Ухвала

іменем україни

8 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - відділ державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про стягнення заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним вище позовом, у якому просила стягнути із ОСОБА_2 на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 40 266 грн 91 коп.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на виконанні у ВДВС Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області перебував виконавчий лист № 2-374, виданий 4 листопада 1999 року Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22 січня 1999 року до 31 серпня 2005 року, а потім по 1/4 частини до 25 вересня 2012 року.

Позивачка посилалася на те, що постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №8414599 від 21 грудня 2012 року старшим державним виконавцем Чебан О.Г. закінчено виконавче провадження в зв'язку з закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», досягнення повноліття.

На час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження було обраховано заборгованість по виконавчому провадженню ВП №8414599, яка складає станом на 25 вересня 2012 року 40 266 грн 91 коп.

Враховуючи викладені обставини та те, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2015 року їй було відмовлено у визнанні дій державного виконавця протиправними та скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження, просила позов задовольнити.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 13 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2016 року рішення Березівського районного суду Одеської області від 13 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_3

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по аліментам у розмірі 40 266 грн 91 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Крім того, заявник просить про поновлення строку касаційного оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Уразі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Так як зі змісту заявленного клопотання та матеріалів касаційної скарги вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, тому він підлягає поновленню.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. ст. 180, 194, 199 СК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, зокрема, розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що відповідач належним чином не виконував своїх обов'язків по сплаті аліментів, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивачки.

За таких обставин встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, апеляційний суд правильно застосував правові норми та ухвалив правильне рішення про задоволення позову, підстав для скасування якого не вбачається.

Доводи скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - відділ державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про стягнення заборгованості по аліментам.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - відділ державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про стягнення заборгованості по аліментам.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель