16 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 16 лютого
в с т а н о в и л а:
У січні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди.
На обґрунтування позовних вимог зазначали, що шкода заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14 вересня
2014 року. ОСОБА_6, керуючи автомобілем «Мітсубісі», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. М.Жукова у м. Одесі, при зміні напрямку руху-поворот ліворуч, не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачці ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_4 Ураховуючи викладене, позивачі просили стягнути майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 19 090 грн та 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 березня
2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму майнової шкоди в розмірі 19 090 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 березня 2015 року виправлено описки в рішенні Київського районного суду м. Одеси від
23 березня 2015 року, а саме: вказано вірну дату ухвалення рішення з
23 березня 2015 року на 17 березня 2015 року, та четвертий абзац резолютивної частини рішення суду викладено в наступній редакції: «стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.».
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем не предʼявлено вимоги до страховика.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 14 вересня 2014 року ОСОБА_6, керуючи автомобілем «Мітсубісі», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. М.Жукова у м. Одесі, при зміні напрямку руху-поворот ліворуч, не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачці ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_4

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10 листопада

2014 року ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КпАП України, та на нього був накладений штраф у розмірі 425 грн.

Як вбачається із п. 16 постанови пленуму ВССУ від 01 березня

2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Позивач не скористався своїм правом пред'явлення позовних вимог до страхової компанії, а суд, у свою чергу, позбавлений можливості залучення осіб до участі у справі без відповідного клопотання про це позивача.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, однак позивачем не були пред'явлені вимоги до страховика, а тому дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення з нього завданої шкоди є підставою для відмови у позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанціїнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко