Справа № 459/1437/15 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/1513/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника Державної казначейської служби України ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ПФУ в м. Червонограді, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 06.07.2011 року УПФ України у м. Червонограді Львівської області зобовязано здійснити перерахунок та виплату апелянту щомісячну соціальну допомогу до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 21.11.2010 року по 18 червня 2011 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та невиплачених сум. Цим же рішенням суд визнав неправомірними дії УПФ України в м. Червонограді Львівської області щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Вищевказане рішення суду не виконано. Неправомірні дії УПФ України у м. Червонограді Львівської області щодо невиконання рішення суду завдали йому фізичних, душевних і психічних страждань. У звязку з наведеним вважає, що УПФ України у м. Червонограді повинно відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за його відсутності (а.с. 176).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 06.07.2011 року, яка залишена без змін рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2013 року визнано неправомірними дії ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_3 щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зобовязано ОСОБА_4 ПФУ в м. Червонограді Львівської області здійснити перерахунок та виплату щомісячної соціальної допомоги до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 21.11.2010 року по 18.06.2011 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Частиною другою статті 14, статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

03.09.2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №440, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі Порядок).

Цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Відповідно до п. 3 Порядку, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Відповідно до пунктів 19-20 Порядку бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845.

08.06.2015 року на адресу управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді надійшло повідомлення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про те, що виконавчий лист від 28.10.2014 року №2а-928/11, який виданий Червоноградським міським судом Львівської області, відповідно до пункту 7 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року №440 прийнято для обліку та включено до 1 черги задоволення вимог. Дані про рішення від 28.10.2014 року внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №16570. Дата внесення даних до реєстру 28.05.2015 року.

ОСОБА_4 15.06.2015 року на адресу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області направлено довідку про здійснення нарахування на виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області №2-а-928/11 від 06.07.2011 року. ОСОБА_3 нараховано 1021,23 грн. з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Статтями 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Покладення на особу цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування збитків та моральної шкоди може мати місце за наявності повного складу цивільного правопорушення - протиправність поведінки особи, наявність майнової шкоди та моральної шкоди як результату протиправної поведінки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою та вина заподіювача шкоди.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральних страждань неправомірними діями відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області, не доведено причинного звязку між діями останнього та спричиненням фізичних, моральних та психічних страждань.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарг висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді Л.Б. Струс

ОСОБА_6