Провадження № 6/161/364/16
У Х В А Л А

13 липня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

13.06.2016 року державний виконавець Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Другому ВДВС Луцького МУЮ знаходиться виконавчий лист Луцького міськрайонного суду № 161/10634/13-ц виданий 17.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_2. в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 19.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 27.03.2014 року відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного виконавчого документу. Добровільно рішення суду боржником не виконується кошти на утримання дитини не сплачуються. У звязку з цим, утворилась заборгованість по аліментах станом на 30.06.2016 року в розмірі 21840 грн. Просить суд, тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань перед стягувачем.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Другому ВДВС Луцького МУЮ знаходиться виконавчий лист Луцького міськрайонного суду № 161/10634/13-ц виданий 17.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_2. в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 19.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.40).

27.03.2014 року державний виконавець Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_5 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.67). Однак в добровільному порядку боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем проводилися дії щодо виявлення коштів та майна боржника, на які можна звернути стягнення.

За результатами таких дій встановлено, що за боржником ОСОБА_2 майно, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено. На обліку в центрі зайнятості не перебуває. На виклики до державного виконавця боржник не зявлявся.

09.03.2016 року державним виконавцем винесена постанова про примусовий привід ОСОБА_2. Луцьким МВ УМВС України у Волинській області. Однак в матеріалах справи відсутні відомості про його виконання.

Наявність лише викликів державного виконавця, адресовані боржнику, в даному випадку, не являється достатнім доказом, що підтверджує підставність вимог подання.

Отже, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обов?язку сплатити належні до стягнення з нього кошти в матеріалах справи немає.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», в їх системному зв?язку, вбачається, що право ОСОБА_6 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв?язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обов?язків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» не використано надані йому права у точній відповідності із законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст..313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України в і д м о в и т и.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарг.

Суддя Луцького міськрайонного

судуВолнської огбласті ОСОБА_7