Справа № 308/4135/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2016 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі Коціпак З.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP30331387 від 26.04.2006 року, -
У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ( далі ПАТ КБ « Приватбанк» ) в особі уповноваженого представника ОСОБА_3 звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP30331387 від 26.04.2006 року. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 26.04.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір №DNH4KP30331387, згідно якого банк надав ОСОБА_2, а останній отримав суму кредиту у розмірі 3569,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців, з кінцевим терміном погашення в строк по 24.04.2009 року , з погашенням суми кредиту та процентів у терміни та розміри, передбачені встановленими умовами кредитного договору. Однак, взяті на себе зобов'язання, щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені умовами кредитного договору відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує. ОСОБА_2 порушував терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що кредитний договір не є розірваним, чи припиненим , а отже і відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за веь час фактичного користування кредитними коштами. Позивач зазначає, що розмір простроченої заборгованості складає 2930,53 грн.
Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором, позивач вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний загальному терміному позовної давності за період з 29.03.2011р. по 29.03.2016р. в розмірі 10 696,43 грн. та судові витрати.
В судове засідання представник позивача не зявилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі та в якій зазаначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2О у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Розгляд справи проведено за відсутності сторін , які не з'явились в судове засідання і у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК Українибез фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.
Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.
Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Судом встановлено, що 26.04.2006 року, між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNH4KP30331387, шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України до умов, запропонованих банком в письмових Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», на підставі поданої відповідачем заяви, в якій міститься його підпис про ознайомлення з цими умовами надання кредиту фізичним особам, а також тарифами банку. Відповідно до укладеного з відповідачем договору банк надав строковий кредит у сумі 3659, 80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців, з кінцевим терміном погашення в строк по 24.04.2009 року , що стверджується заявою ОСОБА_2 копія якої приєднана до матеріалів справи. / а.с. 6 /
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до умов заяви позичальника № DNH4KP30331387 від 26.04.2006 р. кредит надавався відповідачу ОСОБА_2 для розрахунку за товар і сплати комісії банку за послуги .
У вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_2 ознайомився і згідний з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» та тарифами банку.
Позивач в позові зазначає, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі.
Як вбачається з кредитного договору ОСОБА_2 отримав кошти від ЗАТ КБ "ПриватБанк" на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. За порушення умов договору у розділі 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» передбачена відповідальність позичальника. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст. 207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України.
Відповідно до п. 2.2. умов надання соживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» та заяви позичальника № DNH4KP30331387 від 26.04.2006 р. позичальник доручив банку перерахувати кредитні кошти в сумі 2 746,00 гривень на рахунок підприємства торгівельно-сервісної мережі ДП « Фокстрот Ужгород» ТзОВ « Фокстрот» за придбання товару , а також суму комісії.
Однак, як стверджує позивач, у порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту та відсотків, в звязку з чим розмір простроченої заборгованості відповідно до детального розрахунку станом на 29.03.2016 року складає 2930,53 грн. , а розмір заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період з 29.03.2011р. по 29.03.2016р. складає 10 696,43 грн./а.с. 4-5 /
Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України.
Правовідносиниміжсторонамипосправі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільногозаконодавства.
Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п.3.2.2. умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» позичальник зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви Позичальника.
Відповідно до п.3.2.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» позичальник зобовязався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви, Умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.
Відповідно до умов підписаної відповідачем заяви, банк надав строковий кредит на придбання товару в сумі 3569,80 гривень.
Відповідно до умов підписаної відповідачем заяви, відповідач зобовязався погашати заборгованість щомісяця в період з 18 по 25 число кожного місяця, щомісячний платіж у сумі 142,74 гривень для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії.
У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до умов договору № DNH4KP30331387 від 26.04.2006 року , Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків.
Відповідно до умов заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» відповідач ОСОБА_2 зобовязався щомісяця погашати заборгованість за кредит, а також остаточно погасити кредит в строк остаточного погашення.
Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним договором № DNH4KP30331387 від 26.04.2006 року, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Отже, правовідносини між сторонами кредитного договору не припинені , що не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.
Таким чином, Банк має право нараховувати відсотки на суми непогашеної заборгованості .
Відповідно до п. 4.8 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами, оскільки розрахунок заборгованості здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Тобто, відсотки є платою за користування чужими коштами.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 599ЦКУкраїни, зобов'язання припиняється виконанням,проведеним належним чином.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.
За приписами ст. ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.
У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 623, 624, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169,212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP30331387 від 26.04.2006 року - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» сплаченого ними суми судового збору в розмірі 1378,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1