Справа № 456/2368/16-ц
Провадження № 2/456/1508/2016
РІШЕННЯ

іменем України

08 грудня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С. ,

при секретарі Петренко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Вищого професійного училища №8 м. Стрия, директора ВПУ №8 м.Стрия Никифорів Віталія Романовича про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом та просить поновити його на посаді викладача професійно-технічної підготовки Вищого професійного училища №8 м. Стрия та стягнути з відповідача на його користь середній заробiток за час вимушеного прогулу. Покликається на те, що наказом №41-к від 24.09.2009 року був прийнятий на роботу у ВПУ №8 м. Стрия на посаду методиста. Наказом №31-к від 01.09.2010 року він був переведений з посади методиста на посаду викладача професійно-технічної підготовки того ж училища з залишенням обов'язків методиста. 07.07.2016 року Наказом №36-К його було звільнено із займаної посади у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків покладених на нього. В наказі не вказується, які саме обов'язки і на підставі чого він повинен був виконувати і яким чином він їх не виконував, а також в чому полягає систематичність. Вважає звільнення незаконним, оскільки він ніколи не допускав систематичних без поважних причин невиконань своїх обов'язків. Крім того, його не запросили на засідання профкому, не повідомивши про час такого засідання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити.

Представник відповідача Вищого професійного училища №8 м. Стрия Чопик У.О. та відповідач директор ВПУ №8 м. Стрия Никифорів В.Р. позов заперечили та пояснили, що Наказом №36-К від 07.07.2016 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків покладених на нього. Неналежне виконання та пряме невиконання посадових обов'язків та правил внутрішнього трудового розпорядку засвідчують доповідна записка заступника директора з НВР Винника П.М. від 01.04.2016 р.; доповідна записка викладача професійно-теоретичної підготовки, голови методичної комісії Собківа В.Б. від 04.04.2016 року; доповідна записка інспектора відділу кадрів Шимко М.В. від 27.04.2016 року; доповідна записка інспектора відділу кадрів Шимко М.В. від 24.05.2016 року. Крім того, у пункті 6.1.18 та 6.1.19 Акту Державної інспекції навчальних закладів України від 27.05.2016р. зазначено, що ОСОБА_1 у своїй роботі допустив порушення пункту 4.1 глави 4 Положення про організацію навчального процесу у професійно-технічних навчальних закладах, пункти 5.1-5.3 глави 5 Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах. Перед тим, Наказом №273 від 24.12.2015 року ОСОБА_1 оголошено догану у зв'язку із неналежним виконанням посадових обов'язків та низький етичний рівень. На звільнення позивача була надана згода вільної профспілки працівників ВПУ №8 м. Стрия. Невиконання трудових обов'язків позивачем носило систематичний характер, допускалось неякісне виконання посадових доручень, застосовувались заходи дисциплінарного впливу попередньо перед звільненням, а тому вимоги позивача про поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу є безпідставними та не підлягають до задоволення. Просять відмовити в задоволенні позову.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно Наказу №41-к від 24.09.2009 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду методиста у ВПУ №8 м. Стрия.(а.с.5)

Наказом №31-к від 01.09.2010 року ОСОБА_1 був переведений з посади методиста на посаду викладача професійно-технічної підготовки того ж училища.(а.с.8)

Наказом №36-К від 07.07.2016 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків покладених на нього. Підстава для звільнення: доповідна записка заступника директора з НВР Винника П.М. від 01.04.2016 р.; доповідна записка викладача професійно-теоретичної підготовки, голови методичної комісії Собківа В.Б. від 04.04.2016 року; доповідна записка інспектора відділу кадрів Шимко М.В. від 27.04.2016 року; доповідна записка інспектора відділу кадрів Шимко М.В. від 24.05.2016 року; Акт Державної інспекції навчальних закладів України від 27.05.2016р.(а.с.6)

Згідно витягу з протоколу засідання профспілкого комітету від 07.07.2016 року надано згоду на звільнення викладача ОСОБА_1 згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України.(а.с.9-10)

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Тому при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, організація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

Як вбачається з копії наказу №36-К від 07.07.2016 року, позивача звільнено з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього.

У цьому випадку відповідач при застосуванні такого крайнього заходу, як звільнення, обмежився лише загальним посиланням на систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків та не врахував положення ч. 3 ст. 149 КЗпП, згідно з яким при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Відповідач в наказі про звільнення позивача не зазначив, у чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення позивача, та чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору.

Оскільки тільки правомірно накладені стягнення можуть враховуватись і бути підставою для звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП, відповідач повинен був зазначити в наказі про звільнення, систематичне невиконання яких саме трудових обов'язків позивачем передувало його звільненню.

Згідно ст. 148 КЗпП дисциплiнарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пiзнiше одного мiсяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звiльнення працiвника вiд роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатнiстю або перебування його у вiдпустцi.

Як вбачається із наказу №36-к від 07.07.2016р. підставою звільнення були доповідна записка заступника директора з НВР Винника П.М. від 01.04.2016 р.; доповідна записка викладача професійно-теоретичної підготовки, голови методичної комісії Собківа В.Б. від 04.04.2016 року; доповідна записка інспектора відділу кадрів Шимко М.В. від 27.04.2016 року; доповідна записка інспектора відділу кадрів Шимко М.В. від 24.05.2016 року; Акт Державної інспекції навчальних

закладів України від 27.05.2016р. Тобто, з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення позивача мунуло більше одного місяця.

Згідно ч. 3 ст. 149 КЗпП України роботодавець при обранні виду дисциплінарного стягнення має враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, та попередню роботу працівника.

Згідно ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Однак в порушення вказаної вимоги відповідач не зажадав від позивача дати пояснення в письмовій формі стосовно вчиненого ним проступку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що звільнення позивача було незаконним, а тому його слід поновити на роботі та стягнути з відповідача на його користь середній заробiток за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. 232, 235 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді викладача професійно-технічної підготовки Вищого професійного училища №8 м. Стрия.

Стягнути з Вищого професійного училища №8 м. Стрия в користь ОСОБА_1 12221,55 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять одну гривню 55 копійок) середнього заробiтку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Вищого професійного училища №8 м. Стрия в користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя С. С. Сас