Справа № 215/2033/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді Квятковського Я.А.

за участю секретаря Пасько М.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнено 15.08.2016 р. та 26.08.2016 р., до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. з кожного з відповідачів, судових витрат в загальній сумі 1102,42 грн., та витрат за видачу копію технічного запису судового засідання в загальній сумі 41,36 грн.

В обґрунтування вказує що під час його роботи головою Садівничого товариства «Радуга-М» (далі Товариство), 23.04.2016 р. на засіданні Товариства ОСОБА_4 та ОСОБА_3 принизили його честь і гідність, наголосивши на тому , що "ОСОБА_1 - нечесна, некомпетентна людина, вніс зміни у креслення плану поливу земельних ділянок, розмістивши водонапірну башню на 14 вулиці, щоб нібито забезпечити кращий полив своєї ділянки". У звязку із спричиненням значної моральної шкоди внаслідок приниження честі, гідності і ділової репутації як голови Товариства просить стягнути з відповідачів моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та надав суду пояснення про те, що 23.04.2016 р. на зборах Товариства вирішувалися питання стосовно технічного стану поливної системи, та цільове коштів, що отримав ОСОБА_1 від членів Товариства. Будь яких висловлювань про нечесність та некомпетентність ОСОБА_1 чи самовільне внесення останнім змін до плану креслення ним і ОСОБА_4 не висловлювалось. Просив у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні заперечували щодо позову, оскільки зазначені обставини не відповідають дійсності, відсутній склад правопорушення, повязаного з посягання на честь і гідність особи.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 23.04.2016 на засіданні членів правління товариства з його участю, з участю позивача, відповідачів, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, розглядались питання витрачання коштів товариства та неналежного стану поливу земельних ділянок, також оглядалась надана ОСОБА_1 схема поливу території, під час цього ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмітили, що схема поливу не відповідає дійсності та треба перенести відповідні засувки в системі. Будь яких звинувачень в нечесності, брехливості чи про самовільне внесення ОСОБА_1 змін до плану від ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не чув, в тому числі 23 квітня 2016 р..

Аналогічні покази в судовому засіданні надали свідки ОСОБА_6, В»юн П.І., ОСОБА_7, ОСОБА_9

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Згідно до ч. 1, 4, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Вважається що негативна інформація, поширена про особу є недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв»язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Крім того, згідно ч.2 ст.23 ЦК України, способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди (п.26-27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи»).

Згідно до вимог частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що 23 квітня 2016 року відбулись збори учасників правління садівничого товариства "Радуга М", головою якого було обрано ОСОБА_1 Під час розгляду питання стану поливу земельних ділянок садівничого товариства після заслухвовування інформації ОСОБА_1 з цього питання висловлювались ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про недійсність існуючого плану поливу земельних ділянок товариства.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У справах про дискримінацію позивач зобовязаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, з показань допитаних судом свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та досліджених по справі письмових доказів не підтверджуються обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог. Належних та достатніх доказів неправомірних дій відповідачів, а також фактів образ, приниження честі, гідності, ділової репутації по відношенню до нього з боку кожного з відповідачів, судом не здобуто.

З урахуванням викладеного та того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, узадоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог.

При відмові в задоволенні позову не підлягають стягненню судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.277, 280, 1167 ЦК України, керуючись ст.10, 27, 31, 60, 61, 81, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: