РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/6913/16-ц

Пров. №2-о/766/422/16

14 липня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Ус О.В.,

народних засідателів Шухарєвої Г.О., Боцаненко Л.П.,

секретар - Ханіков І.І.,

з участю представника заявника ОСОБА_1,

лікар-психіатр ОСОБА_2,

прокурора Холоша Х.Ю,,

законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги ОСОБА_3,

особи, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою в.о. головного лікаря Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради про госпіталізацію недієздатної особи ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В :

13.07.2016 року в.о. головного лікаря Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив госпіталізувати недієздатну ОСОБА_3, яка народилась 29.07.1951 року, до психіатричного закладу у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначив, що недієздатна ОСОБА_3, яка народилась 29.07.1951 року, була госпіталізована 12.06.2016 року в Херсонську обласну психіатричну лікарню. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку недієздатної ОСОБА_3, що надійшли від її опікуна ОСОБА_3 ОСОБА_3 стала метушливою, нетрималась одного місця, вмикала газ та світло без потреби, намагалась розпалити вогнище в кімнаті, на звернення до неї реагує з нерозумінням, неспроможна себе обслуговувати, неохайна сечею та калом. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16.04.2014 року ОСОБА_3 визнана недієздатною, її опікуном призначено брата ОСОБА_4, який народився 20.05.1958 року.

Лікар-психіатр підтримала заяву та пояснила, що ОСОБА_3 вона лікує достатній період, з першої госпіталізації її стан погіршується, хвороба деменції прогресує, вона має маячливі ідеї, самостійно себе не обслуговує, потрібує догляду, який забезпечити без стаціонарного лікування неможливо.

Опікун ОСОБА_3 - ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, пояснив, що є братом ОСОБА_3, яка визнана судом недієздатною, та є опікуном останньої. В зв'язку з тим, що у сестри почала загострюватись психічна хвороба, вона розкидає речі (телевізор), роздягається догола, кудись тікає, падає, продовжує повзти, включає газ, воду, розпалила вогнище в будинку, відмовляється від гігієни тощо він вимушений був звернутись із заявою до психіатричної лікарні для примусової госпіталізації ОСОБА_3

ОСОБА_3 в судовому засіданні не орендувалася, єдине - заперечувала, що розпалила у будинку вогнище.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву, як обґрунтовану, не заперечувала проти її задоволення.

Суд, заслухав пояснення представника заявника, опікуна особи, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, представника лікарні, особу, яку просили госпіталізувати, прокурора, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року розяснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III «Про судоустрій України», з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі.

У відповідності до положень ст. 5 S: 1 ((е) законне взяття під варту душевнохворих) Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод, кожний має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи не інакше ніж у випадках і в порядку, встановленому законом.

У відповідності до положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 2. ст. 28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16.04.2014 року, яке набрало законної сили 29.04.2014 року, визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною. Призначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

12 червня 2016 року опікун недієздатної ОСОБА_3 звернувся до головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_5 із заявою щодо госпіталізації в примусовому порядку його сестри ОСОБА_3, в звязку з погіршенням психічного стану. Вказав, що останнім часом погіршився її стан здоров'я, не спить ночами, падає, намагається кудись рухатися, повзти, палить вдома костер, залишає ввімкненим газ та світло. зриває крани, самостійно не харчується (а.с.13).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку комісії лікарів, ОСОБА_3 виявляє ознаки деменції при хворобі Альцгеймера. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є наявність у хворої реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Комісія вважає доцільним госпіталізувати хвору ОСОБА_3 до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» в примусовому порядку (а.с. 2).

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 визнана у встановленому порядку недієздатною та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 12.07.2016 року виявляє ознаки деменції при хворобі Альцгеймера, а відтак, суд вважає, що ОСОБА_3 потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 13,14,16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву в.о. головного лікаря Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради про госпіталізацію недієздатної особи ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку задовольнити.

Дозволити госпіталізацію недієздатної ОСОБА_3, яка народилась 29.07.1951 року до Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6

Народні засідателі: Г.О. Шухарєва

ОСОБА_7