Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі - Бота О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» подану в особі представника позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.12.2006 року, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.12.2006 року.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 18.12.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого банк надав ОСОБА_4, а останній отримав суму кредиту в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни та розміри, передбачені встановленими умовами кредитного договору. Відповідач ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із запропонованими Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідачем не виконано. ОСОБА_4 порушував терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2015 року перед позивачем по кредитному договору становить 20540,25 грн., з яких: 14523,38 грн. заборгованість за кредитом; 4462,57 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 954,30 грн. - штраф (процентна складова) яку ПАТ КБ « Приватбанк» просило стягнути на його користь із відповідача ОСОБА_4 та понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Наолосила на тому, що при укладені договору в 2006 році відповідачу був встановлений кредитний ліміт в сумі 2000,00 грн., а 14.06.2014 р. відповідачу був встановлений кредитний ліміт в сумі 15 000, 00 грн. Зокрема вказала, що строк дії картки вказаний на її лицьовій стороні, картка є дійсною до останнього календарного дня вказаного місяця ( п. 3.1.1 Розділу 3 Правил користування карткою). Строк дії платіжної картки відповідача - 11/2008 . Однак, відповідач неодноразово звертався до Банку з вимогою про перевипуск платіжної карти. Банк два рази здійснив перевипуск карти, які відповідачем було отримано, що підтверджується зокрема фотознімками з платіжними картами . Відповідно до виписки з рахунку, відповідач неодноразово здійснював погашення заборгованості за кредитним договором . Крім того, відповідач протягом грудня 2013 року - грудень 2014 року знімав готівку з банкомату , а після виникнення прострочки 31.12.2014 року відповідач здійснював погашення заборгованості шляхом поповнення готівкою в терміналі самообслуговування. Просила звернути увагу на те, що кошти готівкою відповідач в основному знімав у банкоматі в м. Чоп, тобто за місцем проживання. Вважає, що застосування строків позовної давності до указаних кредитних правовідносин є неправомірним, оскільки відповідач здійснював погашення заборгованості, тобто визнав свій борг, що підтверджується випискою про рух коштів, а відтак строк позовно давності позивачем не пропущено.

В судове засідання після оголошеної перерви в судовому розгляді представник позивача не зявилася.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не погодився із розміром заборгованості. Зокрема, зазначив, що отримав кредит від позивача в сумі 12 000,00 грн. Окрім того, в судовому засіданні заявив, що підтримує доводи викладені ним у письмових запереченнях. Відповідно до письмових заперечень відповідача, останній не звертався до Банку з вимогою видачі йому платіжної карти з новим строком дії і така йому видана Банком не була. Зазначив, що термін дії кредитної картки , яку він отримав встановлений до 18.12.2008р. На час звернення з позовом до суду позивач пропустив строк звернення до суду. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволені позову. В подальшому в ході судового розгляду справи , відповідач визнав , що отримував перевипущені платіжні картки та знімав грошові кошти з банкомату.

В наступне судове засідання після оголошеної перерви в судовому розгляді відповідач не зявився,хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 18.12.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №б/н, шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України до умов, запропонованих банком в письмових Умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви, в якій міститься його підпис про ознайомлення з цими умовами та правилами надання банківських послуг , а також тарифами банку. Відповідно до укладеного з відповідачем договору банк надав ОСОБА_4 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 2000,00 гривень на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що стверджується заявою ОСОБА_4 копія якої приєднана до матеріалів справи. (а.с.9)

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_4 ознайомився і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку.

Відповідач ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із запропонованими Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Як вбачається з кредитного договору ОСОБА_4 отримав кошти від ЗАТ КБ «Приватбанк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. За порушення умов договору у розділі 8 Умов та правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст. 207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 отримав платіжну картку № 4149 6053 3612 1843 та ПІН конверт - 18.12.2006 року , що стверджується його підписом на заяві / а.с. 9/

ОСОБА_4, підписуючи заяву про надання кредиту, погодився з умовами договору, які передбачали, зокрема: нарахування 36,00 % річних за користування кредитом; право банку змінювати кредитний ліміт без повідомлення клієнта; нарахування штрафу в розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості; сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості; штраф за порушення строків платежів у розмірі 500 грн + 5 % від суми позову.

Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати зборгованість щомісячними платіжами в розмірі 7% від суми заборгованості.

Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі.

Поясненнями представника позивача в судовому засіданні стверджено, що Банк здійснив перевипуск картки , які видав відповідачу. На підтвердження чого надала суду довідку підписану представником позивача, в якій зазначені номера карток з терміном їх дії .

На підтвердження факту вручення відповідачу перевипущених платіжних карток представник позивача надала фотофіксацію події із зображенням відповідача.

Однак, у порушення умов кредитного договору, як стверджує позивач , ОСОБА_4 належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків. Внаслідок цього, станом на 31.10.2015 року в нього утворилась заборгованість перед кредитором в сумі 20540,25 грн., з яких:

- 14523,38 грн. заборгованість за кредитом;

- 4462,57 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 954,30 грн. - штраф (процентна складова). ( а.с. 3-8)

Із наданої до суду виписки з карткового рахунку про рух коштів по картам відповідача вбачається, що 03.04.2014р. - проведено банком зміну кредитного ліміту та встановлено кредитний ліміт в сумі 7 200 ,00 грн.; 06.05.2014р. - проведено банком зміну кредитного ліміту та встановлено кредитний ліміт в сумі 10 000 ,00 грн.; 10.06.2014 р.- проведено банком зміну кредитного ліміту та встановлено кредитний ліміт в сумі 13 000 ,00 грн.; 14.06.2014 р. - проведено банком зміну кредитного ліміту та встановлено кредитний ліміт в сумі 15 000 ,00 грн.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.6.5. Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за користування кредитом та комісії у порядку, строки передбачені договором.

Умовами договору не передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним.

Пунктом 8.6 вищезгаданих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів. Клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Така домовленість сторін цього договору не суперечить положенням ст. 549 ЦК України та не свідчить про подвійну відповідальність за одне й те саме порушення. Фіксована та процентна частини штрафу є складовими передбаченої договором санкції і один одного не замінюють.

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Відповідно до п.5.2 Правил користування платіжною картою, погашення кредиту - поповнення карткового рахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому чи безготівковому порядку і зараховуванням їх на картковий рахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на основі договору.

Відповідно до п.5.4 Правил користування платіжною картою строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обовязкового платежу, виконується в наступному порядку :

- строк погашення процентів по кредиту щомісячно за минулий місяць;

- строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (в полі MONTH).

Відповідно до п.5.5 Правил користування платіжною картою за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році.

Відповідно до п.5.5.1 Правил користування платіжною картою за несвоєчасне виконання кредитних обовязків (користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель сплачує проценти по підвищеній процентній ставці чи додаткову комісію, розміри якої визначаються тарифами.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до умов заяви №б/н від 18.12.2006 року, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків.

Відповідно до умов заяви, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів відповідач ОСОБА_4 зобовязався щомісяця погашати заборгованість за кредит, а також остаточно погасити кредит в строк остаточного погашення.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не виконав зобов'язання, передбачені умовами договору №б/н від 18.12.2006 року, Умовами і правил надання банківських послуг та тарифами у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так як своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_4 не виконував належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також штрафних санкцій за порушення позичальником строків платежів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Водночас ст. 256 ЦК України встановлено строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність).

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 19 березня 2014 у справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Заяву про застосування строків позовної давності, надану відповідачем, суд вважає безпідставною, оскільки представником позивача надано до суду достовірні докази перевипуску та видачі відповідачеві по закінченню строку дії картки , картки з новим строком дії , а також надання боржнику грошових коштів після закінчення строку дії попередньої карти , оскільки Банк здійснив перевипуск картки та встановив новий розмір кредитного ліміту.

Отже, на думку суду позов про стягнення заборгованості Банком заявлено в межах загального (трирічного) строку позовної давності.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору №б/н від 18.12.2006 року заборгованість в сумі 20540,25 грн. є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення з мотивів викладених вище.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 623, 624, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» подану в особі представника позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.12.2006 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором №б/н від 18.12.2006 року в сумі 20540,25 грн., з яких: 14523,38 грн. - заборгованість за кредитом; 4462,57 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 954,30 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» сплаченої ними суми судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1