Справа № 467/1479/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

у складі: головуючої судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Сіваченко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до

Арбузинської селищної ради Миколаївської області

про тлумачення заповіту

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Арбузинської селищної ради Миколаївської області, в якому просить здійснити тлумачення заповіту померлої ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16 березня 2016 року померла ОСОБА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки. Позивач являється спадкоємцем померлої згідно заповіту, але оформити спадщину не має можливості, оскільки за заповітом ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у розмірі 7,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в колективній власності КСП «Хлібороб», місцезнаходження якого є смт Арбузинка Миколаївської області, що належало їй на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0080811, виданого 15 жовтня 1996 року Арбузинською районною державною адміністрацією Миколаївської області на підставі рішення цією ж райдержадміністрації від 23 вересня 1996 року за № 462. Однак, за життя спадкоємець отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 014896 замість сертифікату, а тому обєктом спадкування є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. Однак, не зважаючи на дані обставини, нотаріусом спадкоємцю відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Представник позивача до початку судового засідання, через канцелярію суду, подав заяву згідно якої він підтримав заявлені позовні вимоги та просив слухання у справі провести за його відсутності.

Від представника відповідача до судового засідання надійшла заява, згідно якої він не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд слухання у справі провести за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 березня 2016 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 229492 (а.с. 10).

Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,15 га, розташованої в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 014896, виданого 01 серпня 2003 року Арбузинською РДА на підставі розпорядження Арбузинської РДА № 498 від 30 липня 2003 року (а.с. 52).

Згідно заповіту від 20.03.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_3 (а.с. 13) ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у розмірі 7,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в колективній власності КСП «Хлібороб», місцезнаходження якого є смт Арбузинка Миколаївської області, що належало їй на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0080811, виданого 15 жовтня 1996 року Арбузинською районною державною адміністрацією Миколаївської області на підставі рішення цією ж райдержадміністрації від 23 вересня 1996 року за № 462.

У відповідності до розяснення приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 № 469/02-14 від 26.08.2016 року зазначено, що на час відкриття спадщини виявлено, що спадкодавець за життя отримала державний акт на право власності на земельну ділянку замість сертифікату, а тому обєктом спадкування є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області площею 7,15 га, а не вказана в заповіті земельна частка (пай), а тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 7).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с. 35-50).

Такий зміст заповіту пояснюється тим, що на момент складання заповіту ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0080811 належала земельна частка (пай). За життя остання отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 014896, тому дійсно обєктом спадщини є земельна ділянка.

Відповідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповіт, це розпорядження особи (заповідача) відносно належного їй майна, майнових прав та обовязків на випадок своєї смерті, складений у встановленому законом порядку. Заповіт є одностороннім правочином.

Відповідно до ст. 213 ЦК України на вимогу однієї, або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення правочину.

При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, установлена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору і інші обставини, що мають значення.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що дійсна воля померлої ОСОБА_2 була спрямована на передачу після своєї смерті позивачу права власності на належну їй земельну ділянку, згідно державного акту серії ІІІ-МК № 014896.

З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Тому, на підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Арбузинської селищної ради Миколаївської області про тлумачення заповіту - задовольнити.

Тлумачити заповіт, посвідчений державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_3 20.03.2003 року, наступного змісту:

«Я, ОСОБА_2, 18 вересня 1933 року, народилась в с. Беловеж Рокитинського району Ровенської області, мешкаю в смт. Арбузинка Миколаївської області, по провулку Тихий, 1, на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: належну мені земельну ділянку площею 7,15 га, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 014896, виданого 01 серпня 2003 року Арбузинською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Арбузинської районної державної адміністрації № 498 від 30 липня 2003 року, заповідаю своєму сину ОСОБА_1.»

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_5