Дата документу 15.04.2016
Справа N 320/1120/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" квітня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Кучеренко Н.В.
при секретарі Левандовській О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Ж325/1149-к від 31 серпня 2005 року у розмірі 90 757,56 грн.: з яких сума заборгованості за кредитом 58 383,18 грн., сума заборгованості за відсотками 25 313,80 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4 928,43 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 4 036,82 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 38,87 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 54,46 грн., а також судовий збір в розмірі 1 378 грн., зазначивши, що відповідач взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, в результаті чого за ним утворилась заборгованість.
Представник позивача в судове засідання не зявилась, від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в розписці-повідомленні про час і дату судового засідання, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти.
Відповідно до умов укладеного договору кредиту №Ж325/1149-к від 31 серпня 2005 року відповідач отримав грошові кошти в сумі 81 600 грн., зі сплатою 15,0% річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 28 серпня 2015 року, на придбання нерухомого майна.
Додатковою угодою № 1 від 31 липня 2008 року про внесення змін до Договору кредиту № Ж325/1149-к від 31 серпня 2005 року було внесено зміни до умов кредитування, зокрема з 31 липня 2008 року збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 20,00 % (двадцять ) процент річних.
Додатковою угодою № 2 від 30 листопада 2009 року про внесення змін до Договору кредиту № Ж325/1149-к від 31 серпня 2005 року було внесено зміни до умов кредитування, зокрема реструктуризовано заборгованість та збільшено термін користування кредитними коштами до 28 квітня 2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.
Відповідно до п. 4.2. кредитного договору у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, визначеного в п. 3.3.15 цього договору, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту ( частини кредиту) визначеного в п. 3.3.16 цього договору строків, сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту визначених п. 1.1, 2.6.3, 3.2.3, 4.4, 5.4 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1(один) % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення,але не більше подвійної облікової ставки Національного банку, що діє у цей період
Згідно розрахунку заборгованості, доданого до позову, відповідач станом на 10 січня 2016 року має заборгованість у розмірі 90 757,56 грн.: з яких сума заборгованості за кредитом 58 383,18 грн., сума заборгованості за відсотками 25 313,80 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4 928,43 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 4 036,82 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 38,87 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 54,46 грн.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу добровільного погашення заборгованості, шляхом написання та направлення письмових вимог про повернення боргу, однак вказані вимоги були залишені відповідачем без задоволення.
Таким чином, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання, що є порушенням вимог ст. 610 ЦК України.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносини за кредитним договором застосовуються положення про договори позики.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором.
Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № Ж325/1149-к від 31 серпня 2005 року у розмірі 90 757,56 грн.: з яких сума заборгованості за кредитом 58 383,18 грн., сума заборгованості за відсотками 25 313,80 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4 928,43 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 4 036,82 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 38,87 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 54,46 грн., а також судового збору в розмірі 1 378 грн..
Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.15, 57, 59, 88, 107, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.В.Кучеренко