач дізнався про те, що Адміністрацією державної служби спеціального звязку та захисту інформації України видано Наказ від 01.10.2015року №596, яким призначено виконуючим обовязки директора ДП ОСОБА_3 та виконання ним повноважень директора ДП припинено 01.10.2015 року; та зобовязано його передати ОСОБА_3О печатки, інші матеріально-технічні цінності у встановленому законодавством порядку.

Позивач вважає, що Наказ є протиправним, незаконним та таким, що виданий з виходом за межі своїх повноважень та суперечить нормам законодавства про працю.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2016 рокуу в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати з підстав неповного з'ясування обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, та ухвалити нове рішення яким позов задоволити.

При цьому звертає особливу увагу колегії суддів на порушення норм матеріального прав частині звільнення та перебування в цей час у відпусті.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що наказ Адміністрації Держспецзвязку від 02 жовтня 2015 року № 596, виданий на виконання Постанови Вищого господарського суду України від 08 вересня 2015 року № 31/26-2004/59/146-04/11/13, та в межах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, при цьому не було порушено законних прав та інтересів позивача.

Крім того, суд вважав, що чинне законодавство не містить обмежень щодо припинення повноважень у період відпустки особи, призначеної судовим рішенням тимчасово виконувати повноваження директора підприємства до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника підприємства.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено, що Ухвалою господарського суду Київської області від 24.09.2012 року по справі №31/26-2004/59/146-04/13 про банкрутство ДП «Радіопередавальний центр» м. Бровари, було призначено новим розпорядником майна підприємства арбітражного керуючого ОСОБА_2

Постановою Вищого господарського суду України від 08 вересня 2015 року у справі № 31/26-2004/59/146-04/11/13 прийнято нове рішення, яким провадження у справі про банкрутство ДП "Радіопередавальннй центр" припинено, та зобовязано Арбітражного керуючого ОСОБА_2 тимчасово виконувати повноваження директора Державного підприємства "Радіопередавальний центр" до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника підприємства.

Відповідно до Наказу №9/02 від 16.09.2015 року виконуючому обовязки директора Державного підприємства «Радіопередавальний центр» ОСОБА_2 було надано щорічну відпустку. Цим же Наказом на період перебування ОСОБА_2 у відпустці, виконання обовязків директора покладено на головного інженера - ОСОБА_4

Адміністрацією державної служби спеціального звязку та захисту інформації України 01.10.2015року видано Наказ від №596, яким:

1. Призначити виконуючим обовязки директора ДП «Радіопередавальний центр» ОСОБА_3 з 02.10.2015 року.

2. Відповідно до п.1 цього наказу тимчасове виконання повноважень директора ДП ОСОБА_5 припинити 01.10.2015року.

3. ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 печатки, інші матеріально-технічні цінності ДП «Радіопередавальний центр» у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» повноваження керівника боржника та виконавчих органів його управління, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені в разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства. У разі виявлення зазначених обставин за клопотанням кредиторів або інших учасників справи про банкрутство ухвалою господарського суду повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника припиняються, а виконання відповідних обовязків тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Стаття 41 КЗпП України передбачає додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов, де крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: припинення повноважень посадових осіб. При цьому, розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу.

Оскільки встановлено, що позивач, як арбітражний керуючий призначався ухвалою господарського суду Київської області від 24.09.2012 року розпорядником майна ДП. Однак, постановою Вищого господарського суду України від 08 вересня 2015 року провадження у справі про банкрутство ДП припинено та припинено повноваження розпорядника майна даного підприємства арбітражного керуючого ОСОБА_2 Водночас зобовязано арбітражного керуючого ОСОБА_2 тимчасово виконувати повноваження директора підприємства до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника підприємства.

Таким чином, чинне законодавство не містить обмежень щодо припинення повноважень у період відпустки особи, призначеної судовим рішенням тимчасово виконувати повноваження директора підприємства до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника підприємства. Питання про звільнення позивача чи розірвання трудового договору оспорюваним наказом не вирішувалось. До суду не надано жодних доказів того, що позивач прийнятий на роботу до підприємства згідно вимог чинного законодавства уповноваженим органом - Адміністрацією державної служби спеціального звязку та захисту інформації України.

На час розгляду справи - органом управління ДП є Адміністрація державної служби спеціального звязку та захисту інформації.

Відповідно до п. 6.2. статуту ДП «Радіопередавальний центр» від 03.01.2008 року, №5001141, наймання директора здійснюється органом управління майном шляхом укладення з ним контракту відповідно до законодавства.

Разом з тим, згідно пункту 2 Розяснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.65 № 30/39 «Про порядок оплати тимчасового заступництва», затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.65 № 820/39 (зі змінами і доповненнями внесеними постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від; 11.12.86 № 521/30-18), відповідно до якого: «2. Назначение работника исполняющим обязанности по вакантной должности не допускается. Это возможно только по должности, назначение на которую производится вышестоящим органом управления».

Зазначені нормативні акти СРСР діють на території України відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.09.91 № 1545-ХІІ «Про порядок тимчасово» дії на території України деяких актів законодавства Союзу PCP».

Відповідно до окремої ухвали Вищого господарського суду України від 08 вересня 2015 року у справі № 31/26-2004/59/146-04/11/13, колегія суддів зазначає про недоліки в роботі керівництва Держспецзв'язку щодо управління боржником, як компетентним держаним органом, а саме відсутності прийняття своєчасних управлінських рішень на предмет призначення нового керівника боржника.

Отже, колегія суддів вважає, що наказ Адміністрації Держспецзвязку від 02 жовтня 2015 року № 596, яким призначено виконуючим обовязки директора Державного підприємства «Радіопередавальний центр» ОСОБА_3, який на момент реалізації вищезазначеного наказу займав посаду юрисконсульта підприємства, виданий на виконання Постанови Вищого господарського суду України від 08 вересня 2015 року № 31/26-2004/59/146-04/11/13, та в межах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, при цьому не було порушено законних прав та інтересів позивача.

Вказані обставини сторонами не оспорюювались.

За вказаних обставин доводи позивача про порушення норм матеріального права з посиланням на ст. 2 Закону України «Про відпустки» та ч. 3 ст.40 КЗпП України, колегія суддів ставить під сумнів.

Докази та обставини, на які посилається відповідач у своїй апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: