Категорія 34 Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді: Якименко М.М.

суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.

при секретарі Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт», приватного підприємства «Мерс Транс», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5, про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2016 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 49542,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 3000,00 гривень, 523, 20 гривень витрат по оплаті судового збору та 4800,00 гривень витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позову було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням відповідач ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясуванням всіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1.

24.05.2015 року на автошляху Стрий-Знам'янка сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний ОСОБА_2 автомобіль, яким керував ОСОБА_4

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2015 року справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП була закрита в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова суду набрала законної сили 15.09.2015 року.

Підставою для закриття справи слугував висновок судової експертизи, де було зазначено, що «1. Столкновение транспортных средств произошло в результате изменения направления движения автомобиля «Mercedes-Benz» г.н. АВ16845ЕН при прямолинейном движений автомобиля НОМЕР_2. 2. Учитывая установленые особенности данной дорожной обстановки, водитель автомобиля «Audi» ОСОБА_6, согласно требованиям ПДД Украины должен был действовать в соответствии требованиям п. 12.3. Действия водителя автомобиля «Audi» ОСОБА_6 в данной дорожной обстановке соответствуют требованиям ПДД Украины. В дорожной обстановке водитель автомобиля «Mercedes-Benz» ОСОБА_7 согласно требованиям ПДД Украины должен был действовать в соответствии с требованиями п. 10.1 и п. 13.1. Действия водителя автомобиля «Mercedes-Benz» ОСОБА_7 по изменению направления движения без соблюдения безопасного интервала в данной дорожной обстановке не соответствуют требованиям п. 10.1 и 13.1 ПДД Украины. Водитель автомобиля «Audi» ОСОБА_6 не имел технической возможности избежать ДТП. 4. С технической точки зрения не представляется возможным определить скорость движения обоих автомобилей».

Суд першої інстанції правильно зазначив, що ДТП сталася з вини ОСОБА_5, оскільки дана обставина встановлена рішенням в адміністативній справі та в силу ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягала доказуванню при розгляді даної справи.

16.09.2013 року за договором оперативної оренди ПАТ «Миронівський хлібопродукт», який є власником транспортного засобу, передав у строкове платне користування транспортний засіб «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3 приватному підприємству «Мерс Транс».

19.09.2013 року між приватним підприємством «Мерс Транс» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір суборенди вказаного транспортного засобу.

15.11.2014 року між приватним підприємством «Мерс Транс» та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до полісу № АІ/3939353 ( строк дії якого з 15.11.2014 по 14.11.2015 року) страховим випадком є подія, внаслідок якої завдана шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність. Ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну складає 50000,00 гривень з нульовою франшизою.

Судом було встановлено, що на момент ДТП ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_3

Відтак висновок суду, що в силу ч.1 ст.1172 ЦК України заподіяну моральну шкоду повинен відшкодувати ОСОБА_3 є правильним.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині відшкодування завданої майнової шкоди, розмір якої визначений висновком судової експертизи та складається, крім вказаного, з витрат на її проведення, витрат по оплаті телеграм з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», суд виходив із того, що ОСОБА_2, всупереч ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон) не було надано страховику необхідних документів, зокрема, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5, а тому суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для здійснення страхового відшкодування страховою компанією.

Однак з таким висновком не може погодитись судова колегія виходячи з наступного.

В ході апеляційного розгляду представник ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» суду пояснив, що страховиком у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_2 відмовлено не було. Таке рішення страховою компанією не приймалось. Заява ОСОБА_2 була залишена без розгляду, в звязку з відсутністю відповідного рішення суду, де б була встановлена вина водія застрахованого транспортного засобу. Страхова компанія погоджується виплатити страхове відшкодування, але за наявності відповідного рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу, що за обставин, що склалися, виходячи з норм Закону, умов договору страхування , а також диспозиції ст.991 ЦК України, страховик не звільняється від здійснення виплати страхового відшкодування ОСОБА_2 ОСОБА_6 відсутність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 не є правовою підставою для відмови у здійсненні такого відшкодування.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, хоча це має значення для правильного вирішення спору, і прийшов до неправильного висновку про відмову в задоволенні позову до страхової компанії.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись нормами ст.ст. 979, 988 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди, яка була заподіяна власнику транспортного засобу, підлягають задоволенню шляхом стягнення страхової виплати з страхової компанії в розмірі, який був визначений судом першої інстанції, а саме 49542,00 гривень, що не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Доводи апеляційної скарги в цій частині обґрунтовані, спростовують висновки суду, а тому приймаються до уваги колегією суддів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про присудження з відповідачів ОСОБА_8 та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» у рівних частках ( 523, 20:2 = 261,60 гривень та 4800,00:2 = 2400,00 гривень).

В силу ст.309 ЦПК України рішення суду в частині відшкодування майнової шкоди та судових витрат підлягає скасуванню, як незаконне, з ухваленням нового, яким позовні вимоги по відшкодуванню майнової шкоди слід задовольнити частково та стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 49542,00 гривень, 261,60 гривень по оплаті судового збору та 2400,00 за правову допомогу, стягнути на користь позивача з ОСОБА_8 261,60 гривень витрат по оплаті судового збору та 2400,00 гривень за правову допомогу.

В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 988, 991, 1172 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 303,307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2016 року в частині відшкодування майнової шкоди, судових витрат скасувати і ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 49542,00 гривень майнової шкоди.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 2400,00 гривень витрат на правову допомогу та 261,60 гривень по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2400,00 гривень витрат на правову допомогу та 261,60 гривень по оплаті судового збору.

Рішення в іншій частині залишити без змін.

Рішення набуває законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/

СУДДІ: /підписи/

З оригіналом вірно:

ГОЛОВУЮЧИЙ