Справа № 464/3251/16-ц
пр.№ 2/464/1126/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

29.06.2016 Сихівський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором "Автопакет" № 348/48/07-Ф від 04 грудня 2007 року в розмірі 35 414,53 доларів США та 3 433 215, 28 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ВАТ КБ «Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра" на підставі договору "Автопакет" № 348/48/07/Ф від 04 грудня 2007 року відповідачу ОСОБА_3 надано кредит у розмірі 22 000 доларів США на придбання автотранспортного засобу марки "TOYOTA TACOMA" реєстраційний номер НОМЕР_1 строком до 04 грудня 2012 року зі сплатою 12,3% річних за користування кредитом, мінімально необхідний платіж у сумі 497,49 доларів США щомісячно. Для забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та співвідповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки від 04.12.2007, згідно якого останній поручився перед Банком за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Оскільки відповідачі не виконують зобов'язання по кредитному договору, припинили здійснювати щомісячні платежі, тому станом на 12.11.2015 утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 35 414, 53 доларів США, що складається із суми заборгованості по тілу кредиту 18 866,17 доларів США. та 16 548, 36 доларів США. суми заборгованості по сплаті відсотків та 3 433 215, 28 грн., що складається з 383 150,08 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 50 065, 20 грн. штрафу за порушення умов кредитного договору. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в повному обсязі примусово.

В судове засідання представник позивача не прибув, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі повторно (06.05.2016, 02.06.2016, 29.06.2016) не з'явились в судові засідання, хоча належним чином були повідомлені про день та час слухання справи.

Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 грудня 2007 року між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_3 укладено договір "Автопакет" №348/48/07/Ф, згідно якого ВАТ КБ "Надра" надав ОСОБА_3 грошові кошти (кредит) в розмірі 22 000 доларів США зі сплатою відсотків 12,3% річних на придбання автотранспортного засобу марки "TOYOTA TACOMA" реєстраційний номер НОМЕР_1 строком до 04 грудня 2012 року.

Сторони обумовили, що відповідно до п. 2.2.1, 2.2.3 Договору "Автопакет" позичальник повертає Кредит та сплачує Банку передбачені п.1.1.3.1 цього Договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок у порядку передбаченому п.2.2.3 цього Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 497, 49 дол. США. Позичальник вносить чергові мінімальні платежі по Кредиту/Кредитній лінії, визначені у п.п.2.2.1, 2.2.2 цього Договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок.

Відповідно до умов Договору в якості забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, відповідач передав банку в заставу автотранспортний засіб марки "TOYOTA TACOMA" реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін.

Кредитний договір та договір поруки зацікавленими сторонами в судовому порядку не оспорені, у зв'язку з чим ці правочини відповідно до правил ст. 204 ЦК України є правомірними.

Встановлено, що позивачем належно виконано умови згаданого вище договору і відповідачу ОСОБА_3 надані кредитні кошти 04.12.2007, що підтверджується заявою на видачу готівки № NL-14 від 04.12.2007.

Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В постанові Верховного суду України у справі за № 6-145цс14 від 24 вересня 2015 року висловлена така правова позиція: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не виконано зобов"язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.

Згідно п. 5.1 договору «Автопакет» у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Згідно п.5.2 договору «Автопакет» у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожен випадок.

Згідно п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного договору позичальник зобов'язаний: забезпечити банк всіма необхідними документами, суворо дотримуватися положень вказаного договору, протягом двох робочих днів повідомляти банк про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені, а також про факти розлучення, одруження, народження дітей та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов'язання за цим договором, з наданням відповідних документів, що їх підтверджують, на вимогу банку надавати, що підтверджують поточний фінансовий стан позичальника, надати додаткове забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором у разі суттєвого погіршення фінансового стану позичальника, зниження вартості забезпечення за цим договором.

Відповідно до оглянутого у судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 348/48/07-Ф від 04.12.2007 року, станом на 12.11.2015 року, за відповідачем ОСОБА_3 наявна заборгованість в розмірі 35 414,53 доларів США, та 3 433 215, 28 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту становить 18 866,17 доларів США. та 16 548, 36 доларів США.-заборгованості по сплаті відсотків, 383 150,08 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 50 065, 20 грн. штраф за порушення умов кредитного договору.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та співвідповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки від 04.12.2007. Згідно договору поруки співвідповідач несе солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання зобов'язань ОСОБА_3 по кредитному договору в повному об'ємі.

Згідно п.5.4 сторони встановлюють, що поручитель у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору, виплачує банку пеню від загальної суми заборгованості позичальника по договору в розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення з дня виникнення зобов»язання поручителя погасити заборгованість позичальника.

Представником позивача надано детальний розрахунок суми заборгованості, виходячи з якої обчислена пеня (а.с.18).

Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту, штрафу та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору.

Положеннями частин першої, другої статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини).

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 179 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На переконання суду, при укладенні кредитного договору та договору поруки позичальник ОСОБА_3 та поручитель ОСОБА_4 діяли вільно та виходили виключно з власних інтересів, рішення про вибір ПАТ КБ «Надра» в якості контрагента та про вступ із ним у договірні відносини ОСОБА_3 прийняла на власний розсуд, разом із цим контрагентом визначила валюту кредитного договору, розмір кредиту, його строки тощо.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору.

Таким чином, наявні у справі докази у вигляді належним чином завірених копій вказаних вище договорів, графіку погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому, поведінка та дії самого позичальника з часткового виконання кредитного договору, а саме погашення поточної заборгованості по кредитному договору (що є доказом безумовного укладення сторонами кредитного правочину), на думку суду, безспірно свідчать про обґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «Надра» до відповідачів про солідарне стягнення допущеної кредитної заборгованості в розмірі 35 414,53 доларів США та 3 433 215,28 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, задовольняючи позов, з відповідачів слід стягнути судовий збір в дохід держави, в розмірі по 3445 грн. з кожного.

Керуючись ст. 524, 526, 527, 530, 533, 549, 551, 553, 554, 612, 627, 628, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. 10, 11, 57, 58, 88, 179, 212, 214-215, 224-226, 232 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІПН-) та ОСОБА_4 ( ІПН-) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (, МФО 380764, рахунок в ПАТ «КБ «Надра» № 8077), заборгованість за договором «Автопакет» № 348/48/07-Ф від 04.12.2007 у розмірі 35 414, 53 доларів США та 3 433 215, 28 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3445 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 3445 грн. в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Суддя: