01.07.2016 Єдиний унікальний номер 205/6839/15-ц
УХВАЛА

01 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Федченко В.М.

при секретарі Джурко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення.

В обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року у справі №205/6839/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року, її усунуто перешкоди в користуванні домоволодінням №16 по пров. Водіїв в м. Дніпропетровську шляхом її вселення в домоволодіння №16 по пров. Водіїв в м. Дніпропетровську. Їй належить 1/2 частина домоволодіння №16 по пров. Водіїв в м. Дніпропетровську.

Оскільки судовим рішенням не визначено механізм її вселення в домоволодіння 16 по пров. Водіїв в м. Дніпропетровську, що утруднює його належне виконання, існує необхідність встановлення способу і порядку виконання рішення.

Оскільки вона є власником 1/2 частини зазначеного домоволодіння, належним способом виконання судового рішення є, відповідно, її вселення в 1/2 часину домоволодіння №16 по пров. Водіїв в м. Дніпропетровську.

На підставі викладеного, просить встановити спосіб і порядок виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року у справі №205/6839/15-ц, який полягає у її вселенні в домоволодіння №16 по пров. Водіїв в м. Дніпропетровську шляхом її вселення в 1/2 частину даного домоволодіння.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду заяви сповіщалися належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Суд зазначає, що приписи ст. 373 ЦПК України передбачають встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи встаовнелння порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Крім того, за приписом ст. 373 ЦПК України, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може встановити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій і правовідносин, які виникають після відкриття виконавчого провадження і закінчуються із настанням певних обставин, перелік яких встановлено у ст. 49 цього Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Таким чином, системне тлумачення положень ст.ст. 217, 373 ЦПК України, ст.ст. 11, 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення може бути вирішено або при ухваленні судом рішення або вже після відкриття виконавчого провадження у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення і його виконання є неможливим. Тобто єдиною підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення є наявність обставин, що утруднюють виконання рішення.

Заявницею не надано суду доказів того, що вона зверталася до Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо здійснення заходів виконання рішення суду, також не надано доказів що рішення не можливо виконати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року по справі №2/205/358/2016 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, судом встановлений порядок захисту прав власності ОСОБА_1, шляхом її вселення в домоволодіння №16 по пров. Водіїв в м. Дніпропетровську.

Крім того, в рішенні суду від 10 березня 2016 року, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року залишено без змін, ведеться мова про усунення перешкод в користуванні спірним домоволодінням шляхом вселення Позивачки в спірне домоволодіння, а не в 1/2 його частину, як вказує Позивачка у своєї заяві про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Суд вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року по справі №2/205/358/2016, в повному обсязі відповідає критеріям визначеності та ясності.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для встановлення порядку та способу виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року по справі №2/205/3121/15 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 373 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Федченко В.М.