АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: Київська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЛюбенкоТетяна Миколаївна, про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, поданою їх представником ОСОБА_4, на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 рокувідмовлено у відкритті провадження у справі за заявоюТкаченка ОСОБА_5, ОСОБА_2, заінтересовані особи: Київська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Любенко ТетянаМиколаївна, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погодившись з ухвалою суду представник заявників - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить ухвалу судді першої інстанції скасувати, питання про відкриття провадження у справі направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суддею першої інстанції не враховано, що розгляд даної справи має відбуватися в порядку окремого провадження, оскільки спір про право на спадщину або будь-який інший спір у правовідносинах між спадкоємцями відсутній.

У судовому засіданні представник заявників підтримав доводи апеляційної скарги, просив, її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції прийшов до висновків, що із заяви вбачається спір про право, який має розглядатися в позовному провадженні.

Проте колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У силу п.1. ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

У заяві про встановлення факту прийняття спадщини заявники посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6, яка є дружиною - ОСОБА_7 та матір'ю - ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина, яку згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України вони фактично прийняли.

Із матеріалів справи та поданої заяви не вбачається спору між спадкоємцями, та що встановлення факту вплине на спадкові права й обов'язки інших осіб, оскільки таких вимог по справі ніким не заявлено.

ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на власний розсуд звернулася в суд за захистом порушеного права саме в такий спосіб, використавши своє право на звернення до суду, що не суперечить ст. 3 ЦПК України.

Законність і обґрунтованість таких вимог в силу ст. 213 ЦПК України має визначати суд, встановивши чи породжує цей факт юридичні наслідки для заявників та його доведеність.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність спору про право, оскільки при зверненні із заявою суд мав встановити коло заінтересованих осіб, якими доказами володіють заявники та заінтересовані особи, зібрати докази за власної ініціативи на виконання вимог ч.2 ст. 235 ЦПК України, а в разі необхідності викликати сторони для уточнення зазначених обставин.

Зазначених дій суд першої інстанції не провів, що призвело до передчасного висновку, щодо існування спору про право.

Дійшовши висновку про наявність спору про право, суд разом з тим, також не навів обставини на підтвердження такого висновку.

З огляду на те, що відсутні дані про інших осіб на спадкові права і обов'язки яких можуть вплинути факт, про встановлення якого просять ОСОБА_7 та ОСОБА_2, відсутні підстави стверджувати про наявність спору про право.

З огляду на викладене оскаржена ухвала є передчасною, постановленою з порушенням норм процесуального права, підлягає до скасування, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 312,313,315,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, подану їх представником ОСОБА_4, задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 рокускасувати, питання про відкриття провадження у справі направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді