Провадження № 2/646/277/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

07.07.16 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого у справі судді Нікуліної Л.П.

за участю секретаря Штефан А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2205 від 28.09.2015 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 4 129 600,00 гривень, вчинений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2

В обгрунтування позову позивач зазначила, що на початку жовтня 2015 року вона отримала лист від 02.10.2015 року від виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження № 48915709. З отриманих документів їй стало відомо, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 4 129 600,00 гривень на підставі виконавчого напису № 2205 від 28.09.2015 року, який був виданий приватним нотаріусом Хакрівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Вважала виконавчий гнапис таким, що не підлягає виконанню, у звязку з наявністю спору щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню з неї. Крім того зазначила, що жодного повідомлення про наявність суми заборгованості та її розрахунок, який вказаний в заяві ОСОБА_5 на вчинення виконавчого напису не отримувала, що є порушенням абз. 4 п. 283 Інструкції « Про порядок вичнення нотаріальних дій», згідно з яким вичнення виконавчого напису в разі порушення основного зобовячзання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем і боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень, а тому даний факт є порушенням прав боржника, оскльіки позбавив його можливості оскарження дій по нарахуванню штрафних санкцій в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позову, вважав його необгрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідач приватним нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином.

Представник відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, залишила суду заперечення, в яких заперечувала проти позову.

Представник третьої особи - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, залишив суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову заперечував.

Суд, вислухавши думку сторін, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволені позову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 21.11.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Алієвною було укладено Договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 178 000,00 доларів США, що за готівковим курсом продажу доларів США банку ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_8 на день отримання позики становило 2812400,00 гривень, з терміном повернення до 10.05.2015 року включно, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (а.с. 35)

Відповідно до п. 3 Договору позики сума позики мала бути повернена готівкою з одночасним підтвердженням цього факту письмовою заявою позикодавця, справжність підпису якого засвідчується нотаріально.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт укладання договору позики 21.11.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Алієвною.

11.06.2015 року ОСОБА_3 у відповідності до вимог пп. 2.1 п. 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 на імя приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було подано заяву нагадування ОСОБА_1 про необхідність повернення позичених коштів. (а.с. 36-38)

28.09.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального окруну ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 178 000,00 доларів США, реєстровий № 2205. (а.с. 41)

02.10.2015 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження № 26/5 по виконанню виконавчого напису № 2205 від 28.09.2015 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про стягнення з ОСОБА_1А, на користь ОСОБА_3 грошових коштів, що підтверджується копією матеріалів справи виконавчого провадження. (а.с. 123-136)

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.13 постанови від 31 січня 1992 року N 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. За змістом ст.385 ЦПК у передбаченому главою 39цього Кодексу порядку оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оспорена боржником лише в позовному порядку. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. У цих випадках справа розглядається в позовному провадженні, позивачем в якому є кредитор, а відповідачем - боржник.

За приписами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до п. 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогоНаказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Для одержання виконавчого напису по стягненню заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

При цьому судом відзначається, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність.

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 21..11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі № 1700 в сумі 4 005 000,00 гривень, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ПНХМНО ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним відмовлено. (а.с. 150-152)

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29.06.2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2016 року залишено без змін.

Отже, доводів, які б свідчили про порушення нотаріусом вимог закону під час вчинення виконавчого напису, позивачем не наведено.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", до п.п. 1, 3.1, 3.2 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогоНаказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, Пленумом Верховного Суду України у п.13 постанови від 31 січня 1992 року N 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Нікуліна