1Справа № 335/4329/16-ц 2-о/335/66/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_5 р. померла його мати ОСОБА_2, про що заявник отримав лікарське свідоцтво про смерть № 15 від ІНФОРМАЦІЯ_5 р. форми 106/о та висновок про ненасильницьку смерть людини за місцем проживання від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що були видані в КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7» Управління охорони здоров'я ДНР та свідоцтво про смерть, видане ДНР. Оскільки мати проживала у м. Донецьк Донецької області, тобто на території, де проводиться антитерористична операція, та яка не підконтрольна Україні, заявник позбавлений отримати в органах РАЦС свідоцтво про смерть, що також позбавляє його права на отримання допомоги на поховання.

Просив встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 р. у м.Донецьку.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав.

За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представників заінтересованих осіб на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, народився у місті Донецьк Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 Відповідно до довідки від 25 листопада 2014 р. № НОМЕР_1, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, заявник є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та на даний час мешкає в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

Як вбачається з довідки, виданої Куйбишевським РВ ДМУ МВС «ДНР» від 26.03.2016 року про склад сім'ї або зареєстрованих осіб, у житловому будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 15 від ІНФОРМАЦІЯ_5 р. форми 106/о та висновком про ненасильницьку смерть людини за місцем проживання від ІНФОРМАЦІЯ_5 року виданим КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7» Управління охорони здоров'я ДНР, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Також, заявник отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_2 в органах РАЦС на непідконтрольній Україні території.

Згідно з листом Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 12 квітня 2016 р. № 498/5-04-37, ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки вищевказане лікарське свідоцтво та свідоцтво про смерть не є легітимним у розумінні законодавства України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Горлівка Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Горлівка Донецької області.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявникові для отримання свідоцтва про її смерть, отримання допомоги на поховання.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частинами першою, третьою статті 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З урахуванням наданих суду документів, а саме копій паспорту ОСОБА_2 з відміткою про реєстрацією у м. Донецьк Донецької області, пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 ОСОБА_2, посвідчення ветерана війни, які були складені та видані відповідними державними органами м. Донецька Донецької області, суд доходить висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2 саме у місті Донецьк Донецької області.

За наведених обставин, вимоги заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2 у певний час і за певних обставин.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасова окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 249, 256, 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилась в с.Павлівка Турковського району Саратовської області (ІПН НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Куйбишевським РВ ДМУ України в Донецькій області 25 лютого 1998 р.), ІНФОРМАЦІЯ_5 року у місті Донецьку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя А.В. Шалагінова