Справа № 703/5193/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Гудзюка І.В.

при секретарі Бондаренко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Смілі подання головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про примусове проникнення до житла для проведення виконавчих дій, -

встановив:

Головний державний виконавець Смілянського МВ ДВС ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2, зокрема до квартири АДРЕСА_1.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Смілянському МВ ДВС перебуває зведене виконавче провадження відносно ОСОБА_2, до складу якого входять 2 виконавчих провадження на загальну суму 155 516 грн. 14 коп., а саме:

- виконавчий лист Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/747/14ц, 2/703/346/14 від 21 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 134 301 грн. 14 коп.;

- виконавчий лист Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/5193/14ц, 2/703/1726/14 від 23 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 21215 грн.

24 липня 2014 року та 25 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких надіслані боржникові та надано семиденний строк для добровільного виконання рішень.

В звязку з тим, що боржником в термін, встановлений на самостійне виконання рішення суду не виконано, державним виконавцем розпочато примусове виконання виконавчого документу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подання підлягає до задоволення з огляду на наступне.

На підставі ст.ст. 17, 19 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державним виконавцем здійснювались заходи з примусового виконання рішення суду.

З метою перевірки майнового стану боржника за адресою, що зазначена у виконавчому документі та визначена місцем проведення виконавчих дій, а саме: АДРЕСА_2, здійснений вихід, який виявився безрезультатним, так як двері квартири відчинив син боржника ОСОБА_4 та повідомив, що ОСОБА_2 по вказаній вище адресі не проживає близько двох років, та не надав державному виконавцю доступу до помешкання боржника про що складено відповідний акт від 08 червня 2016 року.

Державним виконавцем повторно здійснений вихід за адресою що зазначена у виконавчому документі, який виявився безрезультатним, так як двері квартири державному виконавцю не відчинили, боржнику залишено виклик до відділу на 04 липня 2016 року, про що складено відповідний акт від 30 червня 2016 року.

З рапорту дільничного інспектора Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 11 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 відсутній місце його перебування невідоме.

Таким чином, в добровільному порядку вимоги державного виконавця боржником не виконані.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень покладено законом на Державну виконавчу службу України, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

З наявних у справі матеріалів вбачається, що дії (бездіяльність) боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого документа (рішення суду), що тягне за собою порушення строків виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов'язковості судових рішень.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Частиною 2 вказаної статті закріплено, що суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що з метою належного виконання виконавчого документа (рішення суду) про стягнення з боржника боргу та недопущення порушення прав стягувача, є всі належні правові підстави для надання державному виконавцю дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Разом з цим, слід зазначити, що у відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, державний виконавець, у порядку визначеному законом звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника для опису майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 376 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Подання головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла для проведення виконавчих дій - задовольнити.

Надати дозвіл Смілянському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2 - квартири АДРЕСА_1, для проведення виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» з метою виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 5 денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Головуючий: І.В. Гудзюк