печерський районний суд міста києва
Справа № 757/62/15-ц
У Х В А Л А

15 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Остапчук Т.В., при секретарі - Котко А.С., розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 1» на постанову ВДВС Печерського РУЮ м.Києва про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2015 року у виконавчому провадженні №48850832

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Рада 1» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Кравцової О.С., в якій просив визнати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження неправомірною. В судове засідання сторони не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві направив на адресу суду письмові заперечення, в яких просив розглядати скаргу за відсутності їхнього представника та залишити подану скаргу без задоволення. Відповідно до положень ст. 386 ЦПК України неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги. Виходячи з наведенего, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності скаржника, який повідомлений належним чином про місце, день та час судового засідання. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Відділом державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м.Києві на виконання виконавчого листа у справі №757/62/15-ц, який було видано 17.05.2015 року Печерським районним судом м.Києва щодо стягнення заборгованості у розмірі 3418,79 грн., з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ «Рада 1». Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві від 28.12.2015 року вказаний виконавчий документ було повернуто скаржнику у відповідності до положень п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (ч.1 ст. 20 ЗУ "Про виконавче провадження") . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЗУ " Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Згідно п. 10 ч. 1 ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу. Частиною 5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Проте, в порушення вищезазначених положень статтей ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем не проведено жодних дій, які б свідчили про те, що останнім вжито всіх заходівнаправлених на виконання рішення, зокрема, не здійснено вихід за місцем знаходження квартири боржника за адресою: АДРЕСА_1, з метою опису та накладення арешту на майно останнього.

Згідно п. 10 ч. З ст. ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи.

Водночас, державним виконавцем за умов отримання відповіді з Адресно-довідкового підрозділу ГУЛ MC про те. що боржник за вказаною адресою не зареєстрований та в останнього згідно отриманих відповідей - відсутнє майно, не звернувся до суду з поданням про розшук боржника. Згідно п. 18 ч. З ст. ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи. Державним виконавцем за умов не виконання боржником рішення суду, було проігноровано право у відповідності до вищевказаної статті звернутись до суду з поданням за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника. Отже, з огляду на викладене, державним виконавцем при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, за умов чітко визначених законом заходів впливу на боржника, направлених на примусове виконання рішення, не вжито всіх заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання останнього. Судом встановлено, що скарга є обгрунтованою, оскаржувані дії є неправомірними, оскільки вчинені в порушення вимог ст. 20 ЗУ "Про виконавче провадеження", а тому скаргу необхідно задовольнити та зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження та усунути порушення прав скаржника. Керуючись ст. 11, 17, 18, 29, 30, 49 Закону України "Про виконавче провадження", ст.383-387 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 1» на постанову ВДВС Печерського РУЮ м.Києва про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2015 року у виконавчому провадженні №48850832 - задовольнити. Визнати дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Кравцової О.С. незаконними. Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м.Києві від 28.12.2015р. про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження . Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва протягом п"яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Остапчук Т.В.