У Х В А Л А

іменем україни

15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Дербенцевої Т. П., Попович О. В.,

Остапчука Д. О., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» в особі Харківської філії «ПУМБ», ОСОБА_4, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії 21, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Харківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Тетяна Петрівна, про визнання недійсним кредитного договору, визнання недійсним договору іпотеки, визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, скасування протоколу про проведення прилюдних торгів, скасування акта про проведення публічних торгів та реалізації предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року та касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року, додаткове рішення цього ж суду від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що 12 вересня 2007 року між ним та Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (далі - ЗАТ «ПУМБ»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), було укладено кредитний договір № 5666364 на суму 38 990 доларів США.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ним та банком було укладено договір іпотеки № 5666400, предметом якого стала належна йому на праві власності двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що під час укладання вказаних договорів кредиту та іпотеки він не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними внаслідок отримання черепно-мозкової травми, просив визнати їх недійсними.

Крім того, зазначав, що у травні 2013 року йому стало відомо, що вказана квартира була реалізована Приватним підприємством «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії № 21 (далі - ПП «Нива-В.Ш.») на прилюдних торгах, переможцем яких став ОСОБА_4

Посилаючись на те, що зазначені торги відбулися з порушенням вимог чинного законодавства, просив визнати недійсними прилюдні торги із реалізації квартири АДРЕСА_1, що відбулись 05 листопада 2012 року; визнати недійсним та скасувати протокол від 05 листопада 2012 року про проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого нерухомого майна; скасувати акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09 листопада 2012 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності на вказану квартиру, видане на ім'я ОСОБА_4

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року та додатковим рішенням цього ж суду від 22 червня 2015 року, залишеними без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 05 листопада 2012 року ПП «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії № 21 з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Визнано недійсним та скасовано протокол від 05 листопада 2012 року про проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого нерухомого майна.

Скасовано акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09 листопада 2012 року, затверджений в. о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області та складений на підставі протоколу від 05 листопада 2012 року з проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого нерухомого майна, належного ОСОБА_3

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на вказану квартиру, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. від 22 листопада 2012 року на підставі акта про проведення публічних торгів та реалізації предмета іпотеки.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «ПУМБ», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга ПАТ «ПУМБ» підлягає задоволенню, а скарга ОСОБА_4 - частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що під час проведення 05 листопада 2012 року ПП «Нива-В.Ш.» прилюдних торгів з реалізації іпотечної квартири було порушено вимоги пунктів 3.11, 4.2, 4.6, 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що є підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Суди дійшли висновку про те, що при організації та проведенні прилюдних торгів були допущені порушення встановленого законом порядку їх проведення, зокрема, прилюдні торги проведені за участі одного учасника та за відсутності належного повідомлення боржника ОСОБА_3 про їх проведення.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання договорів кредиту та іпотеки недійсними, суди виходили із того, що позивач у суді не довів обставин, на які посилався на обґрунтування своїх вимог.

У цій частині судові рішення ніким не оскаржуються, тому на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряються.

У той же час з висновками судів у частині вирішення спору про визнання прилюдних торгів, акта про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності недійсними повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 12 вересня 2007 року між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 5666364, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 38 990 доларів США.

Цього ж дня на забезпечення виконання вказаного кредитного договору ОСОБА_3 передав в іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за кредитним договором приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т. П. 18 жовтня 2011 року було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого було звернуто стягнення на вказану квартиру.

На підставі зазначеного виконавчого напису постановою старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ Бажиновою К. С. від 29 листопада 2011 року відкрито виконавче провадження.

19 березня 2012 року в.о. начальника управління ДВС ГУЮ у Харківській області винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження з Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ до ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській області.

16 травня 2012 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській області складено акт опису та арешту нерухомого майна боржника, а саме, квартири АДРЕСА_1.

Згідно зі звітом про оцінку вартості нерухомого майна від 29 травня 2012 року початкова вартість арештованого майна становить 225 200 грн (а. с. 202, т. 1).

19 вересня 2012 року між ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській області та ПП «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії № 21 був укладений договір № 2112224 про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Перші прилюдні торги спірної квартири, які було призначено на 11 жовтня 2012 року, не відбулися у зв'язку із відсутністю жодного учасника.

Повторні прилюдні торги було призначено на 05 листопада 2012 року.

Із протоколу проведення прилюдних торгів № 2112223 вбачається, що переможцем прилюдних торгів, які відбулися 05 листопада 2012 року, з реалізації квартири АДРЕСА_1, став єдиний їх учасник - ОСОБА_4, який придбав вказану квартиру за 168 900 грн.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що прилюдні торги з реалізації спірної квартири були проведені з порушенням вимог Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі - Тимчасове положення), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), оскільки його, як боржника, не було повідомлено про дату, час та місце проведення прилюдних торгів; не було ознайомлено зі звітом про оцінку вартості майна; прилюдні торги були проведені за участю лише одного учасника.

Стаття 41 Закону України «Про іпотеку» зазначає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює примусове звернення стягнення на предмет іпотеки з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Пункт 1.4 Тимчасового положення прямо вказує, що організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про іпотеку» прилюдні торги проводяться принаймні за умови присутності одного учасника. У разі участі у прилюдних торгах одного покупця майно може бути придбане ним за початковою ціною.

Отже, ураховуючи положення ч. 3 ст. 45 Закону України «Про іпотеку» участь у прилюдних торгах лише одного учасника не може бути підставою для визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України, прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення в порядку глави 3 розділу V ЦПК України у справі № 6-189цс14 від 03 грудня 2014 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

Посилаючись як на одну із підстав визнання прилюдних торгів недійсними - їх проведення за наявності лише одного учасника, суди зазначених вимог закону не врахували та не застосували до спірних правовідносин приписи ч. 3 ст. 45 Закону України «Про іпотеку».

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, розрахунки за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

За змістом п. 3.11 Тимчасового положення (у редакції, чинній на час проведення оспорюваних прилюдних торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, розглядаючи питання про дотримання під час проведення торгів положень п. 3.11 Тимчасового положення, суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема боржника, про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей.

Отже, загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Разом із тим сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України, прийнятих за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень у порядку глави 3 розділу V ЦПК України у справах № 6-323цс16 від 16 березня 2016 року та № 6-2988цс15 від 13 квітня 2016 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

Вирішуючи спір по суті, суди виходили із того, що боржник не був належно повідомлений про проведення прилюдних торгів, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання ним письмового повідомлення про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

У той же час суди не встановили наявності порушень, що могли вплинути на результат торгів, і не вказали, які саме права й законні інтереси особи, яка оспорює прилюдні торги, порушено неналежним повідомленням боржника про проведення прилюдних торгів.

З огляду на зазначене висновки судів про те, що прилюдні торги з реалізації іпотечної квартири було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, є передчасними.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені судові рішення в частині вирішення спору про визнання прилюдних торгів, акта про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності недійсними не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу вимог ст. 338 ЦПК України в цій частині підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» задовольнити, а касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року, додаткове рішення цього ж суду від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року в частині вирішення спору про визнання прилюдних торгів, акта про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності недійсними скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

О. В. Попович

В. О. Савченко