Справа № 392/943/16-ц
Провадження № 2-н/392/8/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 В»ячеславівни про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и в :

07 липня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 В»ячеславівни про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з ДП «Східний ГЗК».

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю, що в прийнятті даної заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК Україн судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

В ст. 97 ЦПК України, зазначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається з поданої заяви, 14 березня 2015 року помер ОСОБА_2 В»ячеслав Костянтинович, який працював старшим майстром центральної компресорної станції дільниці шахти Смолінська шахта ДП «Східний ГЗК», робота якого була припинена у зв»язку із смертю.

З Довідки від 06 червня 2016 року № 10-02/2199 ДП «Східний ГЗК» без печатки підприємства вбачається, що станом на 01 червня 2016 року Смолінська шахта ДП «Східний ГЗК» має невиплачену заробітну плату померлого ОСОБА_2 в сумі 5383,32 грн. за відсутності спадкоємців.

Заявник (стягувач) у своїй заяві зазначає, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 В»ячеслава Костянтиновича, який помер 14 березня 2015 року, що підтверджується копіями документів, які підтверджують факт родинних відносин.

Згідно Довідки виданої Маловисківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області від 28 квітня 2015 року, із заявою про прийняття спадщини після смерті гр. ОСОБА_2 В»ячеслава Костянтиновича, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 14 березня 2015 року, звернулася дочка померлого ОСОБА_1 В»ячеславівна, яка є спадкоємцем після його смерті. Заява подана 10 квітня 2015 року. Документи знаходяться в стадії переоформлення.

Стаття 1222 ЦК України Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

В заяві про видачу судового наказу стягувач зазначає, що на неодноразові його звернення до боржника щодо виплати нарахованої, але не виплаченої заробітної плати належного результату не відбулося.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом (у розглядуваному випадку із заявою) про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Сторонами у наказному провадженні за термінологією ЦПК є стягувач (заявник) і боржник.

Стягувач може брати участь у наказному провадженні через представника. У такому випадку до заяви про видачу судового наказу повинно бути додано документ, що підтверджує повноваження представника (ч. 4 ст. 98 ЦПК).

В даному випадку із заявою про видачу судового наказу спадкоємець померлого працівника ОСОБА_2, проте суд позбавлений можливості з»ясувати також ту обставину, чи є у померлого ОСОБА_2 інші спадкоємці, які звертались із заявою про прийняття спадщини після його смерті і чому нарахована, проте не виплачена сума заробітної плати у відповідності до ст. 1227 ЦК України не була передана членам сім»ї померлого.

В п.п. 9, 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» серед іншого зазначається, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором). Якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У Рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 р. № 9-зп (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) дано такі розяснення. Частина 1 ст. 55 Конституції містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Водночас ч. 8 ст. 8 ЦПК забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Тобто суд, у подібних випадках зобовязаний вчиняти дії з метою здійснення правосуддя та захисту порушених прав осіб.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що із заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу та поданих разом із заявою документів вбачається спір про право, оскільки вимоги заявника неможливо вирішити в наказному провадженні, так як в межах заявлених вимог про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, необхідно встановити коло спадкоємців померлого ОСОБА_2, в що є окремим предметом доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Крім того суд вважає, що право на звернення із заявою про видачу судового наказу в даній конкретній справі надано стягувачу працівнику або його представнику, а тому захист заявника - стягувача має здійснюватись шляхом пред'явлення позову за тими ж вимогами у порядку позовного провадження.

Отже суд відмовляючи заявнику у прийнятті заяви про видачу судового наказу, одночасно роз»ясніє заявнику його право звернутись до суду з тими ж самими вимогами на загальних підставах у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 209-210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Роз`яснити заявникові, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, заявник має право звернутися до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом 5 (пяти) днів з дня її проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні ухвали може її оскаржити протягом 5 (пяти) днів з дня отримання її копії.

Суддя: Д.М. Кратко