Справа № 645/930/16-ц
Провадження № 2/645/1131/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди,завданої злочином,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та в обґрунтування зазначив наступне. 04 вересня 2010 року близько 23 годин. 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «АUDI 100», державний № НОМЕР_1, на вул..Садова в с. Кулиничі, Харківського району, Харківської області, допустив зіткнення з двома транспортними засобами після чого наїхав на ОСОБА_2 біля воріт домоволодіння №46 по вул.. Садова. В результаті наїзду автомобіля під керуванням відповідача позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження. В наступному внаслідок отриманих травм йому було встановлено 3 групу інвалідності. Вироком Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2011 року ОСОБА_3 був визнаний винним в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України із призначенням покарання у вигляді 3 років позбавлення волі с позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік із із встановленням іспитового строку 2 роки відповідно до ст..75 КК України. Також вироком суду від 04 листопада 2011 року з ОСОБА_3 на користь позивача було стягнуто моральну шкоду в розмірі 25000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 1766 грн. 66 коп. До теперішнього часу відповідачем не відшкодована навіть частина спричиненої шкоди від злочину, що підтверджується довідкою Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області від 20.02.2016 року. За період з листопада 2011 року по січень 2016 року, тобто з часу винесення вироку від 04 листопада 2010 року, яким з відповідача було стягнуто на користь позивача моральну та матеріальну шкоду на загальну суму 26766 грн. 66 коп., до часу звернення до суду із даним позовом, індекс споживчих цін значно зріс і склав 1,817 раз., що підтверджується довідкою Головного управління статистики у Харківській області від 11.02.2016 року. В результаті росту споживчих цін сума, стягнута на користь позивача вироком суду і не відшкодована відповідачем, знецінилась та на думку позивача підлягає компенсації відповідно до індексу споживчих цін.

В судовому засіданні позивач вказав, що 21868,36 гривень це сума компенсації, у звязку з інфляцією в рахунок матеріальної та моральної шкоди завданої злочином не сплаченої в повному обсязі відповідачем. Оскільки вироком суду від 04 листопада 2011 року з ОСОБА_3 вже стягнуто на загальну суму шкоди, спричиненої злочином, в розмірі 26766,66 грн., з відповідача підлягає стягненню різниця між розміром шкоди, визначеної з урахуванням індексу інфляції станом на січень 2016 року, та розміром стягнутої в листопаді 2011 року матеріальної і моральної шкоди. Ця різниця становить 21868,36 грн. (48635, 02 грн. - 26766,66 грн. = 21868,36 грн.).

Відповідач та його представник не визнали позовні вимоги та просили суд відмовити в задоволенні,надали суду заперечення проти позовної заяви та пояснили що в звязку з складним матеріальним становищем він не має змоги повністю сплатити кошти які стягнуто судовим рішенням. Однак не ухиляється від обовязку та щомісяця буде сплачувати можливу суму.

Судом встановлено, що вироком Харківського районного суду від 04.11.2011 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання, визначивши йому іспитовий строк 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 було покладено такі обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органам кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої системи. Даним вироком стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 25000.00 грн. і матеріальну шкоду в сумі 1766.66грн.Стягнуто з ОСОБА_3 судові витрати.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦКУкраїни зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Стаття 625 ЦПК України регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК України, в якій йдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Крім того, з рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність.

Також слід зазначити, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-74/0/4-13 від 16 січня 2013 p .).

Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Керуючись ст.ст. 209,213-215 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди,завданої злочином - відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: