Справа №339/36/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретарів судового засідання Латик В.Є., Ганчар Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 центральної міської лікарні про визнання дій незаконними та зобов'язання видати довідку,-

встановив:

Звернувшись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 мотивує вимоги тим, що при нарахуванні заробітної плати відповідачем не були враховані вимоги ряду нормативних актів, які регламентували оплату праці у 30-кілометровій зоні відчуження, і з яких було знято грифи «таємно» та «Для службового користування».

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила :

- визнати незаконними дії адміністрації відповідача щодо відмови у перерахунку невірно нарахованої їй заробітної плати та надання довідки для перерахунку пенсії з врахуванням недоврахованих сум заробітної плати, передбачених Постановою ЦК УПРС, президії ВР СРСР, ОСОБА_6 Міністрів СРСР і ВЦПС від 07.05.1986року №524-156 , ОСОБА_6 ЦККПРС, президії ВР СРСР, ОСОБА_6 Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1096р. № 665-195, ОСОБА_6 Міністрів УРСР і УРРПС від 10.06.1986р. №207-7, ОСОБА_7 Міністрів СРСР «Про оплату праці військовозобовязаних-учасників ліквідації аварії на ЧАЕС» від 23.05.1986р. №1031;

- зобовязати адміністрацію відповідача видати ловідку відповідної форми про перерахунок заробітної плати у зоні відчуження , виходячи із 6-ти годинного робочого дня 6-ти денного робочого тижня, виходячи із підвищеної на 100% тарифної ставки, максимального розміру премії 60% з урахуванням кратності в 4-х, 3-х, 2-х кратному розмірі, понад середньомісячну заробітну плату, оплати праці за вихідні і святкові дні в подвійному розмірі.

Ухвалою суду від 03 березня 2016року до справи як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог залучено Управління Пенсійного фонду України в м.Болехів (а.с.80), а в подальшому в зв'язку з лівідацією шляхом злиття замінено на правонаступника - Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.130).

В процесі розгляду справи позивач двічі уточнювала позовні вимоги (а.с.93) і в остаточній редакції просила суд :

- визнати незаконними дії адміністрації відповідача щодо відмови у перерахунку заробітної плати та надання довідки для перерахунку пенсії з врахуванням недоврахованих сум заробітної плати, передбачених ОСОБА_6 ЦККПРС, президії ВР СРСР, ОСОБА_6 Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1096р. № 665-195, ОСОБА_6 Міністрів УРСР і УРРПС від 10.05.1986р. №207-7 з урахуванням премії 60%;

- зобовязати адміністрацію відповідача провести перерахунок заробітної плати в зоні відчуження з 03.05.1986р. по 12.05.1986р. , виходячи із 6-ти годинного робочого дня 6-ти денного робочого тижня, із врахуванням зазначених вище нормативних актів із врахуванням максимального розміру премії 60 % ;

- зобовязати адміністрацію відповідача видати довідку відповідної форми про перерахунок заробітної плати за дні роботи в зоні відчуження, виходячи, виходячи із 6-ти годинного робочого дня 6-ти денного робочого тижня, із врахуванням зазначених вище нормативних актів із врахуванням максимального розміру премії 60 % (а.с.113-114).

Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що після звернення до суду відповідач видав ій довідку №63 від 10.03.2016року із врахуванням постанови РМ СРСР № 524-156, тобто із збільшенням годинної тарифної ставки на 100%, внаслідок чого вона зменшила позовні вимоги.

Представники відповідача уточнених позовних вимог не визнали з тих підстав, що в 1986році виплати премій працівникам ОСОБА_5 районної лікарні не проводилася, тому нарахування премії ОСОБА_1 в розмірі 134крб. є необгрунтованим та безпідставним. Також заперечували щодо перерахунку заробітної плати з врахуванням кратності, так як населені пункти с. Варовичі, Бобер, Ковшилівка не увійшли до переліку населених пунктів, де оплата праці здійснюється відповідно до зон безпеки. І вказане міститься в аудиторській довідці- розрахунку, долученого позивачем. Підприємство видало позивачу відповідну довідку в березні 2016року, де вказано про підвищення 100% тарифної ставки, що відображено цифрою "2,46", про оплату в подвійному розмірі у вихідні та святкові дні, кратність -"1", премія -"0".

Представник третьої особи УПФ в м.Болехові позовних вомог не визнала і вважає, що позивач пропустила строк звернення до суду, що є підставою для відмови їй в позові на підставі ст. 267 ЦК України. За її твердженням, позивач звернулася до УПФ з заявою про перерахунок пенсії, 01.03.2007року, надавши довідку ОСОБА_5 центральної міської лікарні про заробітну плату №19 від 26.02.2007року, а тому саме з цієї дати повязує перебіг строку позовної давності .

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення уточнених позовних вимог з наступних мотивів.

Як встановлено судом, позивач з 1970року по даний час перебуває в трудових відносинах з ОСОБА_5 центральною міською лікарнею, працюючи на посаді лікаря-лаборанта (а.с.15-17).

У звязку з аварією на ЧАЕС на підставі наказу №С-24 К від 03.05.86року у період з 03.05.1986 р. по 12.05.1986 р. позивач була відряджена на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 40).

В теперішній час вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та визнана інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 13,14).

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Відповідач ОСОБА_5 ЦМЛ, розглянувши заяву позивача про видачу довідки про заробітну плату за роботу у зоні відчуження, 24.10.2014року видав відповідний наказ №185-к, на підставі якого провів перерахунок заробітної плати , як того просила позивач та видав відповідну довідку №234 від 10.12.2014року. Однак, після проведення перевірки Пенсійним фондом встановлено неправильність та неправомірність такого перерахунку, внаслідок чого відповідач скасував наказ №185-к та відізвав видану довідку про перерахунок заробітної плати позивачу від 10.12.2014року з управління ПФ м.Болехів ( 18,19).

В подальшому, відповідач після звернення ОСОБА_1 до суду, видав іншу довідку від 10.03.2016року про фактично нараховану та виплачену їй заробітну плату у зазначений період, де вказав , що на підставі відомостей №91 від 04.06.1986року позивачу виплачена заробітна плата в сумі 144,57крб. з урахуванням підвищення на 100% тарифної ставки (2,46). Оплата з підвищеними тарифними ставками з урахуванням зони безпечності, провадиться виходячи з установленого в зоні відчуження 6-ти годинного робочого дня та 6-денного робочого тижня. У вказаній довідці виплата премії позначена цифрами «0.00». (а.с. 94).

Таким чином, відповідачем за заявою позивача видана вказана довідка від 10 березня 2016року на підставі первинних документів, що існували на час видачі даної довідки.

Позивач не погодилася із відмовою відповідача в нарахуванні премії в розмірі 60% , подавши уточнену позовну заяву.

Представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що не можуть надати довідку ОСОБА_1 про заробітну плату за роботу у зоні відчуження із врахуванням її вимог щодо зазначення премії в такому розмірі, оскільки підприємство є державною установою і виплата премії за вказаний період нічим не була передбачена ( ні колективним договором, ні положенням про преміювання, ні відповідним наказом) і, відповідно не виплачувалась.

За змістом ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Із 1 січня 2012 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Указаним нормативним актом проведено перерахунок пенсії за інвалідністю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (позивач була призвана на військові збори як військовозобов'язана) та працювала у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди; за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4,1 - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно із п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (в попередній редакції цього Порядку - п.17), довідки про заробітну плату видаються на підставі первинних документів: особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Первинними є ті документи, що складені в період роботи в зоні відчуження.

Первинними обліковими документами для розрахунку заробітної плати працівника є наказ про прийняття на роботу, табель обліку використання робочого часу, протоколи балансової комісії про нарахування премії за виконання планових завдань у відповідності до колективного договору та положення про оплату праці. Первинні облікові документи один до одного, тобто без будь-яких змін використовуються для формування «особового рахунка працівника», який помісячно розраховується і роздруковується в двох екземплярах, один з яких вручається працівнику і є підставою для видачі чистої (без відрахувань) оплати праці готівкою. Згідно ст.315 Наказу Головного архівного управління при КМУ від 20.07.1998р. №41 «Перелік типових документів, що створюються у діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначенням термінів зберігання документів» термін зберігання первинних облікових документів (табелів обліку використання робочого часу, протоколів балансової комісії) становить чотири роки.

Таким чином підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка була призвана на військові збори, а підставою для проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичної тривалості робочого дня і місяця її виконання.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача про збільшення заробітної плати на розмір премії, який складає 60 % тарифної ставки, суд зазначає наступне.

Підпунктом 4 пункту 1 постанови ОСОБА_6 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 установлено робітникам підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС граничний розмір премій до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць.

ОСОБА_8 праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-12 роз'яснено, що відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Таким чином, якщо до призову на військові збори премія працівнику нараховувалась систематично, за період виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, премія також повинна була бути нарахована в тих же розмірах, як і працівникам підприємства, які не приймали участь в ліквідації аварії на ЧАЕС, тобто у відповідності з діючим положенням про преміювання.

Якщо в зазначене положення своєчасно внесені зміни у відповідності з підпунктом 4 пункту 1 постанови ОСОБА_6 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 щодо підвищення граничного розміру премій до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, премія призваному на військові збори за період виконання робіт у зоні ЧАЕС повинна була бути нарахована в зазначених розмірах. Для нарахування премії в розмірі 60% тарифної ставки всім учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підстав немає.

Між тим, такий вид оплати праці має заохочувальний характер і премія виплачувалася відповідно до діючого на підприємстві положення про преміювання, наказів про залучення до роботи в понадурочний час і може бути підтверджена документами первинного бухгалтерського обліку щодо конкретної особи працівника.

Виходячи із положень вищевказаних нормативно-правових актів керівники підприємств, установ, організацій мали право, а не обов'язок нараховувати та здійснювати дані виплати.

Також, згідно роз'яснення Держкомпраці УРСР та УКРСОФПРОФа від 08.01.1986 року № 05/2-25-2. 03-51-8 премія встановлюється диференційовано до 60% за виконання конкретних показників роботи керівниками підприємств за згодою з профспілковим комітетом. Для врахування премії у заробітну плату для обчислення пенсії у розмірі 60% необхідно, щоб це було передбачено Положенням про преміювання працівників.

Щодо цього виду оплати праці, який мав заохочувальний характер, то ОСОБА_8 соціальної політики України у листі від 16 липня 2013 року № 1119/20/132-13, який за теорією права, теж є одним із його джерел, зазначило, що за нормами постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалася відповідно до діючого на підприємстві (в організації) положення про преміювання. Оскільки розмір премії встановлювався для кожного працівника окремо, - для підвищення їхнього розміру на 60 відсотків всім працівникам підстав немає.

Суд враховує, що оскільки виплати премії, на які претендує позивач, не здійснювались на підприєстві, то відповідно і є відсутніми первинні документи щодо таких виплат. Оскільки відповідачем такі нарахування та виплати не були здійснені, то і відсутні підстави для покладання на нього такого обов'язку.

На звернення позивача про зазначення в даній довідці розміру премії підприємство відмовило, мотивуючи відмову тими обставинами , що на підприємстві преміювання не поводилось та що підприємство не мало право зазначати в даній довідці дані, які не підтверджені первинними бухгалтерськими документами.

Відповідно до Закону України ,, Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України '' первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, незастосування у 1986-році на 60 відсотків розмірів премії не було неправильною оплатою праці працівників за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і не є підставою для обчислення розмірів пенсій з урахуванням цих підвищень.

Позивач на підтвердження своїх доводів щодо виплати їй премії покладалася на аудиторську довідку-розрахунок , проведеною за її власним бажанням ТЗОВ «Юрекаудит», згідно якої їй нараховано премію в розмірі 60% в сумі 134,32крб( а.с.25-32). При цьому, аудитором досліджувався особовий рахунок ОСОБА_9 по заробітній платі за 1986рік, копія табелю робочого часу за період з 03.05.1986року по 12.05.1085року на ЧАЕС (с. Варовичі, Бобер, Ковшилівка).

Однак суд не може прийняти до уваги цю довідку рахунок, оскільки нарахування премії здійснювалося без посилань на первинні документи на підставі яких проводиться таке нарахування, а лише на підставі аналізу законодавства, зокрема, постанови ОСОБА_6 Міністрів УРСР іУкрпрофради від 10.06.86 № 207-7 та № 665-195 від 05.06.1986р та постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.86р. № 1531/10-43, які передбачали певні нарахування особам даної категорії.

Судом встановлено, що зазначена довідка розрахунок не є належним доказом, на підставі якого допустимо проведення перерахунку раніше призначеної заробітної плати за вказаний період, і що на її підставі, підприємство не має право вносити в довідку дані, які не підтверджені первинними документами, про що зазначено як в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» так і в « Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженим правлінням пенсійного фонду України постановою № 22-1 від 25.11.2005 року та зареєстрована в міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

З врахуванням даних обставин , змісту позовних вимог, суд приходить до висновку що дії відповідача при видачі оспорюваної довідки №63 від 10.03.2016року відповідали вимогам закону.

Відповідач не мав право вносити в дану довідку спірні дані ( дані, які повинні підтверджуватися іншими засобами доказування).

З наведеного слідує, що усупереч з вимогами ст. 58, 59, 60 ЦПК України позивач не надала належних і допустимих засобів доказування на підтвердження обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог.

Зокрема, вона не довела того, що під час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у неї у встановленому законом порядку виникло право на отримання премії у розмірі 60 % тарифної ставки.

За таких умов суд не може визнати право позивача, за захистом якого вона звернулася до суду, порушеним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 57, 58, 59, 60, 62, 64, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В позові ( з врахуванням уточнених позовних вимог) ОСОБА_1 до ОСОБА_5 центральної міської лікарні, третьої особи Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій незаконними та зобовязання провести перерахунок заробітної плати, видати довідку про заробітну плату в зоні відчуження з врахуванням максимального розміру премії 60 % - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його прого-лошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд .

Якщо особи, які брали участь в справі не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.