Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.,

з секретарями Оверчук Т.І., Томіленко В.В..

Бурячек О.В., Рудь Н.В.,

за участю

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 за участю третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміну черговості одержання права на спадщину, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_5 за участю третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу та зміну черговості одержання права на спадщину. Свої вимоги мотивувала тим, що з червня 1993 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8, який ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер та після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. 17 грудня 2014 року позивач звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що після смерті ОСОБА_8 відкрита спадкова справа № 933/2014 за заявою ОСОБА_9, який є двоюрідним братом померлого. Крім того, 30 квітня 2015 року із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_8 звернулася його племінниця ОСОБА_7 Однак державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори повідомлено позивача про необхідність надати документи, які підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом, яка протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через тяжку хворобу та каліцтво був у безпорадному стан, вона має право на зміну черговості одержання права на спадкування. Просить суд встановити факт проживання однією сім'єю понад п'ять років ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнати позивача спадкоємицею четвертої черги за законом, змінити черговість одержання права на спадкування ОСОБА_3 з четвертої черги спадкування за законом на другу чергу спадкування спадкоємців за законом, визнати ОСОБА_3 спадкоємицею другої черги разом з ОСОБА_7, після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивач підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що до 01 березня 2013 року ОСОБА_8 був інвалідом третьої групи, з 10 квітня 2013 року - інвалідом другої групи. Через його хворобу він не міг самостійно пересуватися, тому вона його супроводжувала під час оформлення інвалідності та відвідування лікаря. Також вона готувала їжу, прала білизну, мила ОСОБА_8, робила йому уколи. За місяць до смерті він припинив керувати транспортним засобом. З 2012 року вона не працює у зв»язку з тим, що опікувалася ОСОБА_10, який отримував пенсію та мав дохід від здачі квартири в оренду.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав. Пояснив, що позивач не проживала з ОСОБА_8 однією сім'єю, город не обробляли, ремонт не робили. До 2008 року не бачив позивача, а після цього року бачив декілька разів, коли вони з ОСОБА_8 вживали спиртні напої. Вона для нього була жінкою, з якою він проводив вільний час та представляв її як давню знайому. Позивач похованням не займалася, оскільки після смерті ОСОБА_8 перебувала в алкогольному стані. ОСОБА_10 страждав на серцево-судинне захворювання, однак не був лежачим та пересувався самостійно.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 позов не визнав.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_5.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_5 позов не визнав. Підтримав пояснення відповідача ОСОБА_5 Додатково пояснив, що ОСОБА_8 самостійно пересувався та ходив в магазин, готував їжу, сам себе обслуговував. З 2008 року ОСОБА_8 переїхав проживати в будинок, що знаходиться в с.Бортничі, придбав собі телевізор, а в його квартирі проживали квартиранти. З позивачем він познайомився у цьому ж році, речей позивача у будинку не бачив. З 2010 року ОСОБА_8 припинив працювати, отримував пенсію та мав дохід від здачі квартири у найм. Позивач постійно не знаходилась з ОСОБА_8, а коли приїздила, то вони вживали спиртні напої.

Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що з позивачем працювала разом, тому у 1986 році бачила ОСОБА_8, який приходив до позивача на роботу. У 1993 році вони стали проживати разом, в квартирі по АДРЕСА_2 зробили ремонт, купили меблі. Пізніше вони переїхали у с.Бортничі, оскільки у ОСОБА_8 за станом здоров»я почалися проблеми з диханням. Квартиру здали по договору найму. Позивач постійно опікувала ОСОБА_8: готувала їжу, робила уколи, купувала медикаменти та відвідувала у лікарні. ОСОБА_8 не мав можливості нахилитися, тому не міг себе обслуговувати. Через стан здоров»я він не міг ходити в магазин та принести води. Позивач обробляла город, консервувала.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що у ОСОБА_8 погіршилося здоров»є, тому вони з позивачем переїхали в с.Бортничі. Проживали вони однією сім»єю, господарством займалася позивач, оскільки ОСОБА_8 не міг принести навіть води. На поховання ОСОБА_8 позивач купила йому одяг.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що позивач - її донька проживала з ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу. Спочатку вони жили на АДРЕСА_2, в якій зробили ремонт, а потім переїхали на дачу. Позивач обробляла город, займалася консервуванням та опікувала ОСОБА_8, якого покинули родичі та не відвідували у лікарні. ОСОБА_8 їздив на транспортному засобі до самої смерті, але не виходив з нього, оскільки боліли ноги. Він не був лежачим.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_8 з 2007 року звертався за медичною допомогою, спочатку йому було встановлено третю групу інвалідності, а пізніше - другу. Після погіршення стану здоров»я (стало важко ходити) звільнився з роботи. Останнім часом позивач з ним проживала у с.Бортничі, готувала їжу, прала білизну, купувала ліки, робила уколи. Жили вони однією сім»єю, запрошували його сім»ю до себе у гості на свята. Останні три роки ОСОБА_8 мав проблеми з пересуванням, тому весь час сидів або пересувався за допомогою автомобіля.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що позивач проживала з ОСОБА_8 однією сім»єю. Вранці він її привозив на роботу, а ввечері забирав. У 2014 році зустріла позивача з ОСОБА_8, які приїхали в інститут, щоб обстежити його серце. Щомісяця позивач привозила оплату за послуги консьєржа.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що позивач з ОСОБА_8 проживали однією сім»єю та неодноразово сім»ями їздили на відпочинок. У квартирі по АДРЕСА_2 вони зробили ремонт. У 2012 році переїхали у с. Бортничі у зв»язку з погіршення стану здоров»я ОСОБА_8 Позивач викликала швидку допомогу та купувала медикаменти. Останнім часом ОСОБА_8 не міг себе обслуговувати, у нього сильно боліли ноги, тому позивач доглядала його вдома та в лікарні. Він не міг одягати шкарпетки, взуття, готувати їжу, мав труднощі з пересуванням. Похованням ОСОБА_8 займався племінник, а пізніше позивач відшкодувала всі витрати.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що позивач приходила до ОСОБА_8 та разом з ним вживала спиртні напої, коли у нього були гроші. Позивач прийшла до них у нетверезому стані, щоб повідомити про смерть ОСОБА_8 Вони з батьком допомагали ОСОБА_8 грошима. Він не був лежачим, страждав на серцеве захворювання. ОСОБА_8 один переїхав в с. Бортничі, сам собі готував, бувало вона йому допомагала, а її син їздив за продуктами. Він сам себе обслуговував. Свідок ОСОБА_18 пояснила, що, коли весною або восени приходила до ОСОБА_17, щоб поговорити за квіти, не бачила позивача у ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що в 2008 році ОСОБА_8 переїхав в с. Бортничі, а позивач до нього приїздила та вживала спиртні напої. ОСОБА_8 погано себе почував, вони допомагали йому грошима та продуктами. Про позивача говорив, що це його подруга.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_8 (а.с. 7, 8-9), після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).

17 грудня 2014 року позивач звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 10).

Судом було оглянуто спадкову справу, яка містить зокрема заяву ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті його дядька ОСОБА_8 (а.с. 161); заяву ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 (а.с. 169); заяву ОСОБА_7 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 (а.с. 173) 23 січня 2015 року листом державного нотаріусу Десятої Київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. повідомлено позивача про необхідність надати документи, які підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (а.с. 11).

Позивач просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 в період з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнати позивача спадкоємицею четвертої черги за законом.

Приписами частини 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.1 постанови № 5 Пленуму Верховного суду від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Встановлені обставини свідчать, що позивач тривалий час, з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, спільно проживала з ОСОБА_10 спочатку за адресою: АДРЕСА_2, а з 2012 року до дня смерті ОСОБА_8 - у АДРЕСА_3. Між ними існували сімейні відносини і у них виникали взаємні права та обов"язки. Сім"я позивача та ОСОБА_8 була створена на підставі, яка не заборонена законом і є такою, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах позивач та ОСОБА_10 не знаходилися у зареєстрованому шлюбі з іншими особами.

Наявність сімейних відносин проявлялась й у спільному побуті, який передбачає не тільки придбання продуктів харчування, ліків, одягу, ремонт оселі, а також відпочинок, спілкування.

Факт спільного проживання та спільного побуту підтвердили допитані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_21, які стверджували, що позивач та ОСОБА_10 сприймались ними не інакше, як подружжя.

Встановлення факту необхідно позивачу для прийняття спадщини.

Отже, в період з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Задоволення вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років з ОСОБА_8 з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року охоплює вимоги про визнання позивача спадкоємицею четвертої черги за законом, оскільки в силу ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини. Тому вимоги про визнання позивача спадкоємицею четвертої черги за законом не підлягають задоволенню.

Позивач також просила змінити черговість одержання права на спадкування ОСОБА_3 з четвертої черги спадкування за законом на другу чергу спадкування спадкоємців за законом, визнати ОСОБА_3 спадкоємицею другої черги разом з ОСОБА_7, після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року

Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері..

Спадкоємцями другої черги, які подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_8 є відповідачі - племінниця ОСОБА_7, та двоюрідний брат ОСОБА_5.

За правилами ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Отже, зміна черговості одержання права на спадкування у судовому порядку можлива за наявності таких обставин: спадкодавцю надавалася матеріальна або інша допомога з боку спадкоємця; така допомога надавалася протягом тривалого часу; безпорадний стан самого спадкодавця; фізична особа відноситься до кола спадкоємців за законом.

У Законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст. 1258 ЦК. При цьому факт проживання із спадкодавцем протягом певного часу і відповідна взаємна турбота осіб, які проживають разом, не є підставою для зміни черговості спадкування.

За змістом ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Оскільки судом встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, позивачка відповідно до вказаної норми закону відноситься до спадкоємців четвертої черги.

Як зазначається в п. 6 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров'я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов'язана саме зі станом її здоров'я.

Згідно довідок МСЕК до 01 березня 2013 року ОСОБА_8 був інвалідом третьої групи, з 10 квітня 2013 року - інвалідом другої групи (а.с.14-14а).

Згідно епікризів ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні протягом 2007 року, 2008 року, 2009 року, 2011 року та 2013 року з приводу подагри, хронічного рецидивуючого поліартриту у поєднанні з остеоартрозом, двостороннім гонартрозом, дифузно-очаговий остеопороз, подагрична нефропатія, моче-сольовий діатез, гіпертонічна хвороба 3 ступеню, гіпертензивне серце та інших захворювань (а.с. 53-63).

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 224/16 від 26 вересня 2016 року у ОСОБА_8 з 2009 року була наявна тяжка системна патологія серцево-судинної та порушення обміну речовин, яка характеризувалася хронічним прогресивно-рецидивуючим перебігом, призвела до комплексу функціональних порушень в організмі, супроводжувалася такими ускладненнями, як хронічна серцева недостатністю, хронічна ниркова недостатність, недостатність кровообігу в судинах головного мозку, функціональна недостатність суглобів верхніх та нижніх кінцівок, наявність яких з 2011 року суттєво обмежувала його життєдіяльність (у тому числі здатність керувати транспортним засобом, займатися фізичною працею, готувати та приймати їжу), а тому викликала необхідність стороннього догляду та допомоги (а.с.18-29, том 2).

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_8 останні три роки мав проблеми з пересуванням, тому весь час сидів або пересувався за допомогою автомобіля.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_8 не міг одягати шкарпетки, взуття, готувати їжу, мав труднощі з пересуванням.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_5 наполягав на тому, що до самої смерті ОСОБА_8 керував автомобілем у зв»язку з тим, що мав проблеми з пересуванням.

Позивач та свідок ОСОБА_13 підтвердили зазначену обставину.

Отже, встановлені судом дійсні обставини справи не свідчать про безпорадний стан ОСОБА_8.

Також спадкоємець за законом може вимагати у суді права на спадкування у тому разі, якщо він не лише опікувався над спадкодавцем , а й матеріально забезпечував та надавав іншу допомогу, тобто вчиняв дії, значно ширші за своїм змістом, ніж «утримання»

Позивач стверджувала, що з 2012 року опікувалася ОСОБА_10, супроводжувала його під час оформлення інвалідності та відвідування лікаря, купувала ліки, викликала швидку допомогу.

Під поняттям «опікування» слід розуміти надання звичайних фактичних послуг особі, яка перебуває в безпорадному стані і потребує сторонньої допомоги: приготування їжі, прибирання квартири, прання білизни тощо.

Свідок ОСОБА_14 підтвердила, що позивач готувала їжу, прала білизну, купувала ліки, робила уколи.

Однак судом не встановлено надання позивачем спадкодавцю протягом тривалого часу матеріальної допомоги.

Вираз «матеріально забезпечувала» в контексті ст. 1259 ЦК слід розуміти як надання матеріальної допомоги, що була основним засобом до існування, оплату комунальних послуг, ліків, придбання необхідних особистих речей для хворого тощо.

Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів матеріального забезпечення позивачем померлого.

Позивач визнала, що з 2012 року не працювала, ОСОБА_10 отримував пенсію і дохід від здачі житла в аренду.

Зміна черговості одержання права на спадкування - це виняток із правила черговості, що застосовується лише тоді, якщо в судовому порядку належним чином встановлено всі обставини, передбачені ч. 2 ст. 1259 ЦК, на підставі яких суд вправі ухвалити відповідне рішення.

За встановлених обставини, правові підстави для застосування ст.1259 ЦК України та зміни черговості на одержання права на спадкування з четвертої на другу чергу ОСОБА_3 відсутні.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 за участю третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміну черговості одержання права на спадщину слід задовольнити частково: встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ч.5 ст.11, ч.2 ст.1259, ст.1264 Цивільного кодексу України, ст.3 Сімейного Кодексу України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення ", п.п.6, 21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування", ст.ст.3, 10, 15, 60, 79, 197, 209, 212, 214, 215, 223, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 за участю третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміну черговості одержання права на спадщину задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 07 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Є. Арапіна