Справа № 588/670/16-ц
провадження № 2/588/354/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Маслова В.В., за участю секретаря - Ноздріної В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Тростянецького нотаріального округу Гребіник Олександр Дмитрович про визнання права власності на частину жилого будинку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Тростянецького нотаріального округу Гребіник Олександр Дмитрович про визнання права власності на частину жилого будинку в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказана частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами належала ОСОБА_5 на підставі нотаріально завіреного договору дарування частини жилого будинку від 02.08.1939. На даний час він (позивач) звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно - договір дарування має нерозбірливі місця, крім того право власності за цим договором не було зареєстровано в органах БТІ. У зв'язку з цим, позивач просив суд: 1) встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; 2) визнати за ним право власності на 1/2 частину жилого будинку разом із господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у судове засіданні з'явився, позов підтримав.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з'явились, остання подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала.

Третя особа Приватний нотаріус Тростянецького нотаріального округу Гребіник Олександр Дмитрович у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тростянець Сумської області помер батько позивача ОСОБА_5. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про смерть його батька серії НОМЕР_2 від 23.01.1998. (а.с.22-23)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказана частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами належала ОСОБА_5 на підставі нотаріально завіреного договору дарування частини жилого будинку від 02.08.1939, копія якого наявна у матеріалах справи та оригінал оглянуто судом.

Іншими співвласниками вказаного будинку є відповідачі по справі ОСОБА_2, та ОСОБА_3, яким належать по ? частині будинку, що підтверджується довідкою характеристикою на будинок від 23.03.2016 №273 складеною КП Охтирське БТІ, даними інвентарної справи на будинок, а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно № 62764091 від 05.07.2016. (а.с.45)

З копії технічного паспорту від 23.03.2016 на житловий будинок індивідуального житлового фонду розташованого у АДРЕСА_1 вбачається, що до складу домогосподарства входять: житловий будинок - А-1ж, прибудова - а, тамбур -а1, прибудова - а3, сарай - Б, сарай - в, гараж - Г, убиральня - г, сарай - Д, сарай - З, погріба - пг, пг1, пг 2, огорожа.(а.с.17-18)

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №44295114 від 29.06.2016 заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ніхто не подавав та спадкова справа не заводилась.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги прийняв, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить наявність у нього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме нотаріально завіреного договору дарування частини жилого будинку від 02.08.1939.

Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 судом не встановлено.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу від 03.05.2016 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вказаного будинку з господарськими будівлями і спорудами, оскільки право власності на це майно не було зареєстровано.

Розглядаючи заявлену вимогу позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно позиції викладеної у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з роз'ясненнями наданими у п. 3.1. листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_5 набув права власності на спірну частину будинку ще 02.08.1939 на підставі нотаріально засвідченого договору дарування, тобто до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", то позивач, як спадкоємець, що прийняв спадщину після смерті батька, має право на оформлення своїх спадкових прав, а тому заявлені ним позовні вимоги про визнання за собою права власності на 1/2 частину жилого будинку разом із господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.10, 11, 13, 60, 61, 63, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину жилого будинку разом із господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тростянець Сумської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Маслов