Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

ПоповичО.В., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу і коштів за договором банківського вкладу

за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») про стягнення суми вкладу і коштів за договором банківського вкладу, позовні вимоги змінювалися, доповнювалися і уточнювалися.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що між нею і банком було укладено договір депозитного вкладу, згідно якого 12 березня 2013 року в регіональному відділенні ПАТ «КБ «ПриватБанк», яке знаходиться в м. Керч філії Кримського РУ ПАТ «КБ «ПриватБанк», було відкрито рахунок за цим договором, відповідно до якого вона передала ПАТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 15 000, 82 доларів США для їх розміщення на депозитному рахунку банка на термін вкладу до 12 березня 2014 року із зобов'язанням банку нараховувати проценти на суму вкладу за ставкою обумовлених річних 09,75 %. Станом на 12 березня 2014 року залишок на вказаному рахунку складав 16 530 доларів США і між сторонами було укладено новий договір депозитного вкладу, згідно якого вона передала ПАТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 16 530 доларів США для їх розміщення на депозитному рахунку банка на термін вкладу - 01 місяць (по 14 квітня 2014 року) із зобов'язанням банку нараховувати проценти на суму вкладу за ставкою обумовлених річних. Додаткові угоди не укладалися. Сторони вказаний договір виконували. Строк дії вказаного договору закінчився, вона звернулася до банку з заявою про повернення їй вказаної суми депозитного вкладу, що залишена без задоволення.

Посилаючись на те, що вказані дії банку є протиправними, позивач просила суд повернути вказану суму банківського депозитного вкладу з нарахованими процентами з урахуванням залишку сум на рахунку, інфляційні втрати, задовольнивши позов у повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

За ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, (далі - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. глави І Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. глави І Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. глави І Інструкції).

Пунктом 2.9. глави 2 розділу IV Інструкції про касові операції у банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, встановлено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

За вимогами ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Підтвердженням укладення договору банківського вкладу є оригінал цього договору та документ про внесення готівки на депозитний рахунок. ОСОБА_3 не надала свій примірник договору банківського вкладу від 12 березня 2013 року № SAMDN2324. Платіжне доручення про приймання банком 12 березня 2013 року суми 15 000, 82 грн від ОСОБА_3 на депозит не підтверджує обставин додержання письмової форми договору банківського вкладу. Квитанція № 277566 (Т. 1, а. с. 8) не містить посилань на договір банківського вкладу від 12 березня 2013 року № SAMDN2324 (призначення платежу - відкриття депозиту НОМЕР_1); відбиток печатки банку на цій квитанції містить застереження про дійсність засвідченого печаткою документа лише за підписом ОСОБА_4, а особу, яка підписала квитанцію, не встановлено. Іншого оригіналу договору депозиту позивачем також не надано.

На підставі викладеного суди дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність позову, що не позбавляє позивача права на повторне звернення із позовом із наданням доказів на його підтвердження.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович

В.О. Савченко