Справа № 466/8172/16-ц
У Х В А Л А

08 грудня 2016 р. Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.

секретар Піцик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, ТзОВ «Компанія Пріорітет», ПАТ «Універсал Банк» про визнання незаконними дій державного виконавця, визнання незаконними та скасування оцінки вартості майна, рецензії на звіт про оцінку вартості майна,

в с т а н о в и в :

19 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо призначення експерта та рецензента для визначення вартості належного ОСОБА_1 майна, що знаходиться за адресою: Україна, Львівська область, м. Львів, вул. Яцкова М.АДРЕСА_1; визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо підготовки для проведення реалізації, належного ОСОБА_1 майна, що знаходиться за адресою: Україна, Львівська область, м. Львів, вул. Яцкова М.АДРЕСА_1; визнати незаконною та скасувати оцінку вартості належного ОСОБА_4 майна, що знаходиться за адресою: Україна, Львівська область, м. Львів, вул. Яцкова М.АДРЕСА_1, здійснену 16 червня 2016 року субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5, та визнати незаконною та скасувати рецензію на звіт про оцінку майна від 01.09.2016 року здійснену рецензентом ОСОБА_6

В обґрунтування скарги покликається на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 49545142 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1214/2010 виданого 01.09.2010 р. Шевченківським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ТзОВ «Компанія пріоритет», ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №11-1/665-К-07 від 19.09.2007 р. в сумі 206 594,38 дол. США, в тому числі, але не обмежуючись цим, за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

В процесі здійснення виконавчих дій державним виконавцем було описано майно боржника - квартиру за адресою: м. Львів, вул. Яцкова, 25/16, що використовується, як нежитлові приміщення. 24.03.2016 р. державний виконавець виніс постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки описаного майна. Однак, під час проведення опису майна державний виконавець безпосередньо не виходив за місцем знаходження майна та не був всередині квартири, яку описував, відтак Акт опису майна є недостовірним та складений всупереч вимогам закону. Крім цього, Акт опису майна не був наданий боржнику під розписку, що також є порушенням закону.

04.07.2016 р. ОСОБА_1 отримав лист від 29.06.2016 р. із відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області з повідомленням про вартість майна (обєкта оцінки), що знаходиться за адресою: Україна, Львівська область, м. Львів, вул. Яцкова М.АДРЕСА_1, згідно якого вартість описаного та арештованого майна становить 1 101 355,00 грн. Не погоджуючись із результатами оцінки майна, ОСОБА_1 подав до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області заяву про рецензування звіту про оцінку майна. Заявник отримав лист від 04.08.2016 року №09.1-45/В-4/5263, у якому було зазначено про необхідність перерахування грошових коштів за проведення рецензування оцінки майна в розмірі 2000,00 грн. На виконання цих вимог ОСОБА_1 оплатив вартість витрат, повязаних з рецензуванням звіту у розмірі 2 000,00 грн. Копію рецензії ОСОБА_1 отримав поштою 16.09.2016 року. В рецензії зазначено, що звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Однак, із висновками, що викладені в рецензії боржник не погоджується, а також, вважає, що підготовка державним виконавцем майна до реалізація з електронних торгів за оцінкою, що не відповідає вимогам закону, є недопустимою та такою, що грубо порушує його права та законні інтереси, що стало підставою для звернення до суду із цією скаргою.

Єдиною підставою для проведення рецензування Звіту стало те, що боржник не погодився з оцінкою майна вказаною оцінювачем у Звіті, а тому боржника цікавили саме результати рецензування з приводу правильності визначення оцінки вартості майна, а не відповідність Звіту нормативно- правовим актам. Однак, рецензент взагалі не зробив жодних висновків про правильність чи достовірність оцінки майна, а тому вважає, що рецензент взагалі не виконав мети рецензування. У рецензії зазначено, що метою та функцією оцінки є визначення вартості обєкта оцінки для примусової реалізації на прилюдних торгах. Відтак, здійснюючи рецензування оцінки рецензент навіть не звернув уваги на те, що оцінка повинна була проводитися для реалізації майна не на електронних торгах, а на прилюдних торгах, які вже кілька років не проводяться. У скаржника складається враження, що рецензент реально навіть не здійснював рецензії, а переписав її по своєму шаблону кількарічної давності. Експерт у звіті вказав, що дійшов висновку про вартість майна «базуючись на інформації та припущеннях, що наведені у цьому звіті». Такий підхід експерта до визначення вартості майна є неприпустимим та таким, що суперечить закону, оскільки визначення вартості майна не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_7 підтримав скаргу в повному обємі та просив її задовольнити. У поясненні покликається на обставини, вказані у скарзі.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала письмові заперечення на скаргу. В подальшому в судове засідання не зявилася.

Інші учасники в судове засідання повторно не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду скарги, що стверджується рекомендованими листами.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. від 21.04.1999 р.) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ст.2 Закону).

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 49545142 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1214/2010 виданого 01.09.2010 р. Шевченківським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ТзОВ «Компанія пріоритет», ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №11-1/665-К-07 від 19.09.2007 р. в сумі 206 594,38 дол. США, в тому числі, але не обмежуючись цим, за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

В процесі здійснення виконавчих дій державним виконавцем було описано майно боржника - квартиру за адресою: м. Львів, вул. Яцкова, 25/16, що використовується, як нежитлові приміщення. 24.03.2016 р. державний виконавець виніс постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки описаного майна.

04.07.2016 р. ОСОБА_1 отримав лист від 29.06.2016 р. із відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області з повідомленням про вартість майна (обєкта оцінки), що знаходиться за адресою: Україна, Львівська область, м. Львів, вул. Яцкова М.АДРЕСА_1, згідно якого вартість описаного та арештованого майна становить 1 101 355,00 грн.

Згідно ч.3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено - у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.

ОСОБА_1 подав до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області заяву про рецензування звіту про оцінку майна, нав що отримав лист від 04.08.2016 року №09.1-45/В-4/5263, у якому було зазначено про необхідність перерахування грошових коштів за проведення рецензування оцінки майна в розмірі 2 000,00 грн. На виконання цих вимог ОСОБА_1 оплатив вартість витрат, повязаних з рецензуванням звіту у розмірі 2 000,00 грн. Копію рецензії ОСОБА_1 отримав поштою 16.09.2016 року. В рецензії зазначено, що звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Метою рецензування, як вказано у самій рецензії, було надання висновків стосовно відповідності звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, достовірності, професійності оцінки. Однак, у рецензії лише вказано на відповідність звіту вимогам законодавства, при цьому, жодного висновку рецензента щодо достовірності та обєктивності оцінки вартості майна у рецензії не має. В рецензії не вказано чому недоліки звіту про оцінку майна рецензент вважає незначними і не обґрунтовано його висновку про те, що недоліки оцінки майна не вплинули на достовірність такої оцінки.

Згідно ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

З пояснень скаржника ні оцінювач, ні рецензент на місце не виходили, всередину квартири також доступу не мали, хоча в рецензії та у звіті зазначено, що внутрішнє оздоблення квартири в доброму технічному стані. ОСОБА_1 покликається на те, що оцінка вартості майна, визначена у Звіті а також, оцінка вартості майна визначена за результатами рецензуванняне відповідає його обєктивній вартості, оскільки є значно нижчою від ринкової вартості аналогічного майна у вказаному районі міста, а відтак оцінка не може бути використана для реалізації майна з торгів.

Отже, зважаючи на те, що оцінювач та рецензент не виходили за місцем розташування майна, та відповідно вони не бачили, та не могли бачити його реального стану, зовнішнього і внутрішнього вигляду, а також, фізично не мали змоги зясувати технічні особливості такого майна, то, очевидно, що оцінка ґрунтується на припущеннях оцінювача, з якими, згодом погодився рецензент, також не перевіривши достовірності такої інформації.

Зважаючи на допущені вище порушення під час проведення оцінки вартості майна та її рецензування, суд маєобґрунтовані підстави для висновку що звіт про оцінку майна та рецензія звіту є недостовірними та підлягають скасуванню, а отже, реалізація державним виконавцем майна згідно такої оцінки, проведена бути не може.

Відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Суд вважає, що скарга в частині визнання незаконними та скасування звіту про незалежну оцінку вартості приміщення квартири, що використовуються як нежитлові за адресою АДРЕСА_2, затвердженого 21 червня 2016р. фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 та рецензії від 01 вересня 2016р. на вказаний звіт, здійсненої оцінювачем ОСОБА_6 є підставною та підлягає задоволенню.

Разом з тим суд вважає безпідставними вимоги скаржника про визнання незаконними дій державного виконавця Шелінської Ю.А. щодо призначення експерта та рецензента для визначення вартості належного ОСОБА_1 майна та визнання незаконними дій державного виконавця щодо підготовки для проведення реалізації, належного ОСОБА_1 майна, оскільки такі дії були вчинені відповідно вимог діючого на той час Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.209,210, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати звіт про незалежну оцінку вартості приміщення квартири, що використовуються як нежитлові за адресою АДРЕСА_3 затверджений 21 червня 2016р. фізичною особою підприємцем ОСОБА_5.

Визнати незаконною та скасувати рецензію від 01 вересня 2016р. на звіт про незалежну оцінку вартості приміщення за адресою АДРЕСА_3, затверджений 21 червня 2016р. фізичною особою підприємцем ОСОБА_5, здійснену оцінювачем ОСОБА_6.

У задоволенні вимог скарги про визнання незаконними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо призначення експерта та рецензента для визначення вартості майна та щодо підготовки для проведення реалізації майна відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_8