Справа № 696/1570/15-ц
УХВАЛА

23 червня 2016 року м. Камянка

Камянський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретарі Галіневській Р.О.,

за участі представників ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні заяву цивільну справу за позовом Селянського (фермерського) господарства «Агросвіт» (с. Грушківка, Камянського району Черкаської області, 20810) до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору фермерське господарство «Гордієнко Володимир Анатолійович», відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянського районного управління юстиції Черкаської області про визнання недійсними договорів та застосування наслідків їх недійсності і зустрічним позовом ОСОБА_4 до Селянського (фермерського) господарства «Агросвіт» (с. Грушківка, Камянського району Черкаської області, 20810), ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним -

встановив :

В провадженні Камянського районного суду Черкаської області перебуває вказана цивільна справа.

Після вирішення відводу попереднього складу суду згідно протоколу автоматизованого розподілу справ визначено, що розгляд справи має здійснюватися під головуванням судді Камянського районного суду Черкаської області Шкреби В.В.

На початку судового засідання головуючому судді Шкребі В.В. представником ОСОБА_2 заявлено відвід, який він мотивував тим, що у нього наявні сумніви у обєктивності та неупередженості судді, який ухвалив проводити судовий розгляд без участі сторони у справі ОСОБА_3, а також в тому, що суд чинить тиск на учасників процесу.

Представник ОСОБА_1 заперечував проти задоволення відводу.

Суд вивчивши матеріали справи та подану заяву, приходить до наступних висновків.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо є обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді. За наявності таких підстав, судді згідно частини 2 статті 23 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, може бути заявлено відвід судді. У статті 24 ЦПК України визначено, що у разі заявлення відводу суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі. Заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З обставин справи вбачається, що судом вживались заходи по забезпеченню явки в судове засідання сторони у справі ОСОБА_3, проте згідно повідомлень поштового відділення доставити судову повістку ф- 22 останньому не представилось можливим.

Крім цього, в матеріалах справи наявна нотаріальна довіреність, згідно якої ОСОБА_3 уповноважив представляти його інтереси ОСОБА_2 Інший представник ОСОБА_5 подала до суду заяву про те, що не бажає представляти інтереси ОСОБА_3

Хоч представник ОСОБА_2 заперечує обізнаність про вказану довіреність ОСОБА_3 і уповноваження його представницькими повноваженнями від останнього, суд враховує, що особисті дані представника (паспорт, ідентифікаційний код) ідентичні тим даним, які подані цим представником у довіреності від ОСОБА_4.

Представницькі повноваження за довіреністю ОСОБА_3 у порівнянні з оригіналом довіреності перевірялись в судовому засіданні від 24.11.2015 року іншим складом суду, а тому посилання представника ОСОБА_2 на те, що суд не порівняв довіреність ОСОБА_3 з її оригіналом дійсності не відповідають.

Представником ОСОБА_2 на надано доказів того, що ним здійснено відмову від представництва ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 249, 250 ЦК України, а тому судовим розглядом хоч і виявлено, що ОСОБА_3 не отримав з невідомих причин судової повістки, проте його представник в залі суду присутній.

Також, суд виходив з того, що ухвала суду про обовязкову участь ОСОБА_3 не виносилась. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В своїх рішеннях Європейський суд, зазначив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на вказане відсутні підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_2 про відвід судді, а тому в її задоволенні слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись статтями 20, 23 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про відвід головуючому у справі № 696/1570/15-ц судді Шкребі В.В.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: