Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2016 Справа №607/13131/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.,

при секретарі Зубко О.Я.,

за участю прокурора Галаса Н.В.,

представника лікувального закладу лікаря ОСОБА_1,

законних представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

особи, що якої розглядається питання ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4,

встановив:

до суду 22 листопада 2016 року надійшла заява лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (Тернопільська ОККПЛ) ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку, з підстав того, що 22 листопада 2016 року вона була госпіталізована у вказаний психіатричний заклад; страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неспроможність самостійно задовольняти основні життєві потреби; не спроможна надати усвідомлену згоду на лікування. До заяви додано висновок лікарів-психіатрів про необхідність такої госпіталізації ОСОБА_4

У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_1, яка одночасно за дорученням представляла Тернопільську ОККПЛ, заяву підтримала, просила її задовольнити з мотивів, викладених у ній. Додала, що ОСОБА_4 страждає вродженим слабоумством у вигляді помірної розумової відсталості, з стійкою соціальною дезадаптацією, яке відноситься до тяжких психічних захворювань. У звязку із погіршенням стану, мбулаторного лікування недостатньо, необхідне стаціонарне.

Прокурор Галас Н.В. заяву про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4 підтримав та вказав, що не заперечує проти її задоволення.

Мати ОСОБА_4 ОСОБА_5, як і батько ОСОБА_3, у судовому засіданні підтримали думку лікаряпсихіатра та просили надати можливість лікувати дочку у примусовому порядку. Пояснили, що ОСОБА_4 часто влаштовує істерики, є агресивною, кусає себе. Для того аби тримати під контролем агресію дочки їй необхідний постійний догляд.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

22 листопада 2016 року о 09 год. 50 хв. в Тернопільську ОККПЛ поступила ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька с. Калагарівка Гусятинського району Тернопільської області. При особистому огляді останньої лікарями-психіатрами амбулаторного-поліклінічного відділення Тернопільської ОККПЛ було зроблено висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неспроможність самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для цього висновку є відомості про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від матері ОСОБА_6. Згода на госпіталізацію ОСОБА_4 отримати неможливо у звязку з її тим, що вона страждає вродженим недоумством.

Вказане було підтверджено і висновком комісії у складі трьох лікарів-психіатрів Тернопільської ОККПЛ, де зазначено, що ОСОБА_4 поступила в стаціонар Тернопільської ОККПЛ 22 листопада 2016 року о 09 год. 50 хв. вперше в житті в супроводі батьків за скеруванням амбулаторно-поліклінічного відділення, в звязку з її неадекватною поведінкою вдома: не спить, відмовляється від їжі, агресивна. 3 анамнезу відомо, народилась від першої доношеної вагітності, пологи патологічні, народилась дівчинка в асфіксії (недостатня кількість кисню, що надходить до організму дитини). З раннього віку відставала в розвитку: пізно почала тримати головку, сидіти, ходити, розмовляти почала окремими словами в 5 років. Вчилась в Петриківській школі-інтернаті, але програму не засвоювала і провчилась тільки 2 місяці. Пізніше навчалась в Гримайлівській школі-інтернаті де провчилася 2 роки, але знань і навиків не здобула; була виключена з допоміжної школи. Освіти немає. Весь час проводить вдома під наглядом рідних. На обліку у психіатра з дитячого віку. Стаціонарно не лікувалася. 08 листопада 1996 року комісією МСЕК визнана інвалідом 1 групи довічно. З віком у пацієнтки відмічаються періодичні порушення поведінки, які проявляються агресією, порушенням сну, відмовою від їжі. Психічний статус пацієнтки: дезорієнтована в просторі, часі і власній особі. Мислення недорозвинуте. Мова нерозвинута, не розуміє запитань, неадекватно посміхається, закриває руками лице. Память, увага недорозвинуті. Емоції малодеференційовані, схильна до афективних реакцій, безпричинно дратується, плаче. Під час розмови постійно тримає маму за руку, ховається за неї. Навики по самообслуговуванню не розвинуті, не вміє сама одягнутись, при прийомі їжі потребує стороннього контролю. Періодично неохайна калом і сечею. Комісія прийшла до висновку, то ОСОБА_4 страждає на вроджене слабоумство у вигляді помірної розумової відсталості, з стійкою соціальною дезадаптацією. Вказане захворювання позбавляє її здатності розуміти і усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вона потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар.

За вказаних обставин справи суд вважає, що заяву лікаря-психіатра ОККПЛ ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неспроможність самостійно задовольняти основні життєві потреби, не спроможна надати усвідомлену згоду на лікування, а тому її слід госпіталізувати в примусовому порядку для лікування в умовах стаціонару Тернопільської ОККПЛ.

Окрім вказаного вище, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

частиною 4 ст. 234 ЦПК України передбачено, що справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку здійснюється судом за участі двох народних засідателів. Однак така юридична конструкція не передбачена Конституцією України, позаяк згідно ст. 127 Основного закону, правосуддя здійснюють судді. У визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних. Зважаючи на те, що норми Конституції України мають пряму дію і вищу юридичну силу перед ЦПК України, саме вони підлягають застосуванню судом.

На підставі наведеного, керуючись ст. 127 Конституції України, ст.ст. 60, 212, 234, 279-282, 294 ЦПК України, ст.ст.13-16 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,

вирішив:

заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку с. Калагарівка Гусятинського району, в примусовому порядку у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню для надання відповідної психіатричної допомоги в умовах стаціонарного обстеження та лікування.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючаОСОБА_7