Справа № 215/5659/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.

при секретарі Уваровій Л.І.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Тернівської районної у місті ОСОБА_2 ради про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування; третя особа: Придніпровська товарна біржа,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, та просить визнати дійсним договір міни квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, що належала йому на праві спільної сумісної власності, що був укладений 17.03.1999 р. та зареєстрований у Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі на підставі Закону України Про товарну біржу та в нотаріальній конторі не посвідчений, та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 44,4 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 24.12.2014 р..

28 травня 1999 року його мати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, а 02 серпня 2002 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним, але свідоцтво про право на спадщину не отримала.

24 грудня 2014 року його мати ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_3. Він є спадкоємцем померлої першої черги за законом і в установлений законом строк звернувся до Другої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте, 01 вересня 2015 року постановою державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 у видачі йому ОСОБА_6 про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 було відмовлено з тих підстав, що відсутнє нотаріальне посвідчення договору міни 1/2 частини квартири АДРЕСА_4, яка є спадковим майном після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4. У звязку з цим йому було рекомендовано нотаріусом звернутися до суду для встановлення дійсності договору міни частини спадкової квартири та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

У даний час однієї із сторін договору міни - ОСОБА_3 немає в живих, тому відсутня можливість посвідчити укладений договір міни квартири в нотаріальній конторі.

При цьому вони з ОСОБА_3, як сторони договору міни, виконали всі його умови.

Він переїхав мешкати в квартиру АДРЕСА_5 і зареєстрував своє право власності на вказану квартиру в Криворізькому БТІ, а потім розпорядився нею і продав.

ОСОБА_3 переїхав до своєї дружини ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_4, зареєструвався в ній та зареєстрував своє право власності в Криворізькому БТІ.

Позивач надав заяву про підтримку позову, а також про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача надав заяву про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, тобто фактично визнавши позовні вимоги, просить розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.

Третя особа про час і місце судового засідання повідомлена належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи докази: лист державного нотаріуса від 01.09.2015 р.; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2015 р.; копії: свідоцтва про смерть ОСОБА_4; витягу від 13.03.2015 р. про реєстрацію в Спадковому реєстрі; свідоцтва про народження ОСОБА_1; свідоцтва про одруження; свідоцтва про смерть ОСОБА_3; свідоцтва № Т163 від 05.02.1999 р. про право власності на житло; договору від 17.03.1999 р. міни нерухомого майна; звіт про оцінку нерухомого майна; лист від 08.01.2016 р. державного нотаріуса щодо спадщини після смерті ОСОБА_4; інформаційну довідку від 08.01.2016 р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); інформаційну довідку від 08.01.2016 р. зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори); лист від 08.01.2016 р. державного нотаріуса щодо спадщини після смерті ОСОБА_3; інформаційну довідку від 08.01.2016 р. зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори); інформаційну довідку від 08.01.2016 р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); довідку про склад сімї ОСОБА_3; довідку про склад сімї ОСОБА_4; повідомлення від 26.04.2016 р. КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с. 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 25-43, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 77, 78, 95), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини.

17.03.1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір міни належної останньому на праві власності квартири АДРЕСА_6 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, яка належала позивачу. Договір міни був посвідчений 17 березня 1999 року в Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі на підставі Закону України Про товарну біржу , але в нотаріальній конторі не посвідчений.

28 травня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, а 02 серпня 2002 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним, але свідоцтво про право на спадщину не отримала.

24 грудня 2014 року померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_3. Позивач є спадкоємцем померлої першої черги за законом і в установлений законом строк звернувся до Другої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

01 вересня 2015 року постановою державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 у видачі позивачу ОСОБА_6 про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 було відмовлено з тих підстав, що відсутнє нотаріальне посвідчення договору міни 1/2 частини квартири АДРЕСА_4, яка є спадковим майном після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4. У звязку з цим йому було рекомендовано нотаріусом звернутися до суду для встановлення дійсності договору міни частини спадкової квартири та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

У цей час однієї із сторін договору міни - ОСОБА_3 немає в живих, тому відсутня можливість посвідчити укладений договір міни квартири нотаріально.

При цьому позивач з ОСОБА_3, як сторони договору міни, виконали всі його умови.

Позивач переїхав проживати в квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1 і зареєстрував своє право власності на вищевказану квартиру в Криворізькому БТІ.

ОСОБА_3 переїхав до своєї дружини ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_4, зареєструвався в ній та зареєстрував своє право власності в Криворізькому БТІ.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 5 ЦК України (в редакції 2003 року), якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовуються до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про власність", чинного на час набуття спадкодавцем ОСОБА_3 спірного майна, громадянин набував право власності на майно, зокрема, отримане внаслідок укладення угод, що не заборонені законом.

Стаття 15 Закону України «Про товарну біржу» (у редакції від 16.02.1993 року), що діяла на момент укладення ОСОБА_3 договору міни квартири, а саме на 17 березня 1999 року в Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі, не забороняла купівлю-продаж, міну, зокрема квартири та не передбачала необхідності нотаріального посвідчення укладеного договору, що зокрема зазначено і в самому договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 р., який діяв на час укладання договору міни квартири, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 02 серпня 2002 року, спадкоємцями першої черги за законом є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У листі № 24-753/0/4-1 від 16.05.2013 р. Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовних вимог.

Таким чином, визнання відповідачем, позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, ст. ст. 47, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. ст. 220, 368, 372, 1220, 1223, 1261-1265, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 169, 174, 209, 212-214, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Тернівської районної у місті ОСОБА_2 ради про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування; третя особа: Придніпровська товарна біржа задовольнити.

Визнати договір міни квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, що був укладений 17.03.1999 р. та зареєстрований на Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 44,4 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 24.12.2014 р..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: