Справа № 643/8894/16-ц
Провадження № 2/643/5203/16
29.11.2016 р. м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченко А.М.
при секретарі Горборуковій М.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Ухвалою суду від 04.10.2016 року справа прийнята до провадження.
Позивач направила суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також зазначила, що передала відповідачу позику в доларах США. Просила розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Однак своїх зобовязань відповідач не виконав та 31 травня 2016 року позивач рекомендованим листом зверталася до відповідача ОСОБА_2 з вимогою про усунення порушення виконання зобовязань з повернення боргу за Договором позики, з викладом їх стислого змісту та вимогою про їх виконання у тридцяти денний строк, який повернувся з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.9-11, 12, 13).
Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Частиною першою ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Враховуючи, що вищевказаним Договором позики не визначена сума процентів за користування коштами, суд стягує з відповідача на користь позивача суму процентів за користування відповідачем позикою за період з 04 вересня 2013 року по 11 липня 2016 року, визначених на рівні облікової ставки Національного банку України, що становить 2170 доларів США.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Три проценти річних від простроченого поверненням відповідачем боргу за Договором позики, за період з 31 серпня 2014 року по 11 липня 2016 року, тобто 680 днів, складає 251 долар США.
За змістом ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 3 липня 1991 р. індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.
Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача до відповідача про стягнення інфляційного збільшення боргу в сумі, еквівалентній 2538 доларам США за курсом НБУ на день ухвалення рішення, і в цій частині позовних вимог відмовляє.
Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.
Станом на 29.11.2016 року за офіційним курсом НБУ 1 долар США становить 25 грн. 65 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1775 грн. 23 коп., що підтверджується квитанцією від 12.07.2016 р. (а.с. 1).
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1775 (одна тисяча сімсот сімдесят пять) грн. 23 коп.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів, з дня отримання його копії.

Суддя Харченко А.М.