Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 15.07.2014 року ОСОБА_2 позичив у нього грошові кошти в розмірі 1 190 000 гривень строком до 15.10.2014 року, про що написав розписку. До цього часу відповідач грошові кошти не повернув. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму в розмірі 1 190 000 гривень та витрати по сплаті судового збору.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву від 04.07.2016 року про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи і просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.07.2014 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у власність грошові кошти у сумі 1 190 000 гривень і зобов'язався повернути суму позики у строк до 15.10.2014 року, про що відповідач власноручно написав розписку (а.с.3-копія розписки).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За вказаним договором позики ОСОБА_2 свої зобов'язання про повернення коштів у встановлений договором строк не виконав, грошові кошти не повернув й до цього часу.

Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, неповернута сума коштів в розмірі 1 190 000 гривень підлягає стягненню з нього на користь позивача за рішенням суду.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позов в судовому засіданні доведений і підлягає задоволенню.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 1046 -1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 88, 209, 213, 214, 215, 218, 226 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики в розмірі 1 190 000 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 090 гривень, а всього стягнути 1 196 090 гривень (один мільйон сто дев'яносто шість тисяч дев'яносто гривень).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н. В. Неганова