У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., ЖуравельВ.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання майнових прав забудовника в порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_9, після смерті якого відкрилась спадщина. Зазначала, що згідно договору дарування ОСОБА_9 на праві спільної часткової власності належало 45/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, які складались з житлового будинку літ. «Б», однак, на час смерті ОСОБА_9, зазначений будинок був знесений і на його місці тривало будівництво житлового будинку літ. «В», будівельна готовність якого становить 67%, і спорудження якого здійснювалося її чоловіком ОСОБА_8, з її згоди, та її батьком ОСОБА_9 на підставі договору про пайову участь у будівництві, який був укладений між ними 29 травня 2008 року. Вищенаведене, на її думку, свідчить про наявність підстав для переходу до неї, як спадкоємця, майнових прав забудовника, оскільки саме вона з чоловіком приймали участь у будівництві нового будинку, шляхом його фінансування, а тому просила суд визнати за нею право забудовника щодо недобудованого житлового будинку літ. «В», готовність якого становить 67 %, розташованого по АДРЕСА_1, з правом здачі будинку до експлуатації та отримання на її ім'я документів, що посвідчують право власності; стягнути з неї на користь відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4 у вигляді компенсації вартості будівельних матеріалів по 18 852 грн кожній.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право забудовника щодо недобудованого житлового будинку літ. «В», відсоток готовності якого становить 67%, розташованого по АДРЕСА_1, з правом здачі будинку до експлуатації та отримання на її ім'я документів, що посвідчують право власності.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок компенсації вартості будівельних матеріалів 18 852 грн.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок компенсації вартості будівельних матеріалів - відмовлено.

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Комсомольського районного суду м. Херсона із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року, посилаючись на те, що у серпні 2015 року вона отримала відповіді на адвокатські запити, з яких вбачається, що у громадянин ОСОБА_10 не мав дозвільних документів на будівельні роботи по АДРЕСА_1. Зважаючи на те, що такі обставини є істотними для обставин справи, і не були та не могли бути відомі на час розгляду справи у суді, вони, на її думку, є нововиявленою обставиною, що є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року, заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин у справі, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права, на підставі доказів поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), застосував положення ст. 361 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що обставини, на які посилається заявник ОСОБА_4, не є нововиявленими.

З матеріалів справи убачається, що обставини, на які посилається заявник, були відомі сторонам під час розгляду справи та були предметом розгляду у суді першої інстанції про ухваленні рішення у цій справі.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді заяви про перегляд рішень у зв'язку нововиявленими обставинами рішень у справі було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4відхилити.

Ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І.Журавель

С.П.Штелик