Справа № 569/5155/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.,

при секретарі: Хлуд І.П.,

за участю позивача-відповідача: ОСОБА_1,

представника відповідача-позивача: ОСОБА_2,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-позивача та позивача-відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 міська рада про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 міська рада про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач-відповідач ОСОБА_1 звернувся з первісним позовом до ОСОБА_5 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 міська рада про визнання права власності на спадкове майно. Збільшивши позовні вимоги просить встановити юридичний факт та визнати право власності на спадкове майно. В обґрунтування позову вказує, що 08 листопада 2014 року померла ОСОБА_7, заповіт не залишила, а тому відкрилась спадщина за законом. Спадкоємці першої та другої черги відсутні. Батько позивача-відповідача - ОСОБА_8 доводиться померлій рідним дядьком і у визначений законом строк звернувся до Першої рівненської ДНК із заявою про прийняття спадщини, однак 28 лютого 2015 року помер. Оскільки батько помер, то видача свідоцтва про право на спадщину після смерті племінниці ОСОБА_7, є неможливою, а відсутність правовстановлюючого документа позбавляє позивача-відповідача як єдиного спадкоємця майна ОСОБА_8 одержати усе спадкове майно батька. ОСОБА_8 на випадок смерті залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої київської ДНК 02 жовтня 2000 року, за яким позивач-відповідач є єдиним спадкоємцем. Згідно повідомлення Першої рівненської ДНК від 22 березня 2016 року № 542/02-14 у звязку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки між спадкодавцем та спадкоємцем, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить встановити факт, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 08 листопада 2014 року доводиться ОСОБА_8, померлому 28 лютого 2015 року, спадкоємцем якого є ОСОБА_4, племінницею. Визнати за позивачем відповідачем право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, померлої 08 листопада 2014 року.

Відповідач-позивач ОСОБА_5 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 міська рада про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову вказує, що 01 грудня 2014 року ним подано до Першої рівненської ДНК заяву про прийняття спадщини після смерті племінниці ОСОБА_7, померлої 08 листопада 2014 року. Окрім нього, до нотаріальної контори звернувся брат ОСОБА_8, який помер 28 лютого 2015 року, його син ОСОБА_4 єдиний спадкоємець. За повідомленням Першої рівненської ДНК від 17 березня 2016 року № 505/02-14 оформлення спадкових прав на його імя не можливе, оскільки відсутні необхідні документи, що підтверджують родинні стосунки між ним та спадкодавцем. Просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним дядьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 08 листопада 2014 року в м. Рівне, актовий запис про смерть складений відділом ДРАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції № 1754. Визнати за відповідачем-позивачем право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, померлої 08 листопада 2014 року.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 збільшені позовні вимоги за первісним позовом підтримав повністю з підстав викладених в позові просив їх задовольнити. Зустрічний позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Cуду пояснив, що його батько ОСОБА_8 та відповідач-позивач ОСОБА_9 і ОСОБА_10 рідні брати і сестра. У ОСОБА_7 дітей не було.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні збільшені позовні вимоги за первісним позовом визнала повністю, не заперечували проти його задоволення. Зустрічні позовні вимоги підтримує повністю, з підстав викладених в позові просить їх задовольнити. Суду пояснила, що ОСОБА_7 проживала одна, інших спадкоємців не має.

Представник ОСОБА_6 міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні позовну вимогу за первісним та зустрічним позовом про встановлення юридичного факту визнала, не заперечувала проти її задоволення. Позовну вимогу за первісним та зустрічним позовом про визнання права власності на спадкове майно не визнала.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що була сусідкою ОСОБА_7, в м. Рівне у померлої нікого не було крім матері ОСОБА_12. Дядько її жив в м. Києві.

Суд, заслухавши пояснення позивача-відповідача ОСОБА_1, представника відповідача-позивача ОСОБА_2, представника ОСОБА_6 міської ради ОСОБА_3, допитавши свідка ОСОБА_11, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги за первісним позовом та зустрічним позовом підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно зясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у звязку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути:

спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у звязку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки;

особи, які мають право на пенсію у звязку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини;

інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 58 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають обгрунтувати належність конкретного доказу, для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що позивач-відповідач ОСОБА_1 та відповідач-позивач ОСОБА_5 звернулись до Першої рівненської Державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

Згідно повідомлень Першої рівненської Державної нотаріальної контори від 22 березня 2016 року №542/02-14 та від 17 березня 2016 року № 505/02-14 у звязку з відсутністю документів, які підтверджують родинні стосунки між спадкодавцем та спадкоємцями, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Факт родинних стосунків між ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_4 підтверджується наступним.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії I-ГЮ № 167849 ОСОБА_7, померла 08 листопада 2014 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЗ 564462 ОСОБА_7, матірю померлої є ОСОБА_10.

ОСОБА_10 померла 13 січня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ГЮ №012502.

ОСОБА_8 є батьком позивача-відповідача ОСОБА_1, що сторонами не заперечується.

ОСОБА_8 залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої київської Державної нотаріальної контори 02.10.2000 року, реєстровий №10-5281, відповідно до якого ОСОБА_1 є його єдиним спадкоємцем.

ОСОБА_8 батько позивача-відповідача та відповідач-позивач ОСОБА_5 і ОСОБА_10 (до шлюбу ОСОБА_8) ОСОБА_13 - рідні брати і сестра як по батькові, так і по матері.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8, серія ЯД №771829, (текст російською мовою) значиться місце народження: Чернігівська область Холмецький району с. Олійники, у графі «батько» ОСОБА_14, у графі «мати» ОСОБА_15.

У свідоцтві про народження відповідача-позивача - ОСОБА_5, серія ЯС№513664, (текст російською мовою) у графі «мати» значиться ОСОБА_16, у графі «батько» значиться ОСОБА_17.

Оскільки свідоцтва про народження на час їх видачі оформлені російською мовою, то з часом переклад прізвища ОСОБА_15 на українську мову уповноваженими органами проводився по-різному ОСОБА_17 і ОСОБА_15, чим пояснюється розбіжність у прізвищах рідних братів і сестри.

Згідно повного витягу №7 від 27.01.2015 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану, сформовано відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області відсутній актовий запис про народження ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження якої с. Олійники Корюківського району Чернігівської області.

Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №2 від 28 січня 2015 року, наданого відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_18 народилася в Чернігівській області Холмецького району с. Олійники, на час одруження 29 травня 1954 року досягла тридцять років.

З копії трудового книжки ОСОБА_18, вбачається, що інспектором кадрів були внесені зміни на прізвище ОСОБА_10 відповідно до свідоцтва про шлюб серії ЧУ № 424998.

Відповідно до копії повідомлення державного нотаріуса ( російською мовою) № 151 від 16 листопада 1997 року ОСОБА_18 та ОСОБА_8 повідомлялись про право на спадкування майна після смерті матері ОСОБА_15.

Оглянуті в судовому засіданні сімейні фото та листівки підтверджують спілкування між родичами та факт родинних відносин. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердила, що дядько ОСОБА_7 жив в м. Києві.

Враховуючи пояснення сторін, свідка, з урахуванням досліджених матеріалів справи суд вважає, що первісний позов та зустрічний позов в частині встановлення юридичного факту підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відовідно до п 3.1.Листа ВСС України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Встановлення факту родинних відносин надає позивачу-відповідачу ОСОБА_19 та відповідачу позивачу ОСОБА_5 можливість оформити свої спадкові права при зверненні до державної нотаріальної контори. Позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно не підлягає захисту в судовому порядку, так як спір між сторонами відсутній, тому позовну вимогу за первісним позовом та зустрічним позовом в частині визнання права власності на спадкове майно суд залишає без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,15,58,60,212-215,218,256,294,296,297 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 міська рада про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 08 листопада 2014 року доводиться ОСОБА_8, померлому 28 лютого 2015 року, спадкоємцем якого є ОСОБА_4, племінницею.

Позовну вимогу в частині визнання права власності на спадкове майно залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 міська рада про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним дядьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 08 листопада 2014 року в м. Рівне, актовий запис про смерть складений відділом ДРАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції № 1754.

Позовну вимогу в частині визнання права власності на спадкове майно залишити без розгляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: