У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 10 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 58 000 доларів США зі сплатою 14,50 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення до 10 вересня 2018 року.

Посилаючись на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, станом на 28 травня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 835 529 грн 90 коп., з яких: 57 559,02 доларів США, що в еквіваленті становить 1 211 115 грн 74 коп., - заборгованість за кредитом; 56 780,46 доларів США, що в еквіваленті становить 1 194 733 грн 84 коп., - заборгованість за відсотками; 47 248 грн 43 коп. - пеня за порушення строків погашення кредиту та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам у розмірі 382 431 грн 88 коп., просило стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 835 529 грн 90 коп., з яких: 1 211 115 грн 74 коп., - заборгованість за кредитом; 1 194 733 грн 84 коп., - заборгованість за відсотками; 47 248 грн 43 коп. - пеня за порушення строків погашення кредиту та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам у розмірі 382 431 грн 88 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасувати оскаржувані судові рішення суддів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що погашення кредитного договору у відповідності з умовами укладеного між сторонами договору ОСОБА_4 не здійснював, допустив заборгованість, у зв'язку з чим банк скористався правом дострокового повернення всієї суми позики, що залишилася, та сплати процентів.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги щодо відсутності належних документів щодо наявності заборгованості та її розміру, оскільки доказів на спростування розрахунку, наданого банком, ОСОБА_4 не надано.

Слід зазначити й те, що доводи касаційної скарги щодо неотримання відповідачем вимоги про дострокове повернення позики спростовуються матеріалами справи, оскільки з копії зворотного поштового повідомлення, вбачається, що 05 липня 2014 року ОСОБА_4 особисто вручено поштове відправлення.

З огляду на вказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтовано висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 08 вересня 2016 року заявнику відстрочено сплату судового збору за подання касаційної скарги до закінчення касаційного розгляду, колегія суддів вважає, що з особи, яка подала касаційну скаргу, належить стягнути судовий збір за подачу касаційної скарги.

Зі змісту п. п. 7 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01 вересня 2015 року) вбачається, що за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, враховуючи категорію справи та ціну позову, розмір судового збору становить 4 384 грн 80 коп. (3 654 грн х 120/100).

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4 384 грн 80 коп., який повинен бути перерахований за наступними реквізитами: одержувач - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код ЄДРПОУ - 38004897; банк одержувача - ГУ ДКУ у м. Києві; р/р - 0007; МФО - 820019; КЕКД - 22030103; символ звітності банку - 253. У графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «Судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення».

Керуючись ст. 332 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 384 (чотири тисячі вісімдесят чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська