Справа №173/1129/16-ц
Провадження №2/173/648/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори та комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради., треті особи, що не заявляють самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, КП «Верхньодніпровське БТІ» згідно якої просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами № 2 по вул. Степова в с. Заполички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, після смерті матері ОСОБА_3, посилаючись на наступне.

16.10.1984 року помер її батько ОСОБА_4 Васильович.08.06.2014 року померла її мати ОСОБА_3. 28.10.2010 року її мати склала заповіт. Відповідно до якого все своє майно та права і обов'язки, а також належний їй житловий будинок з усіма надвірними господарськими постаройками, що знаходиться в с. Заполички по вул. Степова, 2, заповідала їй.

Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого по вул. Степова, 2 в с. Заполички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

14.06.2016 року вона звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 14.06.2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що батьки даний будинок побудували будучи у шлюбі, але не зареєстрували у встановленому порядку право власності на нього. Її брат та сестра на даний будинок не претендують.

Відповідачі - представник ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. будь яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надав.

Третя особа. що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилась. подавши заяву про слухання справи у її відсутність.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, представник КП «Верхньодніпровське БТІ», щодо вирішення справи покладається на думку суду. При цьому пояснила, що згідно архівної справи встановлено, що інформація з приводу спірного будинку у КП «Верхньодніпровське БТІ» існує відносно ОСОБА_3А,. яка в 1987 році зверталась до підприємства з приводу інвентаризації її домоволодіння. Така інвентаризація була проведена та складений технічний паспорт на будинок. Проте свідоцтво про власності на дане домоволодіння не видавалось. Крім того в матеріалах архівної справи є копія рішення верхньодніпровської міської ради про передачу будинків у власність на території ОСОБА_2 сільської ради, де під номером 124 зазначена ОСОБА_3

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 16.10.1984 року помер батько позивачки -ОСОБА_4. А 08.06.2014 року померла мати позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по вул. Степова, 20 в с. Заполички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 28.10.2010 року мати позивачки склала заповіт. Відповідно до якого все своє майно та права і обов'язки, які їй належатимуть, а також належний їй житловий будинок з усіма надвірними господарськими постройками, що знаходиться в с. Заполички по вул. Степова, 2, заповідала позивачці.

14.06.2016 року позивач звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 14.06.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв»язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 1987 року було вирішено вважати можливим надані Верхньодніпровським БТІ матеріали на житлові будинки по ОСОБА_2 сільській раді направити до Верхньодніпровського виконкому для вирішення питання про оформлення права власності на володільців даних будинків. Згідно рішення виконкому Верхньодніпровської районної ради народних депутатів від 22.01.1988 року № 14/1 вирішено визнати право власності на житлові будинки громадян сіл ОСОБА_2 сільської ради, відповідно до списку, що надається. Згідно даного списку під номером 124 зазначена ОСОБА_3

Згідно пояснення позивачки зазначене вище домоволодіння було побудоване за життя її батьками.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов»язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об»єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що так як будинок був побудований батьками позивача в 1968 році, тобто до 05.08.1992 року, то введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації.

Тому встановлено, за життя у покійної ОСОБА_3, виникло право власності на новозбудований будинок, яке вона не дооформила в установленому порядку не отримавши свідоцтва про право власності на даний будинок.

Право власності ОСОБА_3, на спадковий будинок з господарськими спорудами підтверджується копією рішення Верхньодніпровської ради народних депутатів від 22.01.1988 року № 14/1 та додатком до нього.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є донькою померлої ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження та спадкоємцем за заповітом.

І інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині та заявили про свої спадкові права судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок загальною площею 62.8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Степова, 2 с. Заполички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 5000 кв.м., по фактичному користуванню після смерті матері ОСОБА_3, померлої 08.06.2014 року

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 552 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем .. Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори та комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок загальною площею 62.8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Степова, 2 с. Заполички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 5000 кв.м., по фактичному користуванню після смерті матері ОСОБА_3, померлої 08.06.2014 року

Витрати по сплаті судового збору в сумі 552 грн. покласти на позивача ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване не або змінене.

Суддя Петрюк Т.М