Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Романченко В.О.
Справа № 414/2587/13-ц
Провадження № 22ц/782/888/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого - Романченка В.О.

суддів Карташова Ю.О., Єрмакова Ю.В.

за участю секретаря: Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 14 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору про надання юридичних послуг, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 15.12.2009 року між приватним підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір №15 про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого приватний підприємець надає юридичні послуги, збирає документи, законодавче обґрунтовує позовні вимоги, складає позовну заяву, надсилає запити від імені другої сторони до державних органів, юридичних та фізичних осіб за бажанням другої сторони договору приймає участь у судових засіданнях на підставі доручення. В п. 1.1 цього договору зазначено, що друга сторона ОСОБА_3 оплачує надані послуги у строк визначений цим договором, тобто після отримання грошових сум впродовж 5 робочих днів. В п. 2 договору про надання юридичних послуг сторони погодили, що вартість юридичних послуг становить15 відсотків від суми нарахованої УПФУ згідно рішення суду, але не менш ніж 12000 грн. Відповідно до п. 3.2 договору за прострочення грошового зобовязання друга сторона договору сплачує пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення за весь строк прострочення.

Позивач виконав зобов'язання за договором та надав юридичні послуги в обсязі та відповідно до умов договору, що підтверджується постановою Кремінського районного суду Луганської області від 26.02.2010 р. про задоволення позову ОСОБА_3, в інтересах якого звернувся ОСОБА_2 до УПФУ у Кремінському районі Луганської області про визнання незаконними дій відповідача у відмові перерахунку пенсії та довідкою управління Пенсійного фонду України у Кремінському районі Луганської області від 12.02.2014р. №860/02-2-10, відповідно до якої ОСОБА_3 було здійснено перерахунок пенсії та 05.07.2011р. виплачено суму боргу у розмірі 66106,68 грн. Проте, відповідач взяті на себе згідно з договором зобов'язання не виконав, надані юридичні послуги не оплатив.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути на його користь суму основного боргу у розмірі 12000 грн., суму пені, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, у розмірі 43800 грн., трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 811,80 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору про надання юридичних послуг, посилаючись на те, що відповідач з позивачем зазначений договір не вкладав, підпис у договорі йому не належить.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 14.02.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за недоведеністю. У задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 також відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначив, що суд помилково дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_2, укладаючи договір про надання відповідачу юридичних послуг в частині узгодження ціни послуг, порушив вимоги справедливості, добросовісності та розумності, оскільки оговорена сума завелика для сплати тих послуг, які виконав позивач. На думку апелянта суд першої інстанції необґрунтовано послався на вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах».

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.

В судове засідання суду апеляційної інстанції відповідач та його представник не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_4 06.12.2016 надійшла заява про перенесення слухання справи, у звязку з зайнятістю в іншому судовому процесі. Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення зазначеного клопотання, оскільки доказів, якими представник ОСОБА_4 обґрунтовує свою заяву, суду не надано. Окрім того, він своєчасно був повідомлений про час та дату слухання справи, слухання якої за його раніше поданою заявою вже було перенесено (а.с. 101, 107, 109).

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Однак зазначені вимоги закону судом в повному обсязі виконані не були.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції, з посиланням на Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», виходив із того, що позивач укладаючи договір в частині узгодження ціни послуг, порушив вимоги справедливості, добросовісності та розумності, оскільки оговорена сума завелика для оплати тих послуг, які виконав позивач.

Утім, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Розглядом справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що 15 грудня 2009 року ОСОБА_3 уклав договір з ФОП ОСОБА_2 про надання юридичних послуг, за яким ФОП ОСОБА_2 надає ОСОБА_3 юридичні послуги з представництва його інтересів та захисту прав у суді при вирішенні відповідного спору (а. с. 158).

Під поняттям «юридичні послуги» сторони договору розуміють наступне: збирання документів, законодавче обгрунтування позовних вимог, складання позовної заяви та інших необхідних процесуальних документів для представництва інтересів та захисту прав клієнта в суді та подання таких документів до суду; представництво в суді; інші послуги правового характеру, що пов'язані з виконанням цього договору.

Пунктом 2 договору передбачено, що вартість юридичних послуг становить15 відсотків від суми нарахованої УПФУ згідно рішення суду, але не менш ніж 12000 грн. В п. 1.1, 2.1 (в) цього договору зазначено, що друга сторона ОСОБА_3 оплачує надані послуги у строк визначений цим договором, тобто після отримання грошових сум впродовж 5 робочих днів. Відповідно до п. 3.2 договору за прострочення грошового зобовязання друга сторона договору сплачує пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення за весь строк прострочення.

Постановою Кремінського районного суду Луганської області від 26 лютого 2010 року, яка набрала законної сили, у справі 2-А-105/10р. за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі про визнання дій УПФУ в Кремінському районі незаконними щодо невірного нарахування та не проведення перерахунку основної (державної) та додаткової пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та інваліду 2-ї групи по захворюванням повязаних з Чорнобильською катастрофою позовні вимоги представника позивача задоволені повністю (а.с. 112-114, 115-116, 117). Відповідно до постанови суду представник позивача ОСОБА_2 приймав участь у розгляді зазначеної справи.

На а.с. 18 міститься відповідний адміністративний позов представника позивача ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі.

З довідки Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області від 12.02.2014р. №860/02-2-10 вбачається, що ОСОБА_3 05.07.2011 р. дійсноотримав суму боргу у розмірі 66106,68 грн. на підставі постановиКремінського районного суду Луганської області від 26.02.2010 р. про задоволення позову ОСОБА_3, в інтересах якого звернувся ОСОБА_2 до УПФУ у Кремінському районі Луганської області про визнання незаконними дій відповідача у відмові перерахунку пенсії (а.с. 21).

Відповідно до умов договору ОСОБА_3 впродовж 5 робочих днів повинен був оплатити ФОП ОСОБА_2 надані послуги, починаючи з 05.07.2011 року, однак цього не зробив.

17.08.2011 р. ОСОБА_2 направив ОСОБА_3 претензію щодо проведення розрахунку за надання юридичних послуг, яку відповідач отримав 22.08.2011 р., жодним чином на неї не відреагувавши

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 629, ч. 1 ст. 204 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами 1, 2 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК).

Згідно з частинами 1-3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю.

Відповідно до ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами існують договірні відносини, що випливають з договору про надання юридичних послуг, який в установленому законом порядку невизнаний недійсним і повинен виконуватися.

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за договором № 15 від 15 грудня 2009 року та надав ОСОБА_3 визначені договором юридичні послуги по надсиланню потрібних запитів, збиранню відповідних документів, складанню обґрунтованих позовних вимог, а також за відповідною довіреністю ОСОБА_5 (а.с. 10) брав участь у судовому засіданні при розгляді позову останнього.

Відповідачем не заперечувалося те, що на підставі довіреності ФОП ОСОБА_2 підготував та подав до суду адміністративний позов, за наслідками розгляду якого ухвалено постанову від 26 лютого 2010 року, та брав участь у розгляді зазначеної справи.

Колегія суддів вважає, що договір про надання юридичних послуг укладався за взаємною згодою та вільним волевиявленням сторін, відповідач підписуючи його, погодився з умовами і розміром гонорару ФОП ОСОБА_2, а також з відповідальністю за прострочення грошового зобовязання перед позивачем, відповідач умови не оспорював, правочин недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, вказаний правочин є дійсним.

За таких умов, за доведеності факту виконання ФОП ОСОБА_2 обов'язків за договором про надання юридичних послуг позивач має право на отримання винагороди, про яку йшла мова вище і яка не була сплачена відповідачем.

Суд же першої інстанції помилково не звернувши уваги на викладене, безпідставно відмовив у задоволенні первісного позову.

Враховуючи викладені положення та те, що сторони визначили розмір винагороди у сумі 12000 грн., то з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_2 необхідно стягнути саме цю суму.

Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено право позивача на отримання трьох процентів річних від простроченої суми у разі якщо боржник прострочив виконання грошового зобов'язання.

Тому, розмір 3 % річних, виходячи із періоду прострочення - з 28 липня 2011 року по 26 жовтня 2013 року (820 днів), становить 811 грн. 80 коп. (12000 грн. х 0,03 % / 365 днів х 820 днів), які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Тобто за змістом даної норми закону забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки (штрафу, пені), тобто санкціями, спрямоване на виконання зобов'язання, що може бути застосоване лише до реальних зобов'язань, які є чинними та дія яких не припинена; нею може забезпечуватися лише дійсна вимога, розмір якої обраховується із суми невиконаного, неналежно виконаного чи несвоєчасно виконаного зобов'язання за фактично надані послуги.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У згоді із п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Як вбачається із п. 3.2 договору за прострочення грошового зобовязання друга сторона договору сплачує пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення за весь строк прострочення.

Тому, пеня у розмірі 1% за кожний день прострочення, виходячи із періоду прострочення, у відповідності до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, на чому наполягає позивач, становить 43800 грн. (12000 грн. /100 х 1 % х 365 днів прострочки).

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, колегя суддів вважає, що відповідач повинен виконувати перед позивачем свої обов'язки по сплаті договірної санкції. Однак, відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання між сторонами по загальному правилу мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За положеннями указаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобовязання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду.

Враховуючи те, що розмір договірної санкції значно перевищує розмір заборгованості за надані послуги, виходячи з засад розумності та справедливості, з урахуванням того, що ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та інвалідом 2-ї групи по захворюванням повязаних з Чорнобильською катастрофою,колегія суддів вважає за можливе застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір суми нарахованої неустойки з 43800 грн. до 20000грн.

Таким чином, рішення суду в оскарженій частині на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову.

Що стосується наданих представником відповідача адвокатом ОСОБА_4 матеріалів втраченого провадження, які містяться на а.с. 122-154, то вони ні яким чином не впливають на висновки колегії суддів щодо прийнятого у справі рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 611,21 грн. на компенсацію судового збору за розгляд справи в суді на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до задоволених вимог.

Керуючись, ст.ст. 303,304,309,314,316,317,319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 14 лютого 2014 року змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3,ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, 12000 (дванадцять тисяч) грн. боргу за договором про надання юридичних послуг від 15 грудня 2009 року, 20000 (двадцять тисяч) грн. пені та 811 (вісімсот одинадцять) грн. 80 коп. - 3 % річних за період з 28 липня 2011 року по 26 жовтня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, судові витрати в сумі 611 (шістсот одинадцять) грн. 21 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді: