Справа № 466/1791/15 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/2276/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

секретаря Куцика І.Б.,

з участю: позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, про встановлення порядку користування та виділення в натурі частини горища в будинку,-

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25.12.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визначення порядку користуванням горищем у будинку №1 по вул.Інструментальній у м.Львові, шляхом виділення їм в натурі належних часток горища над їхніми квартирами №3 та №1 в цьому будинку, - відмовлено.

Рішення суду оскаржили позивачі, просять його скасувати з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права таухвалити нове рішення, яким визначити право користування за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 горищем над їхніми квартирами №1 та №3, залишивши у користуванні відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 горище, що знаходиться над їхньою квартирою №7.

Свої доводи апелянти обґрунтовуть тим, що суд безпідставно не врахував їхнього права на користування горищем, яке знаходиться над їхніми квартирами, оскільки таке право перейшло до них на підставі домовленості між попередніми власниками будинку, а також на підставі домовленості з попереднім власником квартири №7. Крім того, вважають, що суд при вирішенні даного спору повинен був врахувати заяви інших власників квартир (співвласників будинку), які не претендують на користування горищним приміщенням у будинку, а тому вважають, що частина горища, яке знаходиться над квартирами №1 та №3 повинна бути виділена у користування позивачів, а частина горища, яка є суміжною квартирі відповідачів, - може залишатись у користуванні відповідачів. Апелянти не погоджуються з висновком експертизи, проведеної у даній справі, оскільки експертом вирішувалось питання щодо поділу горища між всіма співвласниками будинку і не враховано, що, окрім них та відповідачів, ніхто з інших співвласників будинку не заявляє свої права на користування горищем. Крім того, зазначають, що два димарі на горищі над квартирами №1 та №3 обслуговують лише приміщення цих квартир, а тому площа горища, де вони знаходиться, повинна бути включена у площу горища над їхніми квартирами. На думку апелянтів, суд неправильно застосував до спірних правовідносин норму ст.382 ЦК України, оскільки вона звужує право позивачів на власність.

В судове засіданні відповідачі та треті особи не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому розгляд справи апеляційним судом проведено відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивачів в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинок по вул.Інструментальній, 1 у м.Львові складається з 12 квартир, чотири з яких розміщені у напівпідвальному поверсі, шість квартир на першому поверсі і дві квартири в мезоніні будинку, і належить на праві спільної часткової власності власникам цих квартир: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/4 частині, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 по 1/12 частині, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 по 1/27 частині, ОСОБА_5 і ОСОБА_13 по 2/27 частини, ОСОБА_10 1/9 частина.

Позивач ОСОБА_2 є власником квартири №3, загальною площею 22,6 кв.м., а позивач ОСОБА_4 власником квартири №1, загальною площею 48,0 кв.м. Їхні квартири розміщені на першому поверсі будинку.

Відповідач ОСОБА_5 є власником квартири №7, загальною площею 53,5 кв.м., яка розміщена в мезоніні (мансарді) будинку.

Окрім квартири відповідача, в мезоніні знаходиться ще квартира №8 та три відокремлені площі горища. Площі горища до загальної площі будинку не включаються.

Потрапити на горище, що розташоване над квартирою №1, можливо лише з площадки загальної сходової клітки мезоніну. З даної площадки також здійснюється вхід до квартир №7 та №8. До двох інших горищних приміщень, розташованих в мезоніні вказаного житлового будинку, можна потрапити лише з квартир №7 та №8.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи від 27.10.2015 року (а.с.121-126), варіанти встановлення порядку користування горищем у будинку №1 по вул.Інструментальній у м.Львові з урахуванням частки кожного із співвласників приміщень будинку, які вони займають, та можливість окремого доступу до частини горища, що можуть бути виділені у їх користування, - технічно неможливі.

Відповідно до ст. 382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Враховуючи вказані вище норми матеріального закону й те, що домовленості між власниками квартир №1, №3 та №7 щодо користування горищем будинку немає, а провести поділ горища відповідно до часток кожного із співвласників будинку технічно неможливо, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивачів.

У зв»язку з цим, безпідставними є доводи позивачів про те, що інші, окрім відповідача, співвласники будинку не заявляють своїх прав на користування горищем, і не має правового значення для вирішення даного спору факт існування домовленості між позивачем ОСОБА_2 та попереднім власником квартири №7 - ОСОБА_14 щодо одноосібного користування горищем над її квартирою, оскільки між позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_4 та відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6 вказаної домовленості не існує.

Такий висновок суду міститься й у рішенні Шевченківського районного суду м.Львова від 15.09.2011 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.03.2012 року, яким відмовлено позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у задоволенні позову про заборону ОСОБА_5 та ОСОБА_6 користуватись горищем вказаного вище будинку (а.с.44-47).

Безпідставними є також твердження апелянтів про неправильність висновку експертизи, оскільки експерт давав відповіді на питання, які були поставлені судом в ухвалі, а клопотань про призначення повторної або додаткової експертизи позивачами не заявлялось.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_4відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_15