Справа №242/2734/16-ц
Провадження №2/242/874/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Козаковій Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.06.2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що на праві власності їй належить квартира АДРЕСА_1. За даною адресою зареєстрована її донька ОСОБА_2, яка фактично з жовтня 2014 року виїхала з м.Авдіївка та не проживає за вказаною адресою. Вона несе всі витрати, пов'язані з утриманням квартири. Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву, в якій визнала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов необхідно задовольнити частково відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Даний висновок ґрунтується на наступному.

Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу від 07.05.1993 р., посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №975 та зареєстрованого Донецьким міським бюро технічної інвентаризації за реєстровим №5036, квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1

Відповідач не проживає за вказаною адресою: АДРЕСА_1, починаючи з жовтня 2014 року, що вбачається з матеріалів справи.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог.

Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач, який є членом сім,ї позивача, без поважних причин понад один рік відсутній за адресою: АДРЕСА_1..

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 57-59, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Пирогова