Справа № 152/964/16-ц
УХВАЛА

04 липня 2016 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність ВДВС Шаргородського районного управління юстиції,

встановив:

01.07.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Шаргородського районного суду з вказаною скаргою на бездіяльність ВДВС Шаргородського районного управління юстиції, в якій просить зобовязати керівництво ВДВС Шаргородського районного управління юстиції у встановлений законом термін відкрити виконавче провадження; постанови про відкриття виконавчого провадження направити їй та боржникові.

Мотивуючи скаргу, ОСОБА_2 зазначила, що 12.05.2016 року звернулася із заявою до начальника ВДВС Шаргородського районного управління юстиції про примусове стягнення з ОСОБА_3 аліментів на підставі виконавчого листа, виданого Шаргородським районним судом 12.05.2016 року. Заяву та додані до неї документи субєктом оскарження прийнято, але до теперішнього часу ВДВС не виконує рішення суду та вимоги виконавчого листа, залишивши її заяву без розгляду, чим їй завдано матеріальних збитків.

Вказана скарга підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Судовий контроль за виконанням судових рішень встановлений розділом VІІ ЦПК України.

Нормами ст.ст.383-389 ЦПК України не зазначено вимоги до скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

З розяснень, що містяться в п.13 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за №7 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», вбачається, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Так, загальні вимоги щодо форми та змісту позовної заяви передбачені положеннями ст.119 ЦПК України.

Відтак, в силу вимог ч.2 ст.119 ЦПК України, пунктів 3-5 ч.7 ст.82 ЗУ «Про виконавче провадження» та розяснень, що містяться в п.13 вказаної вище вказаної Постанови Пленуму ВВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, скарга повинна містити: найменування суду, до якого подається скарга; ім'я (найменування) заявника та заінтересованих осіб, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст вимог; виклад обставин, якими обґрунтовуються вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до скарги; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено.

У вказаній скарзі не всі зазначені вимоги ст.119 ЦПК України, пунктів 3-5 ч.7 ст.82 ЗУ «Про виконавче провадження» дотримані.

Так, в порушення вимог п.1 ч.2 ст.119 ЦПК України, заявником не вірно зазначено найменування суду, до якого подається скарга, оскільки вказано, що вона подається не суду, а судді Шаргородського районного суду Строгому І.Л.

Також, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України, заявником не зазначено заінтересованих осіб учасників цього провадження, прав і обовязків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення скарги, а субєктом оскарження вказано начальника ВДВС Шаргородського районного управління юстиції.

Проте, загальновідомим є факт по те, що Шаргородське районне управління юстиції ліквідовано на підставі Наказу Міністерства юстиції України за №572/5 від 01.03.2016 року на виконання п.1 постанови КМУ від 11.02.2016 року за №99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги».

Крім того, загальновідомим є факт ліквідації Державної виконавчої служби на підставі постанови КМУ від 21.01.2015 року за №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції».

В порушення вимог п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України та п.5 ч.7 ст.82 ЗУ «Про виконавче провадження», в заяві ОСОБА_2 відсутній виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, предметом скарги ОСОБА_2 зазначила бездіяльність керівництва відділу державної виконавчої служби, проте, не зазначає конкретної особи, оскільки нормами ст.383 ЦПК України передбачено, що оскаржити в судовому порядку можна рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Таким чином, в порушення вимог п.4 ч.7 ст.82 ЗУ «Про виконавче провадження», в заяві ОСОБА_2 не зазначено зміст бездіяльності, а також норму закону, яку порушено.

До того ж, із скарги не вбачається, коли ОСОБА_2 дізналася про порушення свого права, що є необхідним для вирішення судом питання про строки звернення із скаргою до суду, передбачені ст.385 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає вимогам, встановленим ст.119 ЦПК України, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Тому, згідно із ст.121 ЦПК України, скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 121, 210 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність ВДВС Шаргородського районного управління юстиції залишити без руху.

Повідомити скаржника ОСОБА_2 про необхідність виправлення недоліків скарги у строк, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання нею даної ухвали, і розяснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали скарга буде вважатися неподаною і повернута їй.

Суддя: