Справа № 2-990/11
УХВАЛА

22 березня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Кей-Колект» 09.03.2016 року звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2011 року по справі №2-990/11 позов ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму заборгованості за Кредитним договором № 0 від 30.09.2008р. в розмірі 169 412 (сто шістдесят девять тисяч чотириста дванадцять) гривень 67 копійок.

Згідно договору факторингу №1 від 12.12.2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», останньому було передано право вимоги за кредитним договором № 0 від 30.09.2008 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1. Згідно договору відступлення права вимоги від 12.12.2011 року укладеного між сторонами, ПАТ «УкрСиббанк» передає право вимоги та ТОВ «Кей-Колект» приймає право вимоги за договорами іпотеки, згідно додатку №1 до договору. Постановою державного виконавця Другого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ 14.12.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №49617517 з примусового виконання виконавчого листа №2-990/11, виданого 22.04.2011 року Приморським районним судом м. Одеси. Оскільки ТОВ «Кей-Колект» є новим кредитором у зобовязанні, стягувачем за виконавчим провадженням, то звернувся до суду з відповідним клопотанням.

У судове засідання 22.03.2016 року сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши заяву та додані до неї документи, прийшов до наступного висновку.

Підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва (так само як і внаслідок виконання зобовязання за боржника поручителем, майновим поручителем або іншою третьою особою) буде пряма вказівка акта цивільного законодавства (ч.3 ст.11 ЦК України), а також настання певних обставин, які мають юридичне значення .

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження». Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою ВСУ у постанові від 20.11.2013 року по справі №6-122цс13.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З матеріалів справи суд вбачає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за Кредитним договором № 0 від 30.09.2008р. в розмірі 169 412 (сто шістдесят девять тисяч чотириста дванадцять) гривень 67 копійок, яка складаються з: 110 899,01 грн. сума заборгованості за кредитом; 46 950,32 грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 8 119,27 грн. сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 3 444,07 грн. сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Стягнуто із ОСОБА_1 користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати по справі у вигляді сплаченого державного мита в сумі 1 694,13 (одна тисяча шістсот девяносто чотири 13 копійок) грн.. та ІТЗ судового процесу в сумі 120,00 (сто двадцять) грн. Приморським районним судом м. Одеси 22.04.2011 року було видано виконавчий лист.

12.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» укладений договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило права вимоги, зокрема, за зобовязаннями, які виникають з кредитного договору № 0 від 30.09.2008 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1.

Між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-колект» 12.12.2011 року було укладено також договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, за яким банк передав ТОВ «Кей-колект» права вимоги за договорами іпотеки.

Враховуючи, що сторонами досягнуто згоди за усіма істотними умовами договору, дотримані усі вимоги передбачені цивільним законодавством України та між ними укладений договір у розумінні ЦК України, суд приходить до висновку, що ТОВ «Кей-колект» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 30.09.2008 року.

Судом встановлено, що державним виконавцем Другого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ постановою від 14.12.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №49617517 з примусового виконання виконавчого листа №2-990/11, виданого 22.04.2011 року Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» грошової суми у розмірі 169 412, 67 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає, що ТОВ «Кей-Колект» є правонаступником кредитора (стягувача) за даним виконавчим провадження ВП №49617517 з примусового виконання виконавчого листа №2-990/11, а тому вважає, що заява ТОВ «Кей-Колект» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10, 15, 37, 60, 208, 209-210, 213-215, 378 ЦПК України, ст.11, 512, 513, 516 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на її правонаступника - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» при виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2011 року по справі №2-990/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за виконавчим провадженням ВП №49617517, відкритим 14.12.2015 року постановою державного виконавця Другого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Домусчі Л.В.

22.03.2016