АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4336/16 Справа № 180/2385/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Волошин М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина М.П.,

суддів - Куценко Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з скаргою на дії державного виконавця посилаючись на те, що на виконанні у державного виконавця Бурлаки Н.О. перебуває виконавчий лист по справі №2/180/1067/2014 р., виданий 17 жовтня 2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 650 грн. кожній дитині, щомісячно до досягнення дітьми 18 років.

01 лютого 2016 року вона отримала довідку про розмір заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_4, згідно якої заборгованість станом на 01.02.2016 р. складає 20746,66 грн.

При визначенні розміру заборгованості державним виконавцем не було проведено індексацію розміру аліментів.

В звязку з цим 11 лютого 2016 року звернулася до державного виконавця із заявою про проведення індексації стягуваних аліментів та перерахунку заборгованості.

01 березня 2016 року отримала відповідь державного виконавця від 25 січня 2016 року в якій зазначено, що в Законі України №1078 аліменти не вказані серед обєктів, які підлягають індексації, а тому неможливо провести перерахунок з урахуванням індексації.

Крім того, вона зверталась із заявою про накладення арешту на все майно боржника та оголосити заборону його відчуження, прийнявши відповідну постанову.

Однак державним виконавцем цього зроблено не було.

З урахуванням всіх обставин, просила визнати відмову у проведенні індексації незаконною, визнати незаконною бездіяльність державного виконавця у не накладенні арешту, зобовязати державного виконавця провести індексацію та накласти арешт на майно боржника.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконною відмову державного виконавця ВДВС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 у проведенні індексації аліментів та перерахунку заборгованості по виконавчому провадженню по примусовому виконанню виконавчого листа справі №2/180/1067/2014 р., виданого 17 жовтня 2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 650 грн. кожній дитині, щомісячно до досягнення дітьми18 років.

Визнано незаконною бездіяльність державного виконавця ВДВС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3, яка полягає у не накладенні арешту на майно боржника ОСОБА_4 .

Зобовязано державного виконавця відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 провести індексацію аліментів та здійснити перерахунок заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню по примусовому виконанню виконавчого листа справі №2/180/1067/2014 р., виданого 17 жовтня 2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 650 грн. кожній дитині, щомісячно до досягнення дітьми 18 років.

Вирішено питання про судовий збір.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ВДВС Марганецького міського управління юстиції звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про її скасування.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

За правилами ст.. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленим цим Законом.

Так судом першої інстанції встановлено, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 650 грн. кожній дитині, щомісячно до досягнення дітьми 18 років, про що 17 жовтня 2014 року видано виконавчий лист.

В звязку з тим, що боржник н не працює, виконавчий лист перебуває у державного виконаця.

01 лютого 2016 року державним виконавцем складено довідку про розмір заборгованості за виконавчим листом №2/180/1067/2014 р., відповідно до якої станом на 01 лютого 2016 року заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей за період з з 22.08.2014 року по 1 лютого 2016 року складає 20 746 грн.66 коп.

11 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до державного виконавця Бурлаки Н.О. та просила провести розрахунок аліментів з урахуванням індексації та накласти арешт на усе майно боржника, та оголосити заборону його відчуження, прийнявши відповідну постанову.

25 лютого 2016 року державний виконавець Бурлака Н.О. надала відповідь про відмовлення в проведенні індексації, посилаючись на те, що в Законі України «Про індексацію грошових доходів населення» та в Порядку № 1078 аліменти не вказані серед обєктів, які підлягають індексації та рекомендувала звернутись до суду.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавчу службу» у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 сплачував аліменти періодично та з затримкою понад три місяці. Однак, державним виконавцем не приймалися заходи щодо звернення стягнення на майно боржника.

Після заяви ОСОБА_2В, про арешт майна, державний виконавець не виконав зазначені дії, у звязку з чим суд дійшов висновку, що бездіяльність державного виконавця, яка полягала у не накладенні арешту на майно боржника є незаконною та в цій частині задовольнив скаргу ОСОБА_2

Після звернення ОСОБА_2 до суду, 12 березня 2016 року державний виконавець винесла постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , на підтвердження чого надала до суду копію постанови, на підставі чого суд відмовив у задоволенні скарги в частині зобовязання державного виконавця винести таку постанову.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 в частині проведення державним виконавцем індексації аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист перебуває у державного виконавця на виконанні та згідно ст..74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України, а ст..184 СК України передбачає проведення індексації. Тому відмову державного виконавця провести індексацію аліментів суд визнав незаконною.

В апеляційній скарзі ВДВС Марганецького МУЮ посилається на те, що оскаржувана ухвала суперечить діючим нормам законодавства України, оскільки про проведення нарахування індексації аліментів державним виконавцем, не зазначено ні в Сімейному Кодексі України, ні в Законі України «Про індексацію грошових доходів населення», ні в Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, ні в інших нормативних актах.

Проте вказані посилання не можуть бути прийняті до уваги, оскільки

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (Правова позиція ВСУ у справі за № 6-113 цс 13 від 06 листопада 2013 року.)

Оскільки спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України Про індексацію грошових доходів населення, суд першої інстанції, встановивши, що за рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, проте за весь період прострочення сплати аліментів індексація органом державної виконавчої служби не провадилась, обґрунтовано задовольнив заяву ОСОБА_2 застосувавши аналогію закону.

Інші доводи апеляційної скарги безпідставні, та зводяться до переоцінки доказів та не згоди з висновками суду по їх оцінці.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.П.Волошин

Судді: Е.Л.Демченко

ОСОБА_7