Справа № 148/2181/15-ц Провадження № 22-ц/772/1149/2016Головуючий в суді першої інстанції Робак С. О.
Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

за участю секретаря Маркевич Я.С.,

за участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року, постановлену по справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась в суд зі скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції.

Мотивуючи вимоги скарги вона посилалась на те, що в провадженні державної виконавчої служби Тульчинського управління юстиції знаходився виконавчий лист, виданий за рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2010 року.

Відповідно до виконавчого листа ОСОБА_3 зобов'язано знести прибудову та зрізати 21 дерево, які росли на межі між її земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_3 по АДРЕСА_1

З часу подання нею виконавчого листа до виконавчої служби їй не було нічого відомо про хід виконавчого провадження, жодних повідомлень з цього приводу вона не отримувала.

В 2014 році вона почала звертатись до відділу ДВС з приводу виконання рішення суду де їй повідомили, що виконавче провадження закрито ще у 2011 році при цьому вручили їй копію постанови про закриття провадження від 13 квітня 2011 року. З цією постановою вона не погодилась, оскільки рішення залишається не виконаним, акту про виконання рішення вона не підписувала. Жодних документів, які б свідчили про виконання рішення вона не підписувала. Отримавши постанову про закриття виконавчого провадження вона звернулась зі скаргою до Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, прокурора Тульчинського району, однак питання щодо виконання рішення суду не знайшло свого вирішення. В зв'язку з цим вона звернулась до суду зі скаргою про оскарження дій державного виконавця, яка ухвалою суду першої інстанції була задоволена.

ОСОБА_3 не погодившись з цією ухвалою, оскаржив її в апеляційному порядку. В свій апеляційній скарзі він просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_3 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно, за відсутності поважних причин пропуску строку на оскарження дій державного виконавця, поновив його для ОСОБА_4

Окрім цього, судом залишена поза увагою та обставина, що заочне рішення Тульчинського районного суду від 11 жовтня 2010 року на підставі якого був виписаний виконавчий лист, ухвалою цього ж суду від 16 березня 2012 року було скасоване за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах апеляційної скарги прийшла до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм процесуального права та Закону України «Про виконавче провадження», які регулюють питання, пов'язані з виконанням судових рішень та на обставинах які не відповідають обставинам справи.

Суд першої інстанції, розглядаючи скаргу встановив такі обставини.

В провадженні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції ОСОБА_5 знаходився на виконанні виконавчий лист №2-1065/10р., виданий 19.11.2010 року на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області, яким ОСОБА_3 зобов'язано знести прибудову та зрізати 21 дерево, які знаходились на межі між земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_3

13.04.2011 року державний виконавець Дубій М.М. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ОСОБА_4 оскаржувалась в поза судовому порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», але не знаходила свого вирішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1-ї статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові до виконання не лише для осіб які зобов'язані виконувати рішення, а й для осіб які забезпечують супровід, порядок та контроль їх виконання. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла станом на 2011 рік виконання судових рішень здійснюється органами виконавчої служби.

Частина 1-а ст. 11 цього Закону покладає на державного виконавця обов'язок вжиття заходів, передбачених цим Законом щодо повного своєчасного, неупередженого виконання рішення.

Встановлені по справі обставини вказують на те, що державний виконавець Дубій М.М. за відсутності переконливих даних про реальне виконання виконавчого листа №2-1065/10р., виданого 19.11.2010 року на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області, яким ОСОБА_3 зобов'язано знести прибудову та зрізати дерева, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» закінчив виконавче провадження, про що 13.04.2011 року виніс постанову.

Фактичні дані, встановлені в ході розгляду скарги ОСОБА_4 судом першої інстанції, які знайшли своє підтвердження і під час апеляційного розгляду доводять, що рішення суду про зобов'язання ОСОБА_3 зрізати дерева та знести прибудову було виконане частково.

Так згідно акту комісії складеного за участю представників органів місцевого самоврядування с. Копіївка Тульчинського району та ОСОБА_3, дерева які ростуть на межі між земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вирізані частково, а прибудова розташована на межі залишається не демонтованою (а. с. 21, 22), станом на 29 вересня 2014 року в частині.

В повернутому державним виконавцем виконавчому листі №2-1065/10р. відсутні будь-які відмітки про виконання рішення суду (а. с. 5).

Оскаржуючи ухвалу суду, ОСОБА_3 ставив її під сумнів через те, що скарга ОСОБА_4 на дії державного виконавця була прийнята судом до розгляду з порушенням строків для звернення до суду і її розгляд проведений без його участі. Факт невиконання рішення ним не заперечувався і в ході апеляційного розгляду справи.

Проте такі доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК України скарга на дії державного виконавця розглядається за участю заявника і державного виконавця. А тому доводи ОСОБА_3 про те, що скарга розглядалась без його участі і це є порушенням процесуального законодавства, не ґрунтуються на законі.

За приписами частини 3-ї статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові про закінчення виконавчого провадження обов'язково мають бути наведені мотиви її винесення.

Наявна в матеріалах справи постанова про закінчення виконавчого провадження від 13.04.2011 року за виконавчим листом №2-1065, винесена державним виконавцем Дубієм М.М. не відповідала за своїм змістом вимогам тієї ж частини 3-ї ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Зважаючи на вік ОСОБА_4, юридичну необізнаність, зміст постанови та наслідки її винесення були не зрозумілими. Більш того, ОСОБА_3 на протязі 2012-13 років неодноразово звертався з заявами про перегляд рішення Тульчинського районного суду від 11.10.2010 року на підставі якого видавався виконавчий лист про знесення ОСОБА_3 прибудови та зрізання дерев. Дані обставини скаржницею сприйняті як такі, що вказували на те, що рішення перебувало на стадії його виконання.

А тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано поновив строк для оскарження дій державного виконавця в судовому порядку з підстав, передбачених частиною 2-ю статті 385 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року, постановлену по справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: