Справа № 446/2378/15 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 22-ц/783/2705/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Богонюка М.Я., Ванівського О.М.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Камянка-Бузького районного управління юстиції про зняття арешту.

Постановлено зняти арешт з нежитлових приміщень, загальною площею 896,7 кв.м (52/100 часток), розташованих на першому-другому поверхах двоповерхової будівлі ремонтних цехів (літера Г-2), поз. 5 за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Київська, 185.

Зобовязано Реєстраційну службу Камянка-Бузького районного управління юстиції виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 25.12.2012 року за №13431897.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржена ухвала є незаконною та необгрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права. Вказує на те, що арешт нежитлових приміщень загальною площею 896,7 кв.м (52/100 часток), розташованих на першому-другому поверхах двоповерхової будівлі ремонтних цехів (літера Г-2), поз. 5 за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Київська, 185, був накладений ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2012 року у справі № 465/110774/13-ц для можливості реального виконання рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, а ухвалою Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 10.11.2015 року було фактично скасовано ухвалу про забезпечення позову постановлену Франківським районним судом м. Львова, що суперечить вимогам ст. 154 ЦПК України. Крім того вказує на те, що постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції вирішив питання про права та обовязки осіб, які не були залучені до участі у справі щодо вирішення питання про зняття арешту.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та «зобовязати Реєстраційну службу Камянка-Бузького РУЮ скасувати запис про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 25.12.2012 року за № 13431897 (внести до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 13431897 від 25.12.2012 року); зобовязати відділ ДВС Камянка-Бузького районного управління юстиції вчинити дії щодо накладення арешту на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2012 року нежитлових приміщень загальною площею 896,7 кв.м (52/100 часток), розташованих на першому-другому поверхах двоповерхової будівлі ремонтних цехів (літера Г-2), поз. 5 за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Київська, 185».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулась до суду із позовною заявою про зняття арешту з нежитлових приміщень загальною площею 896,7 кв.м (52/100 часток), розташованих на першому-другому поверхах двоповерхової будівлі ремонтних цехів (літера Г-2), поз. 5 за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Київська, 185, правовою підставою вказуючи ст.ст.15,16,319,321, 391 ЦК України.

Згідно мирової угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, визнаної ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2015 року, за ОСОБА_4 визнано право власності на нежитлові приміщення, загальною площею 896,7 кв.м (52/100 часток), розташованих на першому-другому поверхах двоповерхової будівлі ремонтних цехів (літера Г-2), поз.5 за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Київська, 185.

Проте, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.02.2016 року дану ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2015 року скасовано з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доказів того, що ОСОБА_4 є власником спірних приміщень матеріали справи не містять.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, районний суд керувався ст.154 ЦПК України.

Згідно із ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч.5 ст. 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2012 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості накладено арешт на нежитлове приміщення складу загальною площею 1200 кв.м, розташоване за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Київська, 185.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.09.2015 року позов ОСОБА_2 було частково задоволено та стягнуто в його користь із ОСОБА_5 850681,22 грн.

Виходячи з аналізу ст. ст. 152-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

Проте, районний суд неповно з'ясував обставини справи, не встановив коли, ким і у звязку з чим було накладено арешт на спірні нежитлові приміщення, фактично скасував заходи забезпечення позову вжиті Франківським районним судом м. Львова по справі, яка розглядалась даним судом, не притягнув до участі усіх зацікавлених осіб, зокрема ОСОБА_2

У ст.210 ЦПК України містяться вимоги, яким повинна відповідати ухвала суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала таким вимогам не відповідає і оскільки постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, то підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно

Судове рішення набрало законної сили: 18.04.2016 р.

Суддя Зверхановська Л.Д.

Дата оформлення копії: 21.04.2016 р.

Помічник судді Мариняк О.І.