Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2971/14-ц Головуючий у 1-й інст. Чішман Л.М.
Категорія 81 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Павицька Т.М., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості у сумі 88765,13 грн. згідно кредитного договору № 28/58-089 та виправлення описки у виконавчому листі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12 травня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у визнанні виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та про виправлення описки у виконавчому листі.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12.05.2016 року та постановити нову, якою визнати виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню.

Вважає, що виконавчі листи не відповідають вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» і судом не правильно визначено дату набрання законної сили судовим рішенням.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів врегульовані розділом VI ЦПК України (статті 367 382 ЦПК).

Зокрема, за змістом ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду першої інстанції із заявою та просили постановити ухвалу про вилучення виконавчих листів з Богунського ВДВС м.Житомира, а також визнати виконавчі листи незаконними.

При цьому, заявники свої вимоги шляхом подання письмової заяви до суду не змінювали.

Тобто, завниками вимоги про виправлення помилки у виконавчому листі та про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню не заявлялися.

Проте, розглядаючи справу суд першої інстанції вище наведеного не врахував, а постановив ухвалу про відмову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у визнанні виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та у виправленні описки у виконавчому листі, хоча таких вимог останніми заявлено не було.

Таким чином, постановивши ухвалу по вимогах, які не були заявлені, суд першої інстанції у порушення вимог ст. 11 ЦПК України вийшов за межі заявлених вимог.

Оскільки судом порушено порядок, встановлений для вирішення заяви, то відповідно до ч.3 ст.312 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду з передачею справи за заявою ОСОБА_1та ОСОБА_2 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12 травня 2016 року скасувати, а справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді