Справа № 489/2691/16-ц
Номер провадження 2/489/1706/16
Ухвала

Іменем України

14 грудня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 було надано відповідачу за договором позики 3000 євро до 01.09.2013. В квітні 2016 року між ОСОБА_4 та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги. Позивач вказує, що відповідачем зобов'язання не виконано.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 3000 євро, що еквівалентно 89100 грн.; 3% річних у розмірі 247,56 євро, що еквівалентно 7352,53 грн.; пені у розмірі 82914,28 грн., збитки від інфляції у розмірі 80255,62 грн.

08.09.2016 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява. Вказав, що кошти за розпискою були передані подружжю (ОСОБА_2 та ОСОБА_3 М.). За такого, кошти мають бути стягнуті з відповідачів в солідарному порядку.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення цивільної справи №489/5356/16-ц про визнання недійсним договору купівлі прав вимоги.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що справа має бути розглянута в розумні строки, а на сьогоднішній день ці строки вже порушені.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства (п. 4 ст. 201 ЦПК), може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як встановлено судом, в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває справа №489/5356/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним.

В цій справі оскаржується договір про відступлення права вимоги, який є підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач посилається на те, що справа має бути розглянута в розумні строки.

Відповідно до п. 1, 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №11 "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, на перше судове засідання, призначене на 07.07.2016 відповідач не з'явився. Судове засідання було відкладено у зв'язку з викликом відповідача (п. 1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України) та наданням доказів.

В судове засідання, призначене 03.08.2016 обидві сторони не з'явились, в зв'язку з чим було відкладено розгляд справи.

Від позивача надійшла заява, в якій він просив залучити до участі у справі співвідповідача та надав уточнену позовну заяву.

23.09.2016 від позивача до суду надійшло клопотання про виклик та допит свідків.

Судове засідання, яке відбулося 23.09.2016 було відкладено у зв'язку з залученням співвідповідача та для належного повідомлення його про час та місце розгляду справи.

24.10.2016 було задоволено клопотання про допит свідків позивача, однак у зв'язку з їх неявкою розгляд справи відкладено на 23.11.2016.

В судовому засіданні 23.11.2016 було допитано свідка ОСОБА_5, інші свідки не з'явилися, а позивач наполягав на їх допиті. Представник відповідача заявила клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд зазначив, що наявність іншої справи не перешкоджає допиту свідків і клопотання про зупинення може бути розглянуто після допиту свідків позивача.

Однак в судове засідання 14.12.2016 явку свідків позивач не забезпечив і суд перейшов до розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд звертає увагу, що позивач посилаючись на дотримання розумних строків розгляду справи, заявив клопотання про залучення співвідповідача та допит свідків лише через два місяці після звернення до суду з вказаною позовною заявою.

За такого, посилаючись на розумність строків розгляду справи необхідно звернути увагу, в першу чергу, на наявність вище перелічених обставин, а саме дії позивача, який не відразу звернувся з позовом до обох відповідачів та не до початку розгляду справи по суті не заявив про допит свідків та не забезпечив явку усіх свідків в судове засідання.

В даному випадку суд прийшов до висновку, що розгляд цієї справи є не можливим без розгляду справи №489/5356/16-ц, оскільки предметом розгляду останньої є недійсність договору про відступлення права вимоги.

Статтею 31 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З'їздом адвокатів України 17.11.2012 адвокат не може укладати з клієнтом, доручення якого перебуває в його провадженні, договорів майнового характеру, окрім договорів про засоби забезпечення зобов'язань клієнта щодо сплати гонорару або погашення фактичних видатків, пов'язаних з виконанням доручення.

Тому в такому випадку, суд вважає, що в першу чергу необхідно дослідити обставини справи № 489/5356/16-ц і здійснити її розгляд, оскільки прийняте рішення може вплинути на підстави позову, що розглядається у справі № 489/2691/16-ц.

Дослідивши докази у справі та вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що в даному випадку є підстави для зупинення провадження до вирішення іншої справи №489/5356/16-ц.

Керуючись ст. 201 ЦПК України суд

ухвалив

Клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі № 489/2691/16-ц до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства в Ленінському районному суді м. Миколаєва, а саме № 489/5356/16-ц.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п'яти днів з моменту її проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв