У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Кадєтової О.В., Мостової Г.І., -
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної і матеріальної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом доОСОБА_5, мотивуючи свої вимоги тим, що у результаті протиправних дій відповідача їй завдана матеріальна та моральна шкода, у зв'язку із чим просила стягнути з останнього 10 704,84 грн у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 10 000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10 704,84 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000,00 грн моральної шкоди. Вирішено питання судового збору. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 просить рішення апеляційного суду скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 червня 2007 року є власником 1/3 частини цілого домоволодіння по АДРЕСА_1 Право власності ОСОБА_4 зареєстровано ТОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО» 26 червня 2007 року.

Зазначено, що ціле домоволодіння складається з двох жилих будинків: жилого будинку, побудованого з саману, позначеного в плані літ.А, загальна площа якого в цілому становить 58,3 кв.м., житлова площа 28,3 кв.м.; жилого будинку, побудованого з саману та цегли, позначеного на плані літ.Б, загальна площа якого в цілому становить 102,4 кв.м., житлова площа 68,4 кв.м. До цілого домоволодіння належать такі споруди та прибудови: Л - літня кухня, В - гараж, Г, Д, Ж - сараї, З - погріб, Е - вбиральня, № 1,3 - споруди, К - колодязь.

Співвласником інших 2/3 частин цього домоволодіння є ОСОБА_7

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28 квітня 2010 року, по справі № 2-165/09 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про визнання права власності, та призначення відповідачу грошової компенсації вартості 1/3 частини домоволодіння в розмірі 79 188,30 грн, визнано право власності ОСОБА_7 на все домоволодіння, а позивачу присуджено грошову компенсацію за 1/3 частини домоволодіння.

Позивач оскаржила вказані рішенняу суді касаційної інстанції.

У період оскарження судових рішень ОСОБА_7, на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 жовтня 2009 року (справа № 2-165/09) зареєструвала право власності на 1/3 частину домоволодіння в ТОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО» 23 жовтня 2009 року, та, як власник цілого будинковолодіння, на підставі договору купівлі-продажу від 31 жовтня 2011 року продала його ОСОБА_5

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2012 року вищезазначені рішення по справі № 2-165/09 було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2012 року провадження у справі № 2-165/09 закрито у зв'язку з відмовою ОСОБА_7 від позову.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, усунення перешкод у користуванні будинком та вселення, яке набрало законної сили, зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди у користуванні 1/3 частиною домоволодіння та вселено позивача у це домоволодіння.

При вселенні, ОСОБА_4 виявила, що частина домоволодіння, а саме: житловий будинок, позначений на плані літ. А та літня кухня, позначена літ. Л, знищена.

Актом від 24 березня 2012 року, затвердженим ТОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», підтверджено демонтаж житлового будинку під літ. «А» та літньої кухні під літ. «Л».

Частиною 3 статті 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд враховуючи вказані норми матеріального права, вірно виходив із того, що зі скасуванням судового рішення втрачаються ті правові наслідки, які з нього випливають, а тому після скасування рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2009 року, яким за ОСОБА_7 визнано право власності на все домоволодіння, право власності позивача на це майно є поновленим з 2007 року, а саме з моменту отримання свідоцтва про право власності за заповітом, а не з 2014 року.

Розмір майнової шкоди визначений позивачем на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи, яка проведена по іншій цивільній справі за позовом прокурора м. Мукачево в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним заповіту та встановлення права власності на частку спадкового майна та виділ частки в натурі від 30 червня 2006 року, відповідно до якого вартість 1/3 частини знесених відповідачем житлового будинку літ. А та літньої кухні літ. Л становить 10 704,84 грн.

Даний висновок судової будівельно-технічної експертизи та розмір шкоди відповідачем жодним чином не спростовано, клопотання про проведення експертизи останнім не заявлялось.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова