Справа № 488/336/15-ц
Провадження № 2/488/120/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.02.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого по справі судді - Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Чуб Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Південної Товарної біржі, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

В С Т А Н О В И В:

27.01.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати дійсним договір № 1218 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований 31.01.1995 року на Південній Товарній біржі.

В обгрунтування позову позивач вказувала, що 31.01.1995 року між нею та відповідачем по справі був укладений вказаний договір купівлі-продажу, який було зареєстровано на Південній Товарній біржі за 1218, та вподальшому в у КП "Миколаївському міжміському БТІ" за р. № 7085 від 31.01.1995 року. Але договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, у зв'язку з чим на теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися належною їй квартирою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила справу розглядати без її участі, позов визнала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - Південна Товарна біржа в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена, не представила доказів проти задоволення позову.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 31.01.1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру № 138, яка знаходиться в м. Миколаєві по пр. Корабелів, 12-В, вказаний договір було укладено на Південній Товарній біржі.

31.01.1995 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем у КП "Миколаївське міжміське БТІ" за р. № 7085, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу", членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Підтвердженням наміру ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірне майно є договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на Південній Товарній біржі, без його подальшого нотаріального посвідчення, з реєстрацією його в "Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю", реєстраційний номер № 1218 від 31.01.1995 року.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК Української РСР (в ред.1963 р. чинній на час укладення спірного договору), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідач на момент укладення спірного договору був власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою за р. № 1-3585 від 26.12.1994 року, зареєстрованого Миколаївським міським бюро технічної інвентаризації, реєстровий номер 7085 від 27.12.1994 року.

Згідно ст. 45 ЦК Української УРСР (чин. ред. 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі та за ст. 47 ЦК Української РСР (чин. ред. 1963 року) визначено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, за можливе визнати спірний договір купівлі-продажу дійсним, а відтак задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Південної Товарної біржі, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 1218 від 31.01.1995 року, укладений на Південній Товарній біржі, згідно якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру № 138, яка знаходиться в м. Миколаєві по пр. Корабелів, 12-В.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Безпрозванний