Єдиний унікальний номер: 448/577/16-ц
Провадження № 2/448/253/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16.06.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого судді Борисенко В.В.

при секретарі Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тщенецької сільської ради Мостиського району Львівської області з участю третіх осіб Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області, Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просила суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: с. Волиця, вул. Шкільна, 2, Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що спірний будинок належав її матері, яка померла 09.02.2012 року, склавши за життя заповіт, котрим все своє майно вона заповіла їй (позивачці). в свою чергу, вона дану спадщину прийняла, звернувшись у встановлені строки в нотаріальну контору, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок.

Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій просила суд слухати справу у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні не зявився, однак надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, вказавши, що проти задоволення даного позову не заперечує.

Треті особи по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, однак подали заяви з проханням слухати справу без їхньої участі, так як проти позову не заперечують.

Представники третіх осіб Мостиської державної нотаріальної контори та Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не зявилися, проте направили в суд заяви з проханням слухати дану справу без їхньої участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: с. Волиця, вул. Шкільна, 2, Мостиського району Львівської області, належали ОСОБА_4 (матері позивачки).

09.02.2012 року ОСОБА_4 померла, склавши за життя заповіт, котрим все своє майно вона заповіла доньці ОСОБА_1 (позивачці у справі). Даний заповіт ніким не оспорювався та не відмінявся. Спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яким належало право на обовязкову частку у даній спадщині, від своїх часток відмовилися та на них не претендують.

Згідно матеріалів спадкової справи № 321/2012, позивачка дану спадщину прийняла, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості оформи свої спадкові права на спірне будинковолодіння, так як спадкодавцем за життя не виготовлено правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 263111 від 10.02.2012 року; копією спадкової справи № 321/2012 до майна померлої 09.02.2012 року ОСОБА_4; заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_2; копією договору дарування від 17.05.1973 року; довідками Тщенецької сільської ради Мостиського району Львівської області № 355 від 11.03.2016 року та № 633 від 01.06.2016 року; а також іншими матеріалами справи.

Практика Верхового Суду України (п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у звязку із вищевикладеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст.1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, та зважаючи, що позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті матері ОСОБА_4 прийняла та спадкоємці, яким належалось право на обовязкові частки в даній спадщині, на свої частки не претендують, беручи до уваги, що відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок унеможливлює позивачці належне оформлення її спадкових прав, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на будинковолодіння, що знаходяться за адресою: с. Волиця, вул. Шкільна, 2, Мостиського району Львівської області, згідно заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1223, 1233, 1241, 1268 1270, 1273 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 174, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Волиця, вул. Шкільна, 2, Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 09.02.2012 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5