Справа № 477/775/16-ц
Провадження № 2/477/582/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, в якій просить визнати за ними в рівних частках право власності на житловий будинок №141 по вул. Шевченка в с.Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області, та земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлого 17 грудня 2008 року.

В обґрунтування цих вимог вказувала, що після смерті її чоловіка ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, в тому числі у виді вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки. Зазначає, що вона та їх з померлим діти є такими, що прийняли спадщину, оскільки проживали із спадкодавцем на час смерті. Натомість їх діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 ( до шлюбу ОСОБА_3) Л.В., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мають наміру приймати спадщину, аргументуючи тим, що прийняття та оформлення спадщини є їх правом, а не обовязком. За вищевказаних обставин, позивач та її неповнолітній син ОСОБА_2 позбавлені можливості оформлення спадкових прав на вказане спадкове майно в цілому між ними.

Окрім того, підставами відмови в оформленні спадкових прав стали відсутність правовстановлюючого документу щодо житлового будинку на імя спадкодавця, а також втрата оригіналу правовстановлюючого документу щодо спадкової земельної ділянки. За вищевказаного, позивач звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх прав та прав свого неповнолітнього сина в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 в адресованій суду заяві позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду заяви, в яких зазначили про те, що на час смерті їх батька були неповнолітніми, тому не скористалися своїм правом щодо відмови від спадщини, адже наміру та бажання на її прийняття не мають. Позовні вимоги їх матері ОСОБА_1 визнали в повному обсязі, просили справу розглянути за їх відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що за даними свідоцтва про смерть 1-ФП № 090828, ОСОБА_7 помер 17 грудня 2008 року, про що Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 43 від 18.12.2008 року (а.с. 17).

Відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України позивачка та їх зі спадкодавцем ОСОБА_7 діти, неповнолітній ОСОБА_2 та відповідачі, належать до кола спадкоємців першої черги.

За даними Пересадівської сільської ради, на час смерті ОСОБА_7 із ним проживали дружина позивач по справі та діти: ОСОБА_3, ОСОБА_3 (після шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с. 18).

Згідно відомостей Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 02.06.2016 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_7, померлого 17 грудня 2008 року, не заводилася.

З урахуванням зазначеного та відповідно до положень ст. 1268 Цивільного кодексу Україні, вищевказані особи є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 та вважаються такими, що прийняли спадщину.

В той же час, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в своїх заявах до суду зазначили, що не бажають вступати у спадкові права та приймати спадщину після смерті батька. На час смерті їх батька вони були неповнолітніми, тому всі дії в їх інтересах здійснювалися їх матірю ОСОБА_1 На даний час, у звязку з минуванням 6-ти місячного строку після смерті батька, вони позбавлені можливості відмовитися від спадщини з дотримання порядку, передбаченого вимогами цивільного закону. При цьому наголошували, що прийняття спадщини є їх правом, а не обовязком.

Дійсно, відповідно до приписів частини 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З прийняттям спадщини до спадкоємця переходять не тільки права, а й обовязки спадкодавця, що не припинилися у звязку з його смертю (ст. 1219 ЦК України).

Зважаючи на вище зазначене, а також підстави, з яких відповідачі не мали змоги дотриматись приписів ст.ст. 1273 ЦК України, скористання останніми їх права відмови від спадщини не суперечить вимогам цивільного закону та не тягне порушень прав та інтересів інших осіб, за чого суд вважає можливим захист прав позивача та її неповнолітнього сина, як єдиних спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7

Окрім наявності інших спадкоємців, які вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7, підставою відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав позивачки та її неповнолітнього сина є ненадання правовстановлюючого документу на імя померлого щодо вищевказаного житлового будинку, а також втрата оригіналу правовстановлюючого документу щодо земельної ділянки, що в свою чергу викликає спір про право (а.с. 22).

В той же час, зі змісту наданого позивачем суду рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 жовтня 2004 року, а також витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.12.2004 року, право власності ОСОБА_7 щодо вищевказаного житлового будинку визнано судом та зареєстровано Миколаївським міжміським буро технічної інвентаризації.

Щодо земельної ділянки, то належність спадкодавцю земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області підтверджується даними копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 025599, виданого 13 березня 2003 року (а.с. 21) та даними відділу Держгеокадастру у Жовтневому районі Миколаївської області від 06.07.2016 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи наведене, та встановивши, що відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7, а відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не маючи наміру прийняти спадщину від неї у встановленому законом порядку не відмовилися, а також встановивши належність спадкодавцю на час смерті права власності на вищевказане спадкове майно, та вичерпання позивачем можливості нотаріального оформлення своїх прав та прав свого малолітнього сина щодо цього майна, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне право позивачки та її сина ОСОБА_2 підлягає захисту шляхом визнання за ними в рівних частках права власності на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 17 грудня 2008 року, право власності за кожним по 1/ 2 частині на:

- житловий будинок № 141 з господарськими будовами та спорудами, що розташовані по вулиці Шевченка, № 141 (сто сорок один) в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0102, площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, що посвідчена Державним актом на право власності на землю серії МК № 025599, виданого на імя ОСОБА_7 13.03.2003 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенова