Справа № 314/5194/15-ц
Провадження № 2-п/314/5/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Галянчук Н.М.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

секретар судового засідання Рясна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 05 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, Вільнянським районним судом Запорізької області постановлено рішення, яким позов задоволено у повному обсязі.

ОСОБА_3 у порядку ст.ст. 228-229 ЦПК України подано заяву про перегляд зазначеного рішення, мотивуючи свою позицію тим, що їй як відповідачу по справі не було відомо про розгляд цивільної справи, вона не отримувала повістки про призначене судове засідання у справі, оскільки позивач навмисно ввів суд в оману щодо місця проживання відповідача, зазначивши у позовній заяві адресу місця її реєстрації, за якою вона з 01 жовтня 2015 року не проживає. Крім того, заявниця зазначає, що вона не змогла зявитися у судове засідання 05 січня 2016 року у звязку з хворобою, про що свідчить листок непрацездатності від 04 січня 2016 року. Через хворобу вона написала заяву про перенесення розгляду справи і передала її через свого брата до канцелярії Вільнянського районного суду Запорізької області, однак її не було прийнято через відсутність у брата повноважень на подання заяви від її імені. Її відсутність при розгляді справи по суті позбавила її передбачених цивільним законодавством прав надати суду заперечення проти позову, клопотати перед судом про надання строку для примирення, а суду можливості належним чином зясувати дійсні обставини справи та надати належну оцінку спірним правовідносинам сторін. Крім того, заявниця зазначає, що позивач навмисно ввів в оману суд щодо часу, з якого сторони спільно не проживають, у звязку з тим, що у майбутньому буде вирішуватись спір про розподіл майна, набутого у шлюбі.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила скасувати заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 січня 2016 року з підстав, зазначених у заяві.

Представник позивача заперечувала проти заяви, зазначила, що ОСОБА_3 було достовірно відомо про перебування у провадженні суду зазначеної цивільної справи, вона належним чином повідомлялась про день, час та місце її слухання, про що свідчить довідка з поштового відділення, згідно з якою відповідач особисто отримала судову повістку 24 грудня 2015 року. Щодо наданої суду копії листка непрацездатності, у позивача є сумніви щодо його достовірності, оскільки ОСОБА_3 є працівником медичної установи, якою його видано. Фактично заявниця самостійно його собі виписала. Щодо доводів заявниці про можливе примирення, позивач категорично проти цього заперечує, вважає його неможливим, оскільки фактично шлюбні відносини сторін припинені дуже давно, жодного бажання на їх поновлення або, навіть, на відновлення спілкування він не має. Крім того, на думку представника позивача, той факт, що заявниця як на одну з підстав для перегляду заочного рішення посилається на встановлені у цьому рішенні факти, які впливатимуть на подальше вирішення спору про поділ майна подружжя, свідчить, що заявниця також не бажає примирення, а лише переслідує корисну мету. За таких обставин представник позивача вважає, що рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, будь-які підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Цивільно-процесуальний кодекс України дуже ретельно відображає права та обовязки сторін по справі, а також процедуру розгляду справи по суті.

Главою 8 розділу ІІІ ЦПК України регламентовано порядок та процедуру заочного розгляду цивільної справи.

Так, ч. 1 ст. 224 ЦПК України встановлено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Особливістю даної форми провадження у цивільних справах є право відповідача подати заяву про перегляд заочного рішення у порядку, визначеному ст.ст. 228-229 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, цивільно-процесуальне законодавство виділяє дві обовязкові умови, за яких суд має скасувати заочне рішення: 1) неявка відповідача у судове засідання та неповідомлення про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Посилання на те, що відповідач ОСОБА_3 належним чином не була повідомлена про час та день слухання справи, а також, що їй не було відомо про факт перебування у провадженні суду зазначеної цивільної справи є безпідставними, оскільки в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про отримання копії позовної заяви з додатками, судової повістки та судового рішення (а.с. 13, 22). Безпідставними є і доводи заявниці, що вищевказані документи могли бути отримані позивачем у справі, як її чоловіком, оскільки з довідки поштового відділення вбачається, що поштові відправлення вручались особисто ОСОБА_3 (а.с. 56).

Крім того, вказане спростовується і самою заявницею, яка у заяві про перегляд заочного рішення зазначила, що вона не змогла зявитися у судове засідання 05 січня 2016 року у звязку з хворобою, надавши копію листка непрацездатності від 04 січня 2016 року (а.с. 36).

Як зазначено вище, відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, крім того, якщо докази, на які посилається заявник, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_3 не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. А її посилання на можливе примирення сторін суд не приймає до уваги, оскільки позивач проти цього категорично заперечує.

Щодо посилань заявниці на встановлені у заочному рішенні від 05 січня 2016 року факти, які впливатимуть на подальше вирішення спору про поділ майна подружжя, а саме встановлення часу, з якого сторони фактично спільно не проживають, такі твердження суд також не приймає.

Так, судовим рішенням встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично були припинені у 2012 році. Відповідач ОСОБА_3 заперечує проти цього факту, зазначає, що фактично сторони спільно не проживають з 01 жовтня 2015 року, а встановлені у судовому рішенні обставини можуть вплинути на вирішення спору про поділ майна подружжя. Однак окрім посилань на можливе виникненні спору з приводу майна, набутого у шлюбі, заявниця не вказує у заяві про перегляд заочного рішення та не надає докази з приводу того, яке саме майно було придбано подружжям у період 2012-2015 років, з приводу розподілу якого між сторонами виникає або може виникнути у майбутньому спір.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 05 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Розяснити ОСОБА_3, що рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Галянчук

14.04.2016