У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, недоплачених премій з урахуванням сум індексації заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплату грошових коштів за касаційною скаргою комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 28 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4. звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 10 червня 2014 рокувін працював контролером водопровідного господарства абонентського відділу комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради (далі - КП «Міськводоканал»), пройшов стажування по роботі з населенням. 8 червня 2015 року його обрано головою вільної профспілки «Воля» КП «Міськводоканал», про що повідомлено директора підприємства. Профспілка легалізована та увійшла до складу Сумського об'єднання вільних профспілок «Громадський контроль». 12 серпня 2015 року без звернення за попередньою згодою до виборного органу профспілкового органу, членом якого він є, відповідач видав наказ № 192-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким йому оголошено догану та скасовано премію 100 % за серпень 2015 року. 21 вересня 2015 року відповідач видав наказ № 229-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким йому оголошено догану з позбавленням премії на 100 % протягом строку дії дисциплінарного стягнення. Цей наказ видано до закінчення строку на розгляд виборним органом подання роботодавця від 10вересня 2015 року про надання згоди на притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

1 жовтня 2015 року відповідачем проігноровано його повторне письмове звернення про негайне припинення з 1 жовтня 2015 року трудового договору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з переходом на виборну посаду Голови вільної профспілки «Воля» КП «Міськводоканал», проігноровано рішення комітету профспілки від 24 вересня 2015 року про відмову в задоволенні подання щодо надання попередньої згоди на його звільнення.

Наказом директора підприємства від 1 жовтня 2015 року № 239-к його звільнено з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. При цьому відповідач не звертався за попередньою згодою на звільнення до Сумського об'єднання вільних профспілок «Громадський контроль», перед застосуванням до нього дисциплінарних стягнень та перед звільненням не отримав згоду виборного органу профспілки.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд: визнати незаконними і скасувати накази директора підприємства від 12 серпня 2015 року № 192-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», від 21 вересня 2015 року № 229-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», від 1 жовтня 2015 року № 239-к «Про звільнення ОСОБА_4.»; стягнути з відповідача суми недоплаченої премії з у рахуванням сум індексації зарплати та компенсації за несвоєчасну виплату сум; поновити його на посаді контролера водопровідного господарства абонентського відділу КП «Міськводоканал»; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 березня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ директора КП «Міськводоканал «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 12 серпня 2015 року. Визнано незаконним та скасовано наказ директора КП «Міськводоканал» «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 21 вересня 2015 року. Стягнуто з КП «Міськводоканал» на користь ОСОБА_4 премію за липень 2015 року у розмірі 365 грн 40 коп., за серпень 2015 року у розмірі 372 грн 65 коп., з послідуючим утриманням всіх податків і обов'язкових платежів. Визнано незаконним та скасовано наказ директора КП «Міськводоканал» «Про звільнення ОСОБА_4.» від 1 жовтня 2015 року. Поновлено ОСОБА_4 на роботі контролера водопровідного господарства абонентського відділу КП «Міськводоканал». Стягнуто з КП «Міськводоканал» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 жовтня 2015 року до 24 березня 2016 року включно у розмірі 15 382 грн 78 коп., з послідуючим утриманням всіх податків і обов'язкових платежів. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2016 року виправлено допущену у резолютивній частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 березня 2016 року описку та арифметичну помилку, а саме: четвертий абзац резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: «Стягнуто з КП «Міськводоканал» Сумської міської ради на користь ОСОБА_4 премію за серпень 2015 року у розмірі 365 грн 40 коп., за вересень 2015 року у розмірі 372 грн 65 коп., з послідуючим утриманням всіх податків і обов'язкових платежів». Сьомий абзац резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: «Стягнуто з КП «Міськводоканал» Сумської міської ради на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 2 жовтня 2015 року по 24 березня 2016 року включно у розмірі 16 255 грн 14 коп., з послідуючим утриманням всіх податків і обов'язкових платежів.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 28 квітня 2016 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 березня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі КП «Міськводоканал», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду в частині залишеннябез змін рішення суду першої інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що до позивача застосовано дисциплінарні стягнення без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є, чим порушено вимоги ст. 252 КЗпП України та ст. 41 ЗаконуУкраїни «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Разом з тим вільна профспілка «Воля» КП «Міськводоканал» надала обґрунтовану відмову у наданні згоди на припинення з ОСОБА_4 трудового договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, однак за попередньою згодою до вищого виборного органу професійної спілки перед звільненням позивача КП «Міськводоканал» не зверталось, тому суд першої інстанції, звернувшись до Сумського об'єднання вільних профспілок «Громадський контроль», отримав обґрунтовану відмову в наданні згоди на звільнення ОСОБА_4 за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-703цс15, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Також згідно з наданими судам у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'ясненнями розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених ст. ст. 43 і 43-1 КЗпП України. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Крім того, доводи касаційної скарги про те, що суд мав зупинити провадження у справі та запитати згоду виборного органу первинної профспілкової організації є безпідставними, оскільки 24 вересня 2015 року вільна профспілка «Воля» КП «Міськводоканал» надала обґрунтовану відмову у наданні згоди на припинення з ОСОБА_4 трудового договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

При поновленні на роботі ОСОБА_4 суди вірно обчислили середній заробіток за час вимушеного прогулу, що відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити без змін рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині залишення без змін зазначеного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель С.П. Штелик