У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ СтупакО.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Сокальського районного суду Львівської області та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 16 листопада 2011 року Сокальським районним судом Львівської області у справі № 2-1427/11 було постановлено завідомо неправосудну ухвалу, якою Сокальський районний суд Львівської області мав намір позбавити його доступу до правосуддя та грубо порушив його конституційні права, гарантовані ст. ст. 8, 40, 55, 56 Конституції України, у зв'язку з чим просив стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України на його користь 1 млн. грн на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 19 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року, ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження у справі за вище згаданим позовом.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року вище вказані ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 19 лютого 2015 року та апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди скасовано і питання про відкриття провадження у справі в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 19 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 02 грудня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України у разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом (п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади»).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно виходив із того, що постановляючи ухвалу від 16 листопада 2011 року, суддя Сокальського районного суду Львівської області Пахут С.О. вирішував питання щодо відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди. Цивільний процесуальний кодекс України передбачає, що ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку. Таким чином посилання позивача на те, що суддя мав намір позбавити його доступу до правосуддя безпідставні.

Водночас суд правильно встановив, що ОСОБА_2 оскаржив зазначену вище ухвалу і така ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2012 року була скасована, а справу направлено до Сокальського районного суду Львівської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування державою Україна моральної шкоди заявнику.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою на заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак