У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, на заочне рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 травня 2006 року між ним та ОСОБА_6 укладений кредитний договір, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 10 514,00 доларів США, який зобов'язалася повернути в строки та порядку, що встановлені кредитним договором.

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, в цей же день між банком та ОСОБА_6 укладений договір застави, згідно з яким остання передала в заставу банку автомобіль марки KIAPicantoKNEBA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Оскільки боржник ОСОБА_6 належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором від 23 травня 2006 року, у неї утворилась заборгованість станом на 12 лютого 2013 року в сумі 39 286,20 грн, яку позивач просив стягнути з боржника ОСОБА_6

Заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 23 травня 2006 року в сумі 39 286,20 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач належним чином не виконував своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка відповідно до вимог ст. ст. 526, 1048, 1049, 1050 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, погодився з такими висновками місцевого суду.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 23 травня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 10 514,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 9 % та кінцевим терміном повернення 10 травня 2012 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 23 травня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 укладено договір застави, згідно з яким остання передала в заставу банку автомобіль марки KIA PicantoKNEBA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ «Укрсоцбанк», у зв'язку неналежним виконанням ОСОБА_6 умов кредитного договору, станом на 12 лютого 2013 року, наявна заборгованість в сумі 4 915,08 доларів США, що по курсу НБУ становить 39 286,20 грн та складається із: заборгованості за кредитом - 3 437,55 доларів США, що по курсу НБУ становить 27 476,34 грн; заборгованості за відсотками - 835,97 доларів США, що по курсу НБУ становить 6 681,89 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 516,08 доларів США, що по курсу НБУ становить 4 125,01 грн; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 125 48 доларів США, що по курсу НБУ становить 1 002,96 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 3 статті 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору від 23 травня 2006 року, у разі прострочення позичальником строків сплати відсотків, а також прострочення строків повернення кредиту, які визначені умовами цього кредитного договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період.

Як вбачається зі змісту кредитного договору, кредит наданий в іноземній валюті - долари США та повинен сплачуватися періодичними платежами, а саме: 10-го числа кожного календарного місяця.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, не звернув уваги на те, що згідно розрахунку, наданого позивачем, пеня обчислена в доларах США із переведенням в національну валюту України - гривню за курсом, установленим НБУ на час виникнення заборгованості, в той час як пеня в даному випадку має обчислюватися в гривнях від суми простроченого платежу, визначеної за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а не на час виникнення заборгованості в цілому.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Таким чином, суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому рішення підлягає касуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова