Справа № 450/633/16-ц Провадження № 2/450/839/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Зварич С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

18.03.2016 року позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі сторони перебувають з 30.11.2010 року, від спільного подружнього життя у них народилася троє дітей.

Стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю, у них різні характери та погляди на життя, немає взаємопорозуміння, що стало причиною частих конфліктів. Наголошує на тому, що вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин протягом значного часу, за цей час вони стали чужими людьми один для одного, вважає, що примирення між сторонами не є можливим.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.11.2010 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 121, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серія 1-СГ № 154066 від 30.11.2010 року.

Встановлено, що у сторін 19.11.2000 року народився син ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №055272 від 25.12.2000 року, 30.09.2003 року народився син ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №312274 від 24.10.2003 року, а 10.05.2011 року народилася донька ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №288550 від 25.05.2011 року.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність згоди на примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб залишити за нею право надалі іменуватися прізвищем «Дячук» є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, ч.2 ст.104, 110, 112, 113 СК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30.11.2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 121.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище - «Дячук».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_6