Справа № 729/314/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2016 р.

Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., при секретарі Шлапак Н.А.,

за участю :

позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка в позовній заяві до суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі1000 гривень щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, до досягнення дочкою повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем з 31.12.2011 вона перебувала в шлюбі, який був розірваний 30.09.2015. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання, хоча має таку можливість.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, наполягала на стягненні аліментів з відповідча саме в твердій грошовій сумі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі 500 гривень, посилаючись на те, що він добровільно допомагає своїй старшій дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вислухавши строни, дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно до до довідки, виданої Бобровицькою міською радою, неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю - позивачкою у справі ( а.с. 12 ) .

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зазначеної норми та з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі, який не залежить від розміру прожиткового мінімум для дитини відповідного віку чи відсотків на нього.

За рішенням суду аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі згідно ст. 181 СК України.

Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач є фізично здоровою працездатною особою, має заробіток, офіційно аліменти іншим особам не виплачує, але добровільно надає матеріальну допомогу на утримання страшої дитини , а також враховуючи вимогу позивачки на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі та згоду відповідача на такий вид сплати алментів, приходить до обгрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та який відповідо до ч. 2 ст. 182 СК України не залежить від розміру прожиткового мінімум для дитини відповідного віку чи відсотків на нього.

Таким чином, виходячи з того, що сторони зобовязані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхньої дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що відповідач вспромозі виплачувати суму аліментів в більшому розмірі ніж він погодився, але в меншому ніж вимагає позивачка і визначає розмір аліментів - 800 гривень щомісячно.Такий розмір аліментів буде відповідати принципу відповідальності відповідача за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку малолітньої доньки і він не погіршить критично матеріальний стан відповідача, буде відповідати принципу справедливості, соціальної захищеності і розумності.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої 27 лютого 1991 року, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, ст. ст. 180 , 182 , 184 СК України , ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі800 ( вісімсот ) гривень щомісячно починаючи з 29 березня 2016 року та продовжуючи до досягнення дочкою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривень 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Бойко