Єдиний унікальний номер №243/8831/16-ц
Номер провадження №2/243/4327/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«07» грудня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі Жмарьові П.Б.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2Г,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Служба про справам дітей Слов'янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації обліку, -

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з дійсним позовом до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог:Служба про справам дітей Слов'янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації обліку. Мотивував свої вимоги тим, що 28 вересня 1998 року він придбав за договором купівлі-продажу №272 трикімнатну квартиру житловою площею 39,2 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м., яка розташована за адресою:м. Словянськ, АДРЕСА_1. В подальшому була проведена державна реєстрація вказаного правочину в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як зазначив ОСОБА_5, після здійснення вказаної угоди в 1999 році, він зареєстрував місце свого проживання за вищевказаною адресою, а також у 1999 році з його дозволу була зареєстрована його дружина ОСОБА_6, з 27 грудня 2007 року зареєстрована його донька ОСОБА_3, а з 30 липня 2010 року зареєстрований малолітній онук ОСОБА_4

До 2014 року, до початку бойових дій у м. Словянськ, родина ОСОБА_1 мешкала разом за вищевказаною адресою. Однак, у травні 2014 року у зв'язку з політичною та економічною ситуацією в Слов'янську, його донька ОСОБА_3, вирішила разом зі своїм сином поїхати до Російської Федерації. Усі свої речі та речі свого сина, донька ОСОБА_1 забрала з собою та у травні 2014 року поїхала.

З того часу ОСОБА_3 отримала право на проживання та 18 лютого 2016 року отримала громадянство Російської Федерації, а 02 березня 2016 року отримала реєстрацію за місцем перебування та проживає разом з сином ОСОБА_4 за адресою:Російська Федерація, Мурманська область, Кольський район, м.Кола, просп.Миронова,4. Вказав, що його онук, який мешкає разом зі своєю матір'ю має всі умови для виховання та проживання. З 2015 року по теперішній час онук відвідує дитячий садок, відвідує спортивні секції та гуртки, має відповідні санітарні умови для проживання та виховання та має належний батьківський догляд. ОСОБА_5 зазначив, що він не перешкоджає у доступі до його будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4, їх особистих речей у квартирі не має. Вважає, що вони порушують його права, як власника при оформленні житлових субсидій, сплаті комунальних послуг. Останні п'ять років усі платежі за квартирою, в тому числі комунальні, податки та інше платив саме ОСОБА_5

У зв'язку з вищевикладеним, просить суд, визнати ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №71, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Слов'янськ, вулиця Донська, будинок 11.

Позивач ОСОБА_5, у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру №045639 від 24 жовтня 2016 року (а.с.28), у судовому засіданні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, яка посвідчена нотаріусом нотаріального округу Кольского району Мурманської області, ОСОБА_7 В якій зазначено, що на теперішній час вона мешкає за адресою: м.Кола Кольський район Мурманська область, проспект Миронова, будинок №4, разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4, який є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_1. До травня 2014 року вона мешкала в Україні за адресою: АДРЕСА_2. З 24 травня 2014 року разом зі своїм сином ОСОБА_4, добровільно виїхала з місця свого мешкання, вивезла всі свої особисті речі та речі сина та усвідомлює, що втратила право користування квартирою за вищевказаною адресою з травня 2014 року. Її син ОСОБА_4, постійно мешкає разом з нею, забезпечений місцем навчання та місцем відпочинку та має всі санітарно-гігієнічні умови для життя. (а.с.11).

Представник Служби у справах дітей Слов'янської міської ради Донецької області ОСОБА_8, у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надано суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання малолітнього ОСОБА_4, особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованого у АДРЕСА_3 (а.с.35).

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.

Так, у ході судового розгляду достовірно встановлено, що квартира АДРЕСА_4 належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу №272 від 28 вересня 1998 року (а.с.8).

Вищевказане підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, сформованою 28 жовтня 2016 року (а.с.33)

З свідоцтва про народження серії VІІ-НО №355554, яке видано відділом РАЦС Слов'янської міської ради вбачається, що ОСОБА_9, народилась 14 червня 1987 року. Батьком у свідоцтві записаний ОСОБА_5, матір'ю ОСОБА_6 (а.с.18).

Отже, у судовому засіданні встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_3

З свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №211110, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції вбачається, що ОСОБА_4, народився 26 червня 2010 року. Батьком у свідоцтві записаний ОСОБА_10, матір'ю ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно довідки про склад сім'ї від 06 жовтня 2016 року, яка видана начальником об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Донской», у квартирі АДРЕСА_5, зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04 червня 1999 року; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 04 червня 1999 року; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 27 грудня 2007 року; ОСОБА_4Р, ІНФОРМАЦІЯ_5 з ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.10).

З свідоцтва про реєстрацію за місцем перебування №151 та №152 від 02 березня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, гуртожиток (а.с.19,20).

Вищевказане підтверджується довідкою від 14 жовтня 2016 року, яка видана директором Державної автономної професійно-освітньої установи Мурманської області «Кольський транспортний коледж» (а.с.21)

Згідно акту від 20 жовтня 2016 року, складеного Головою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Донской», за участю сусідів ОСОБА_11, ОСОБА_12, встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, у квартирі АДРЕСА_6 не мешкають з 25 травня 2014 року, їх особистих речей за вищевказаною адресою не має (а.с.9).

Викладене в акті також підтверджується показаннями свідків допитаних в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та мешкає у квартирі АДРЕСА_7 з 1973 року. Донька позивача ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 не мешкають у квартирі №71 за вищевказаною адресою приблизно з червня 2014 року. Вказала, що їй не відомо чи є у квартирі їх особисті речі та вона не бачила, як вони виїхали з квартири.

Свідок ОСОБА_13, показала, що вона мешкає у АДРЕСА_8 з 1994 року. ОСОБА_5 є її сусідом з 1998 року, ОСОБА_14 його донька. Останній раз бачила її у 2013 році, зі слів позивача на теперішній час вона мешкає у Росії разом зі своїм сином. У квартирі №71 вона не бачила їх особистих речей, пошту на вищевказану адресу вона не отримує.

У відповідності до ст. 316 ЦК України , правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що з 25 травня 2014 року відповідач ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 в спірній квартирі не мешкають, їх особистих речей у домоволодінні не має, згідно ч.1 статті 158 ЖК України договір найму житлового приміщення з власником житла не укладали, участі у витратах по утриманню квартири не приймають, спірним житлом не цікавляться, перепон у користуванні квартирою їм ніхто не чинив.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації понесених ним судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог:Служба про справам дітей Слов'янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - приватною квартирою №71 в будинку №11 по вулиці Донська м. Словянськ, Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2016 року.

Суддя Н.О. Чемодурова