Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/561/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

особи, які приймають участь у справі: позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3 сільська рада Кодимського району Одеської області

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, 05 квітня 2016 року, звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_4, померлого 26 жовтня 2010 року.

В позовній заяві позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 посилалися на те, що 26 жовтня 2010 року помер їх батько ОСОБА_4. Після смерті батька залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 2,64 га вартістю 81883,33 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_3 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069497, яку батько успадкував після смерті своєї тітки ОСОБА_5, померлої 13 серпня 2008 року; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Маяк» розміром 6507 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №001093, виданого ОСОБА_3 сільською радою Кодимського району Одеської області 20 травня 2009 року на ім»я ОСОБА_4. Спадкоємцями за законом стали вони, як діти спадкодавця, та дружина, їхня мати ОСОБА_6. Мати від спадщини відмовилася. Вони, як особи, що своєчасно звернулися до нотаріуса із заявою - прийняли спадщину. Коли вони звернулись до нотаріуса з питання про видачу свідоцтва про право на спадщину, з»ясувалось, що відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю. Залишилась лише його ксерокопія. Про втрату державного акту на право власності на землю вони публікували оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це позитивного результату не дало. Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі теж відмовив у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило їх звернутися до суду за захистом свого права. Просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 2,64 га вартістю 81883,33 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_3 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069497, яку ОСОБА_4, померлий 26 жовтня 2010 року, успадкував після смерті своєї тітки ОСОБА_5, померлої 13 серпня 2008 року, який був утрачений; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Маяк» розміром 6507 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №001093, виданого ОСОБА_3 сільською радою Кодимського району Одеської області 20 травня 2009 року на ім»я ОСОБА_4.

В судове засідання позивачі не з»явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача (ОСОБА_3 сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено наступне.

ОСОБА_4 був власником: земельної ділянки площею 2,64 га, вартістю 81883,33 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території ОСОБА_3 сільської ради за межами села, успадковану ним після смерті ОСОБА_5 ( Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 лютого 2009 року серії ВМС №063381, виданого Кодимською державною нотаріальною конторою; Інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29-1516-99. 1-729/2-16 від 29 березня 2016 року); майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Маяк» (Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХІХ №001093, виданого 20 травня 2009 року ОСОБА_3 сільською радою).

26 жовтня 2010 року ОСОБА_4, помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №250181, видане 26 жовтня 2010 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції).

Спадкоємцями за законом стали: ОСОБА_5, як дружина спадкодавця, та діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

ОСОБА_5, від спадщини відмовилась, надавши відповідну заяву.

Отже, спадкоємцем за законом залишились ОСОБА_1 і ОСОБА_2, як діти спадкодавця.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частини 1 статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, яка діяла в т ой час, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Діючи відповідно до зазначеної норми Закону, позивачі подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини, однак, отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №276/02-14 від 06 квітня 2016 року).

В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№14 від 02 квітня 2016 року).

Крім того, як убачається з дослідженої в судовому засіданні Інформації відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №29-1516-99. 1-729/2-16 від 29 березня 2016 року, видати новий Державний акт на право власності на землю або дублікат цього документу не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав.

Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України).

Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності.

Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачами є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно.

З огляду на викладене суд констатує, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, набувши тим самим право власності на спадкове майно в рівних частках - земельну ділянку площею 2,64 га вартістю 81883,33 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_3 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069497, яку ОСОБА_4, померлий 26 жовтня 2010 року, успадкував після смерті своєї тітки ОСОБА_5, померлої 13 серпня 2008 року, який був утрачений; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Маяк» розміром 6507 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №001093, виданого ОСОБА_3 сільською радою Кодимського району Одеської області 20 травня 2009 року на ім»я ОСОБА_4.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1261 ч.1, 1268 ч.5, 1278 ч.1 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60, 130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в порядку спадкування законом після смерті ОСОБА_4, право власності на: ? частину земельної ділянки площею 2,64 га вартістю 81883,33 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_3 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069497, яку ОСОБА_4, померлий 26 жовтня 2010 року, успадкував після смерті своєї тітки ОСОБА_5, померлої 13 серпня 2008 року, який був утрачений; 1/2 частину майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Маяк» розміром 6507 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №001093, виданого ОСОБА_3 сільською радою Кодимського району Одеської області 20 травня 2009 року на ім»я ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І.ГУРА