Справа № 450/2438/15 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/1313/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ по Газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2015 року у справі за заявою ПАТ по Газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2015 року у прийнятті заяви ПАТ по Газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу відмовлено.

Дану ухвалу оскаржив представник ПАТ по Газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - ОСОБА_4 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що при постановленні ухвали суд першої інстанції послався не на обставини, що свідчили про наявність спору про право, а тому вважає, що районний суд постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення питання. Звертає увагу, що обставин, які б свідчили, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником з матеріалів справи не вбачається.

Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2015 року та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ПАТ по Газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 2 098, 70 грн. основного боргу; 645, 35 грн. інфляційних витрат; 60, 58 грн. 3% річних; 609 грн. судового збору. (а.с. 3-5)

Відмовляючи у прийнятті заяви ПАТ по Газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про видачу судового наказу районний суд прийшов до висновку про те, що в даному випадку наявний спір про право, внаслідок чого заява не може бути розглянута у порядку наказного провадження.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої ст.100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 ЦК України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобовязання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що суддя вправі відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу за наявності сукупності обставин: відсутності документів, що підтверджують право вимоги та наявність доказів про існування спору та/або невизнання заборгованості боржником. При цьому, слід врахувати, що факт невиконання зобовязань сам по собі не свідчить про невизнання боргу чи наявність спору про право.

Колегія суддів вважає, що сам факт відсутності договору не може слугувати підставою для відмови у задоволенні заяви ПАТ по Газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про видачу судового наказу.

Окрім того судова колегія не погоджується із покликанням районного суду в оскаржуваній ухвалі, що заявником не додано до заяви про видачу судового наказу письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання послуг згідно договору № 7001127 від 22.10.2013р. про надання населенню послуг з газопостачання, а саме не вказано адреси за якою надаються послуги, оскільки таке твердження спростовується матеріалами справи, а саме розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що ОСОБА_2 надаються послуги по газопостачанню за адресою с. Басівка, Пустомитівський район, вул. Шевченка, 116. (а.с. 7)

Однак поза увагою суд першої інстанції залишив вищенаведені норми закону та покликання заявника викладені в заяві про видачу судового наказу.

Також матеріалами справи не встановлено обставин, які б свідчили, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником.

Під час розгляду апеляційної скарги встановлено відсутність будь-яких обставин та доказів, які б свідчили про наявність спору між заявником та боржником. Окрім того ОСОБА_2 в апеляційному суді визнала розмір заборгованості і висловилась на підтримання апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає помилковим висновок районного суду про наявність між сторонами спору про право, оскільки заявником надано договір про надання послуг із газопостачання, а інші обставини, які б свідчили про наявність спору про право колегією суддів при перегляді оскарженої ухвали не встановлені.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, серед іншого, є, згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З урахуванням викладеного ухвалу судді районного суду не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття наказного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ по Газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2015 року скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття наказаного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_5