УХВАЛА

іменем україни

7 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., ХоптиС.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за касаційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (далі - ЛМКП «Львівтеплоенерго») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 1 липня 2014 року вважається укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові, та споживачами (власниками/співвласниками/балансоутримувачами будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках).

Позивач вказував на те, що відповідачам, як мешканцям квартири АДРЕСА_1, надаються послуги з централізованого опалення, за які споживачі зобов'язані сплачувати кошти на рахунок ЛМКП «Львівтеплоенерго», однак відповідачі неналежно здійснюють оплату вказаних послуг, внаслідок чого, станом на 1 лютого 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 6 556 грн 32 коп., яка підлягає стягненню з останніх.

З урахуванням зазначеного ЛМКП «Львівтеплоенерго» просило стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення станом на 1 лютого 2016 року у розмірі 5 941 грн 91 коп., інфляційні нарахування у розмірі 572 грн 74 коп., 3 % річних у розмірі 41 грн 67 коп., а також витрати, понесені зв'язку зі сплатою судового збору, у розмірі 1 218 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2016 року позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення станом на 1 лютого 2016 року у розмірі 5 941 грн 91 коп., інфляційні нарахування у розмірі 572 грн 74 коп., 3 % річних у розмірі 41 грн 67 коп., а всього 6 556 грн 32 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20 липня 2016 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2016 року скасовано, позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ЛМКП «Львівтеплоенерго», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи без розгляду позов ЛМКП «Львівтеплоенерго», суд апеляційної інстанції виходив із того, що обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, виникли під час розгляду справи в суді першої інстанції, так як заяву до суду подано неуповноваженою особою.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна, оскільки вони зроблені судом з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Частиною 1 ст. 304 ЦПК України передбачено, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції (ст. 303 цього Кодексу).

Диспозитивні права на розпорядження своїм процесуальним правом для сторін на стадії апеляційного провадження визначені ст. 306 ЦПК України.

У главі ЦПК України про апеляційне провадження передбачено лише два випадки, коли сторони можуть реалізувати диспозитивні права щодо розпорядження своїми процесуальними способами захисту: відмова позивача від позову та мирова угода сторін (ст. 306 ЦПК України), унаслідок чого рішення суду на підставі вимог ст. ст. 205 і 310 ЦПК України підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що відповідно до ст. 310 ЦПК України, якою передбачена можливість закриття провадження у справі та залишення позову без розгляду, позов не може бути залишений без розгляду з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, оскільки спір вже вирішений по суті шляхом ухвалення рішення.

Отже, на стадії апеляційного розгляду суд не наділений повноваженнями залишати позовну заяву без розгляду з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України фактично ухилився від розгляду справи та перевірки доказів; з'ясування фактичних обставин справи та встановлення правовідносин, що виникли між сторонами. Рішення суду першої інстанції по суті вирішених вимог залишилось без перевірки на предмет законності й обґрунтованості.

Таким чином, ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20 липня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта