У х в а л а

іменем україни

28 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Іваненко Ю.Г.,
Леванчука А.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_6, мотивуючи свої вимоги тим, що в червні 2014 року вони домовилися з відповідачем про купівлю житлового будинку по АДРЕСА_1. В підтвердження досягнутої домовленості та намірів щодо купівлі-продажу домоволодіння вони передали 26 червня 2014 року ОСОБА_6 аванс в розмірі 2 000 доларів США, 7 серпня 2014 року - 1 000 доларів США та 26 серпня 2014 року - 300 доларів США, про що були написані відповідні розписки.

Зазначили, що відповідач зобов'язувалася привести документи необхідні для оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку до належного стану.

Посилаючись на те, що договір купівлі-продажу в установленому законом порядку між сторонами укладений не був, а в добровільному порядку повертати аванс ОСОБА_6 відмовляється, просили стягнути з нього кошти у розмірі 3 300 доларів США.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 5 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 грошову суму в розмірі 3 300 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 5 травня 2016 року становило 83 127 грн).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 червня

2016 року рішення Калуського міськрайонного суду від 5 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі

2 000 доларів США, що еквівалентно станом на 5 травня 2016 року 50 380 грн.

В позові ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати частково рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (норма частини 2 статті 324 ЦПК України).

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 571 ЦК України у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Як на підтвердження своїх позовних вимог, позивачі посилалися на розписку від 26 червня 2014 року про передачу ОСОБА_8 завдатку у розмірі 2 000 доларів США, та розписку про передачу ОСОБА_8 завдатку у розмірі 1 300 доларів США (7 серпня 2014 року - 1 000 доларів США; 26 серпня 2014 року - 300 доларів США) (а. с. 56).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що розписка про передачу ОСОБА_8 завдатку у розмірі 1 300 доларів США (7 серпня 2014 року - 1 000 доларів США; 26 серпня 2014 року - 300 доларів США) не містить підпису останньої та не є доказом невиконання ОСОБА_8 свого зобов'язання.

Крім того, апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що договір купівлі-продажу будинку між сторонами у справі укладений не був, сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, а тому передані ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 2 000 доларів США є авансом, які підлягають поверненню ОСОБА_9

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішенняапеляційного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:Ю.Г. Іваненко
А.О. Леванчук