Справа № 175/1522/14-ц
Провадження № 6/175/329/16
У Х В А Л А

іменем України

05 грудня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Паленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Слобожанське Дніпропетровської області подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника. Обґрунтовуючи вимоги тим, що на виконанні відділу знаходиться виконавче провадження № 50386875 з примусового виконання виконавчого листа № 175/1522/14-ц виданого 18.01.2016 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області про «Стягнути солідарно з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 11 червня 2007 року в розмірі 171436,78 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25 серпня 2015 року становить З 787 988 гри. 92 коп. заборгованість по кредиту по процентам та 1 525 607,61 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких: 103 349,75 доларів США заборгованість за кредитом , 680687,03 доларів США- заборгованість за відсотками 1 008 195 грн.81 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 517 411 грн., 80 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами».

09.03.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, боржнику надано строк на самостійне виконання вимог виконавчого документа до 16.03.2016 року, копії даної постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Боржником, у наданий строк для добровільного виконання, вимоги виконавчого документа не виконано.

З метою забезпечення виконання вимог виконавчого документу державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника про що зроблено відповідні обтяження в Єдиному державному реєстрі заборон.

Того ж дня, на підставі заяви стягувана накладено арешт на все майно боржника, про що винесено відповідну постанову, яку направлено реєструючим органам до виконання, сторонам до відома, та внесено відповідні записи до Єдиних державних реєстрів заборон.

16.03.2016 року у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (606-14), а саме ст. 28, у зв'язку з невиконанням рішення суду в самостійному порядку, державним виконавцем внесена постанова про стягнення виконавчого збору на користь держави у розмірі 531 359,65 грн.

05.04.2016 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшло повідомлення з територіального сервісного центру 1242 регіонального сервісного центру про наявність зареєстрованого за боржником транспортного засобу, та накладення арештну на нього, а саме: автомобіля марки AUDI А6, тип кузову - універсал - В, 2003 року випуску , державний номер 50541АЕ.

На вимогу державного виконавця щодо надання вказаного транспортного засобу для проведення його опису й арешту, свідоцтва про його реєстрацію або інших документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб, або відомостей про місцезнаходження транспортного засобу, божник будь-якої інформації до ВПВР УДВС ГУЮ не надав, у зв'язку з чим 27.04.2016 року державним виконавцем складена постанова про розшук майна боржника. Згідно повідомлення ГУ Поліції у Дніпропетровській області 27.04.2016 року накладено обмеження «розшук/або затримання», однак, станом на поточну дату транспортний засіб боржника залишається не розшуканим.

27.04.2016 року державним виконавцем отримана інформація з Державної податкової служби України про відсутність зареєстрованих за боржником рахунків.

05.04.2016 року, державним виконавцем складена вимога в порядку ст. 5,11,90 Закону України «Про виконавче провадження» (606-14), якою зобов'язано боржника у строк до 14.04.2016 року з'явитись до відділу та надати інформацію та направлено на адресу стягувача визначену у виконавчому документі, однак вимоги стягувана залишились невиконаними, боржниця до відділу не з'явилась, витребувану інформацію не надала.

10.05.2016 року до відділу надійшла інформація з Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області про відсутність зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки.

26.05.2016 року відділом отримана інформація з Головного управління ДЕРЖПРАЦІ у Дніпропетровській області про відсутність зареєстрованої за боржником великовантажних та інших технологічних транспортних засобів.

При проведення виконавчих дій, державному виконавцеві стало відомо, що за боржником у виконавчому провадженні - ОСОБА_3 зареєстроване нерухоме майно, а саме: будинок № 15, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, загальною площею 371,4 кв.м., житловою -123,1 кв.м., розташоване на земельній ділянці площею 0,1003 гектарів. У зв'язку з чим та за відсутності можливості звернути стягнення на майно попередньої черги, 12.07.2016 року державним виконавцем складено попередження про проведення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника, яке направлено на адреси сторін виконавчого провадження для відома та виконання. Попередженням призначено виконавчі дії на 11.00 годину 20 липня 2016 року., що відбудуться за адресою : Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, сел.. Дослідне, вул. Новоселів 15, того ж дня складено вимогу ОСОБА_3 про надання технічної документації на майно до відділу у строк до 19.07.2016 року та надання безперешкодного доступу державного виконавця до майна, що підлягає опису.

20.07.2016 року державним виконавцем разом з представниками стягувачів здійснено вихід на місце проведення виконавчих дій з метою складання акту опису та арешт майна боржника, однак боржник на місце проведення виконавчих дій не з'явився, явку представників не забезпечив, доступ до майна боржника надано не було, про що складено відповідний акт. У викладених діях вбачається ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням та умисне невиконання вимог державного виконавця. Того ж дня, при складанні акту державного виконавця, в поштовій скриньці будинку боржника залишено вимогу про надання інформації та обов'язкову явку до державного виконавця на 21.07.2016 року, однак зазначена вимога також залишилась проігнорованою.

25.07.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень вкотре складена вимога про надання інформації та виклик з'явитись до відділу на 04.08.2016 року, направлена на адресу боржника. Зазначена вимога також залишилась невиконана.

26.07.2016 року до відділу надійшла інформація з адресною - довідкового підрозділу ГУДМВС України у Дніпропетровській області.

18.08.2016 року до відділу примусового виконання рішень з'явився представник ОСОБА_4 та під підпис ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить усвідомленість боржниці про відкрите виконавче провадження та вчиненні виконавчих дій по ньому. Представником не надано державному виконавцеві жодної інформації про майно та кошти боржника.

26.08.2016 року Головним управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області на запит державного виконавця надана інформація про наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії ЕЕ № 386949 дійсний до 11.08.2018 року.

21.10.2016 року державним виконавцем вдруге призначено виконавчі дії з опису та арешту майна боржника та за участю представників стягувана та понятих здійснено виїзд 32 адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район, вул. Новоселів, 15, однак боржник на місце проведення виконавчих дій не з'явився, явку представника не забезпечив, доступ до майна що підлягає опису та арешту не надав, про що складено відповідний акт, того ж дня залишено вимогу з'явитись до відділу та попередження про проведення виконавчих дій запланованих втрете на 11.00 годину 26.10.2016 року.

26.10.2016 року боржник вкотре проігнорував вимоги державного виконавця та не зявився на місце проведення виконавчих дій, у відповідності до чого, державним виконавцем складено акт та залишено попередження про проведення запланованих виконавчих дій на 11 годину 23.11.2016 року.

26.10.2016 року боржнику направлено повідомлення про направлення подання відносно нього до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про встановлення обмеження виїзду боржника за межі України та чергову вимогу про надання інформації та обов'язок з'явитись до державного виконавця, станом на поточну дату, жодна з вимог державного виконавця виконана не була.

26.10.2016 року державним виконавцем складено вимогу про надання інформації, декларації про майно та кошти, яку направлено рекомендованим з повідомленням листом на адресу боржника. Зазначеною вимогою також зобов'язано ОСОБА_3, зявитись до відділу у строк до 11.11.2016 року, однак боржниця не виконала вимоги державного виконавця хоч згідно поштового повідомлення про вручення, отримала вимогу 03.11.2016 року під підпис.

31.10.2016 року на адресу відділу примусового виконання рішень надійшла довідка про склад сім'ї та проживання в якій зазначено, що в будинку № 15 по вул. Новоселів, у селищі Дослідному Дніпровського району Дніпропетровської області прописано 3 особи, а саме: ОСОБА_3 (голова д/г) ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 (донька) ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 (чоловік) ІНФОРМАЦІЯ_5, отже, з викладеного видано, що на дане володіння не мають право власності чи користування неповнолітні діти, що не перешкоджає зверненню стягнення не майно.

У зв'язку з невиконанням законних вимог державного виконавця, 24.11.2016 року державним виконавцем складено протокол про адміністративне правопорушення, що станом на поточну дату перебуває на розгляді начальника відділу.

23.11.2016 року державним виконавцем вкотре здійснено вихід на дільницю, з метою проведення виконавчих дій з опису та арешту нерухомого майна боржника, однак останній відверто ігнорує виконання рішення суду та ухиляється різними способами від його виконання.

Просить суд вирішити питання про примусове проникнення до житла ОСОБА_3, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Дослідне, вул. Новоселів, 15.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, про розгляд подання повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заяви або клопотання не було подано до суду.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

При цьому частиною 2 вказаної статті передбачено імперативну норму, якою встановлено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, рішення суду є обов'язковим до виконання.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст. 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, № 606-XIV в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій встановлено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно до ст.ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.п.4, 13 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Таким чином, державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу, зобов'язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Суд, вивчивши доводи викладені в поданні, долучені до нього письмові докази, а саме: копію виконавчого листа № 175/1522/14-ц виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 30 листопада 2015 року; копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 50386875 від 09.03.2016 року; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.03.2016 року; копію постанови про розшук майна боржника від 27.04.2016 року; копію постанови про арешт коштів боржника від 18.07.2016 року; копією Актів державного виконавця від 20.07.2016 року, 26.10.2016 року, з яких вбачається, що державним виконавцем разом з представником стягувача було здійснено виїзд для проведення опису та арешту майна боржника, але ні боржник не зявився; копією Акту державного виконавця від 21.10.2016 року, з якого вбачається, що на момент виходу за місцем знаходження майна, ні боржника, ні членів його сімї вдома не було; копією Акту державного виконавця від 24.11.2016 року, з якого вбачається, що державним виконавцем було повідомлено боржника зявитися до відділу для складання адміністративного протоколу, а також інші документи.

З урахуванням наведених правових норм, суд приходить до висновку, що надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності беззаперечних доказів та підстав. В той же час, державним виконавцем таких доказів суду не надано, однак вчинено усі необхідні дії щодо стягнення коштів з боржника.

Отже, неможливо встановити у судовому засіданні та з подання державного виконавця не вбачається, що відсутність доступу до житлового будинку зумовлена свідомими діями боржника, спрямованими на перешкоджання діям державного виконавця або ж це пов'язано із відсутністю власника у будинку з об'єктивних причин, оскільки з копій актів про неможливість входження, на які посилається в обґрунтуванні державний виконавець, вбачається що боржник не зявився або відсутній за місцем проживання, а також відсутні члени сімї.

За змістом ст. 376 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права, а саме про примусове проникнення до житла, за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - відмовити.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу на ухвалу суду. У разів якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Новік