Справа № 263/7253/16-ц
Провадження №2/263/1870/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Дерягіній Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Маріупольської міської ради про визнання права власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 14 березня 2007 року. В обґрунтування зазначив, що після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді 1/5 частки квартири АДРЕСА_2, яка також на підставі свідоцтва про право власності на житло за №14671 від 06.01.1994 року, виданого Маріупольським державним виробничим підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик», належить йому та відповідачам у рівних частках. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.12.2007 року за ним, померлим батьком та відповідачами визнане право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2. В органах технічної інвентаризації право власності на вищевказану квартиру зареєстроване не було. Окрім нього спадкоємцями першої черги після смерті батька ОСОБА_5 є мати ОСОБА_2 та брати ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які у встановлений законом строк не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, спадщину не прийняли. Коли він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки наданий ним документ (свідоцтво про право власності на житло №14671 від 06.01.1994 року, видане Маріупольським державним виробничим підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик»), який підтверджує право власності спадкодавця ОСОБА_5 на частку квартиру, не відповідає вимогам законодавства. У звязку з цим, а також враховуючи те, що він на момент смерті батька, ОСОБА_5, постійно з ним проживав та прийняв спадщину, просить визнати за ним право власності на квартиру на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав.

Представник Маріупольської міської ради ОСОБА_7 у судове засідання надав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, позов визнав повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти визнання права власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 за сином ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти визнання права власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 за братом ОСОБА_1 та зазначив, що йому відомо про те, що їхній брат ОСОБА_4 також подав до суду заяву, у якій не заперечував проти визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на частку вищевказаної квартири після смерті батька.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правові відносини.

Відповідно до ОСОБА_7 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 4 від 08.04.2016 року та свідоцтва про смерть серії 1-НО №172743 від 15.03.2007 року ОСОБА_5 помер 14 березня 2007 року.

Згідно свідоцтва про народження серії I-НО №385118 від 22.01.1972 року позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_5

Згідно свідоцтв про народження серії I-НО №470590 від 05.02.1973 року та серії II-НО № 374268 відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно є синами померлого ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії I-НО №318358 від 06.05.1971 року відповідач ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №14671 від 06.01.1994 року, виданого Маріупольським державним виробничим підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик», квартира АДРЕСА_3 (Леніна) в м. Маріуполі належить на праві спільної сумісної власності померлому ОСОБА_5, позивачу ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.12.2007 року, яке набрало законної сили 28.12.2007 року, за позивачем ОСОБА_1, відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_5 визнане право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 за кожним.

Згідно довідки № 901 від 28.03.2016 року ЖКП «Жилкомплекс» та особового рахунку № 2631 позивач ОСОБА_1 з 27.06.2003 року постійно проживав разом з батьком ОСОБА_5, який помер 14.03.2007 року, за адресою: АДРЕСА_4, по день смерті останнього.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_1 як спадкоємець прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5, оскільки постійно проживав разом з ним на час відкриття спадщини.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_8 про відмову у вчинені нотаріальної дії №74/02-31 від 16.04.2016 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 14.03.2007 року ОСОБА_5, яке складається з 1/5 частки квартири АДРЕСА_3 (Леніна) в м. Маріуполі в м. Маріуполі, у звязку з подачею ним документів, які не відповідають вимогам законодавства і не можуть бути прийняті як правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вказану вище квартиру.

З огляду на викладене суд вважає, що оскільки позивач, як спадкоємець прийняв спадщину після смерті батька, але не може отримати свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку спірної квартири, то слід захистити його права та в судовому порядку визнати за ним право власності на 1/5 частку вказаної квартири як за єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Керуючись ст.ст. 1261, 1268, 1298 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 80, 88, 197, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 57,3 кв. м, жилою площею 38,4 кв. м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г.Васильченко