ЄУН № 174/360/16-ц
н/п № 2-о/174/9/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2016 року Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борцової А.А.,

народних засідателів - Пальцун К.А., Коцюби С.М.,

з участю секретаря - Заіки А.В.,

заявниці - ОСОБА_1,

заінтересованої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересовані особи : ОСОБА_3, ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою вказуючи, що її рідний брат ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Перебував на посаді міліціонера-водія служби забезпечення 4-го міського відділу міліції АНД районного відділу. 22.11.2011 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська був засуджений до 7 років позбавлення волі. У квітні 2012 року він вийшов із будинку за місцем реєстрації та проживання, та не повернувся. Пошуки у друзів та знайомих результату не дали. Коли вона звернулася до АНД РВ УМВС України у Дніпропетровській області із заявою про його розшук, її повідомили, що він і так в розшуку. Її брат ОСОБА_4, мав сімю, іншого житла не мав, колишня дружина відносини з нею не підтримує. Останні чотири роки він не зявлявся ні дома, ні на роботі, не телефонував, ні писав рідним. З часу зникнення ніяких відомостей від нього не надходило. За останні 4 роки його пошуки не дали позитивного результату і встановити його місце перебування не вдалося. Її брат і досі зареєстрований за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Питання визнання її брата ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім для неї важливе, і є всі підстави його таким визнати. Вона вважає достатньою метою для звернення до суду, визнання родичами рідної людини безвісно відсутнім, та визначення його статусу для рідних, а в подальшому - зняття з розшуку, визнання померлим. У м. Вільногірську мешкають їхні батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, першої категорії, має право на отримання аліментів від сина, зниклого ОСОБА_4, як інвалід 2 групи, крім того, вона та батьки мають визначитися із питанням складання заповіту та права на спадщину. Для визначення статусу її брата на цей час, та визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в подальшому померлим, вважає за потрібне. У місці постійного проживання її брата - ОСОБА_4, немає відомостей про місце його перебування більше одного року, у звязку з чим він може бути визнаний безвісно відсутнім. Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім необхідно для зняття його з реєстрації та отримання соціальної допомоги. Просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, - безвісно відсутнім.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала, посилаючись на вищевказані обставини, додатково пояснила, що брат зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_5. Останній раз спілкувалася з братом у квітні 2012 р., після чого він зник, з того часу будь - яких відомостей про нього їх сімя не має. На час зникнення брат з дружиною був розлучений, з нею їх сімя не спілкується. З заявою про визнання брата безвісно відсутнім звернулася вона, оскільки хоче допомогти своєму батьку ОСОБА_3, який за станом здоровя з такою заявою звернутися не може. Батько є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, хоче скласти заповіт, і якщо брата визнають безвісно відсутнім, то на нього він заповіт складати не буде. До того ж, батько можливо зможе отримати якісь соціальні пільги, які саме, не знає. Крім того, брата необхідно зняти з реєстрації, щоб його дружина не сплачувала за нього комунальну платежі. Послідуюче зняття брата з розшуку, визнання померлим це не основна мета з якою їй необхідно визнати брата безвісно відсутнім, основне те, що вона хоче допомогти своєму батьку та визначити офіційний статус брата для їх сімї. Коли брата було оголошено в розшук їй невідомо, знає, що він засуджений за вчинення злочину до 7 років позбавлення волі, в квітні 2012 р. справа переглядалась апеляційним судом, вирок залишили в силі, але під варту в суді брата при розгляді справи не брали. Після цього він зник і органами поліції оголошений в розшук. Просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 заяву підтримала, пояснила, що ОСОБА_4- це її син. Останній час син жив в м.Дніпро, спілкувалися з ним в основному по телефону, жив він на орендованій квартирі, розлучився з дружиною приблизно 7 років назад. Останній раз спілкувалася з сином 27.04.12 року, домовилися, що він приїде до них на травневі свята, але так і не приїхав, звязок обірвався, і з того часу будь - яких даних про те, де він перебуває у їх сімї немає. Їй відомо, що сина засуджено до позбавлення волі за вчинення злочину і він знаходиться в розшуку. Її мета - знайти сина, вважає, що сина необхідно визнати безвісно відсутнім, тоді його будуть краще шукати. Які соціальні виплати можуть бути призначені її чоловіку у разі визнання сина безвісно відсутнім, їй невідомо, чоловік вважає, що йому можуть надати допомогу на операцію організація учасників ліквідації наслідків на ЧАЕС або соціальні служби.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що заяву підтримує. (а.с 55).

Вислухавши заявницю, заінтересовану особу ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, факт родинних стосунків заявниці та ОСОБА_4, підтверджується копіями паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_4, копіями свідоцтв про народження останніх, копією свідоцтва про шлюб, згідно з якими батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ОСОБА_5 08.08.2008 року уклала шлюб з ОСОБА_6, після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с. 5-10, 8 зв.).

Факт реєстрації ОСОБА_4Є по вул. Житомирська, 93, в м. Дніпро з 24.02.2004 року та не проживання за вказаною адресою з 2012 р., підтверджується копією його паспорту, копією характеристики від 04.06.2016 року, виданої Амур-Нижньодніпровською районною радою м.Дніпро, довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 12.07.2016 року (а.с. 7-8, 12, 43).

Факт засудження ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення підтверджується копією ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.04.2012 року, згідно якої вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.11.2011 року, яким ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджений за ч.1 ст.121, ч.3 ст.365, ч.1 ст.70, 54 КК України до 7 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком 3 роки, змінено в частині прийнятого рішення по цивільному позову, в іншій частині вирок залишено без змін. (а.с. 15-18).

Факт знаходження ОСОБА_7 у державному розшуку у звязку з ухиленням від відбування кримінального покарання підтверджується копіями довідок від 03.05.2016 року та від 30.07.2016 року, виданих АНД ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області, згідно яких 05.06.2012 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_4 заведено справу оперативного обліку категорії «Розшук» № 16112009 в звязку з переховуванням від виконання вироку суду. З метою встановлення місцезнаходження та затримання розшукуваного ОСОБА_4 проведено ряд оперативно-розшукових заходів, однак місце знаходження останнього не встановлено. (а.с.19, 52-53)

Факт відсутності у ОСОБА_4 нерухомого майна підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.07.2016 року, згідно якої відомості про зареєстроване майно на імя ОСОБА_4 відсутні (а.с. 22).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, визнання особи безвісно відсутньою можливо для ліквідації невизначеності, яка повязана з відсутністю одного з субєктів цивільних правовідносин, і необхідності відповідними засобами забезпечити безпосередній захист охоронюваних законом прав та інтересів громадян і організацій, що перебувають в правовідносинах з безвісно відсутньою особою.

Фактичний склад безвісної відсутності повинен включати такі обставини, при наявності яких суд може визнати громадянина безвісно відсутнім, зокрема:

- відсутності протягом року, що передував зверненню в суд, відомостей про громадянина по місцю його постійного проживання, а також відсутності протягом того ж строку даних про його приблизне місцезнаходження;

- неможливість для суду і всіх зацікавлених осіб всіма законними засобами отримати відомості про відсутнього громадянина;

- наявність даних про те, що відсутність особи сталася з незалежних від неї причин;

- відсутність даних про те, що особа умисно приховує своє місце перебування;

- наявність у заявника цивільно-правової мети, яка може бути досягнута шляхом судового визнання громадянина безвісно відсутнім. Реальність цієї мети повинна підтверджуватись існуючими між заявником і безвісно відсутнім громадянином цивільно-правових відносин (що виникли до моменту безвісної відсутності) і обєктивної необхідності ліквідації перешкод для реалізації прав або виконання юридичних обовязків шляхом визнання громадянина безвісно відсутнім.

Таким чином, визнання особи безвісно відсутньою є правом, а не обовязком суду і слугує, насамперед, захисту прав, в тому числі майнових, та законних інтересів особи, відносно якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, а також прав і законних інтересів осіб, з якими вона проживає або перебуває у цивільно-правих відносинах, оскільки наслідками такого визнання, зокрема, може бути встановлення опіки над майном особи, яка визнана безвісно відсутньою, розірвання з нею шлюбу у спрощеному порядку, припинення дії договорів, укладених цією особою, тощо.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.11.2011 року засуджений за ч.1 ст.121, ч.3 ст.365, ч.1 ст.70, 54 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком 3 роки, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.04.2012 року вирок в частині призначеного покарання залишено без змін, а 05.06.2012 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 оголошено в розшук як особу, яка ухиляється від відбуття покарання, здійснено ряд оперативно-розшукових заходів, однак місце знаходження ОСОБА_4 не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_4 після розгляду справи апеляційним судом 10.04.2012 року, зник з місця свого проживання, при цьому ОСОБА_4 знав і не міг не знати про те, що відносно нього існує вирок суду, яким його засудженого до покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, в звязку з чим органами Національної поліції України оголошено його розшук, як особи, яка ухиляється від відбування призначеного вироком суду покарання, і вказані обставини, поза розумним сумнівом, дають суду підстави вважати, що ОСОБА_4 умисно приховує своє місце перебування саме з метою ухилення від відбування призначеного вироком суду покарання.

До того ж, метою визнання особи безвісно відсутньою не може слугувати отримання соціальних пільг батьком заявниці, складання ним же заповіту, зняття ОСОБА_4 з розшуку та з реєстрації за місцем проживання колишньої дружини, визначення його статусу для родини, про що зазначає заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні, а будь-яких інших обставин, які б вказували на необхідність захисту прав та інтересів ОСОБА_4, ліквідації перешкод для реалізації прав заявниці або виконання юридичних обов'язків шляхом визнання її брата безвісно відсутнім, останньою не наведено.

При таких обставинах, у суду відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім, а у задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення понесені судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.39, 43 ЦК України та керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 218, 246, 247, 249 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 - відмовити.

Судові витрати у справі покласти на заявницю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 08 грудня 2016 року.

Головуючий суддя : підпис ОСОБА_8

Народні засідателі: підпис ОСОБА_9

підпис ОСОБА_10