Справа № 211/5177/15-ц
Провадження № 2/211/355/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Мариненко Е.П.

за відсутності: представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль» (далі ПАТ «ОСОБА_4 Аваль») звернулося до суду 14 серпня 2015 року з позовом, вказавши, що 27 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариство «ОСОБА_4 Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль», та ОСОБА_2 як позичальником було укладено кредитний договір №014/3660/150407/74 відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у сумі 20 000,00 доларів США на споживчі цілі на строк 228 місяців до 27.06.2027 року. Процентна ставка 13,50 % річних.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27.06.2008 року між банком та ОСОБА_3 як поручителем було укладено договір поруки №014/08/05-01/125/08, відповідно до п. 2.2 якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобовязання позичальника ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору №014/3660/150407/74 від 27.06.2008 року в повному обсязі цих зобовязань.

З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України між Банком та Позичальником 08.04.2009 року було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до умов якої надано «Кредитні канікули», тобто, тимчасово на період з «08» квітня 2009 року до «08» квітня 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором.

19.04.2010 року будо укладено додаткову угоду №3, якою було збільшено строк дії кредитного договору на 18 місяців та тимчасово на період з «19» квітня 2010 року до «19» квітня 2011 року зменшено розмір щомісячного платежу.

Позивач свої зобовязання виконав, надавши відповідачу грошові кошти, однак ОСОБА_2 умови договору належним чином не виконує, допустивши заборгованість за кредитним договором №014/3660/150407/74 від 27.06.2008 року, яка станом на 10.07.2015 року становить 25 446,42 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 555 957,79 грн., яка складається із :.

- 21291,95 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 465190,21 грн. заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 314,88 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 6879,55 грн.;

- 1865,76 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 40763,45 грн. заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 1763,38 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку 38526,63 грн.;

- 2288,71 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 50004,13 грн. пеня.

Тому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 446,42 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 555 957,79 грн., а також витрати по справі судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, в матеріалах справи міститься заява представника позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 93).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися про місце та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Представники відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти вимог заперечували, ОСОБА_5 суду пояснила, що банк надавав відповідачам кредит для купівлі квартири, гроші надавались в гривневому еквіваленті, а не в доларах США. Крім того в банківській ліцензії позивача не вказано, що ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» має право надавати кредит у валюті. Тому просила в задоволенні заявлених вимог відмовити.

Вислухавши представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариство «ОСОБА_4 Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль», як кредитором та ОСОБА_2 як позичальником було укладено кредитний договір №014/3660/150407/74 відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у сумі 20000,00 доларів США на придбання об'єкту нерухомості домоволодіння загальною площею 50,0 кв.м. та приналежну земельну ділянку площею 0, 0616 га за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чебишева, буд. 14, на строк 228 місяців з датою остаточного погашення 27 червня 2027 року. Процентна ставка 13,50 % річних (а.с. 11-26 копія договору з додатками).

Згідно з п.1.3.3 кредитного договору, дата погашення щомісячних ануїтетних платежів 27 число кожного календарного місяця, протягом строку кредиту.

Відповідно до кредитного договору позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтентними (однаковими, рівними) платежами в розмірі згідно графіку погашення кредиту та інших платежів, що є додатком до цього договору. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування.

Відповідно до п. 2.1 кредитор надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обовязки згідно з цим договором.

Виходячи з п. 2.2 кредитного договору грошові зобовязання позичальника за цим договором є безумовними та безвідзивними, їх виконання має пріоритет над будь-якими поточними та майбутніми грошовими зобовязаннями позичальника, якщо інше не встановлено чинним законодавством України.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника.

Згідно з п. 16.1 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього договору.

За прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за Кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від прострочення до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобовязання включно (п. 16.3 кредитного договору).

Відповідно до п. 9.1 кредитного договору, у разі невиконанні або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору.

Зокрема, банк вправі предявити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але не більше трьох раз протягом останніх 12 місяців.

Позивач виконав свої зобовязання перед позичальником ОСОБА_2 за кредитним договором №014/3660/150407/74 від 27.06.2008 р., надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачені умовами кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку на дату видачі кредитних коштів (а.с. 27).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27.06.2008 року між банком та ОСОБА_3 як поручителем було укладено договір поруки №014/08/05-01/125/08, відповідно до п. 2.2 якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобовязання позичальника ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору №014/3660/150407/74 від 27.06.2008 року в повному обсязі цих зобовязань (а.с. 27-30).

З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України між позивачем та ОСОБА_2 08 квітня 2009 року було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до умов якої надано «Кредитні канікули», тобто, тимчасово на період з «08» квітня 2009 року до «08» квітня 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором (а.с. 31-38 копія угоди з додатками).

19 квітня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №3, якою було збільшено строк дії кредитного договору на 18 місяців та тимчасово на період з «19» квітня 2010 року до «19» квітня 2011 року зменшено розмір щомісячного платежу (а.с. 39-47 копія угоди з додатками).

Позивач свої зобовязання виконав, надавши відповідачу грошові кошти, однак ОСОБА_2 умови договору належним чином не виконує, допустивши заборгованість за кредитним договором №014/3660/150407/74 від 27.06.2008 року, яка станом на 10.07.2015 року становить 23157,71 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 505953,66 грн. (а.с. 7-10 розрахунок), яка складається із :

- 21291,95 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 465190,21 грн. заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 314,88 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 6879,55 грн.;

- 1865,76 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 40763,45 грн. заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 1763,38 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку 38526,63 грн.;

У звязку із заборгованістю, що виникла в звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань ОСОБА_2 банком на адресу відповідачів було направлено досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, які залишені ними без реагування (а.с.48-50 копії вимог, повідомлення).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Що стосується заперечень представника відповідача щодо стягнення боргу в іноземній валюті та відсутність у позивача в ліцензії дозволу на здійснення валютних операцій, то відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно статті 47 та 49 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Вказана обставина підтверджується Постановою Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 6-1680цс15.

Відповідно до положень статей 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківські установи на підставі банківської ліцензії мають право здійснювати кредитні операції, у тому числі розміщувати залучені кошти від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Отже, чинне законодавство Україні чітко визначає правомочність банків та небанківських фінансових установ на підставі відповідних ліцензій надавати кредити та бути субєктом кредитних зобовязань.

В матеріалах справи наявна банківська ліцензія № 10 ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» на право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1 та пунктами 5-11 ч.2 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та дозвіл № 104 на здійснення вказаних операцій, тому враховуючи, що відповідачі отримали кредит в іноземній валюті, про що свідчить підпис позичальника в договорі, однак умови договору не виконали, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту та відсоткам в іноземній валюті обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України).

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Однак дія такого порядку, визначеного Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»).

Таким чином, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні.

Вказана обставина підтверджується Постановою Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року у справі № 3-29гс15.

Таким чином суд вважає необхідним стягнути пеню в гривневому еквіваленті, що становить 50 004,13 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. (максимальний розмір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на дату подання позову).

Згідно ч. 5,6 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

в и р і ш и в:

позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції «ОСОБА_4 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/3660/150407/74 від 27.06.2008 року, що виникла станом на 10.07.2015 р., у розмірі 23 157 (двадцять три тисячі сто п'ятдесят сім) доларів США 71 цент, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 505 953 (п'ятсот п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 66 коп., з яких:заборгованість за кредитом у розмірі 21291 (двадцять одна тисяча двісті девяносто один) долар США 95 центів, що в еквіваленті становить 465 190 (чотириста шістдесят п'ять тисяч сто дев'яносто) грн 21 коп. і заборгованість за відсотками у розмірі 1865 (одна тисяча вісімсот шістдесят п'ять) доларів США 76 центів, що в еквіваленті становить 40763 (сорок тисяч сімсот шістдесят три) грн. 45 коп.; та пеню в розмірі 50 004 (п'ятдесят тисяч чотири) грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» витрати по справі судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» витрати по справі судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_8