Провадження № 4-с/359/40/2016
Справа №359/3926/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, заінтересована особа стягувач компанія «Ground Support and Terminal Solution», -

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2016 року Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, а саме: про визнання незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2016 року ВП №50909210; скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2016 року ВП № 50909210 (а.с.1-4). Одночасно зі скаргою заявником поданого клопотання про поновлення строку на оскарження вказаної постанови (а.с.15-16).

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 50909210, відкрите 20.04.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №359/9108/15-ц від 15.03.2016, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ДП МА «Бориспіль» на користь компанії «Ground Support and Terminal Solution» заборгованості по оплаті вартості спецмашини для проведення де/антиайсингу повітряних суден в розмірі 26871000 гривень, пені в розмірі 1511401 гривні 73 копійки, процентів за користування грошовими коштами в розмірі 298157 гривень 57 копійок, витрат на оплату правової допомоги у розмірі 26871 гривень та витрат на оплату арбітражного збору в розмірі 477598 гривень 06 копійок. Також зазначено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2016 року ВП № 50909210 накладено арешт на все майно ДП МА «Бориспіль», яка була отримана заявником 29.04.2016 року, що позбавило заявника можливості вчасно оскаржити вказану постанову. Заявник вважає, що в порушенням вимог ч.4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження постанову було направлено після спливу строків, передбачених законодавством, а також, що не було дотримано вимог ч.2,5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, а саме, що стягнення за виконавчими документами звертаються в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, та, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення, та що про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника, в той час як акт опису та арешту майна боржника за участі ДП МА «Бориспіль» не складався.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав повністю.

Представник Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, уповноваженої на представництво інтересів відділу примусового виконання рішень та державних виконавців зазначеного відділу в судових органах, в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, надала копії виконавчого провадження № 50909210 та пояснила, що державний виконавець діяв відповідно до вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» та заяви стягувача, який просив накласти арешт на майно боржника. Представник відділу примусового виконання рішень також пояснила, що відомості про добровільне виконання боржником виконавчого документу, в матеріалах виконавчого провадження відсутні, а також, що Акт опису та арешту майна боржника не складався, оскільки для цього державному виконавцю треба робити запити та встановлювати наявність такого майна, в тому числі грошових коштів на рахунках боржника.

Представник заінтересованої особи стягувача компанії «Ground Support and Terminal Solution» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Неявка представника стягувача не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника відділу примусового виконання рішень, дослідивши подану скаргу та додані до неї документи, а також матеріали виконавчого провадження № 50909210, суд прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому за змістом ч.2 ст.384, ч.1 ст.385 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до вимог ч.2 ст.385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Встановлено, що про оскаржувану постанову та дії державного виконавця заявник мав дізнатися 28.04.2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.58), яким в адресу боржника була направлена копія оскаржуваної постанови, а також відмітка на листі відділу примусового виконання рішень від 20.04.2016 року № 488/20.01/10 «щодо арешту майна боржника», копія якого була приєднана до скарги заявником (а.с.7).

Таким чином, строк звернення зі скаргою заявником не порушений.

Крім того встановлено, що на виконанні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 з 20.04.2016 знаходиться виконавчий лист № 359/9108/15-ц, виданий 15.03.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ДП МА «Бориспіль» на користь компанії «Ground Support and Terminal Solution» заборгованості по оплаті вартості спецмашини для проведення де/антиайсингу повітряних суден в розмірі 26871000 гривень, пені в розмірі 1511401 гривні 73 копійки, процентів за користування грошовими коштами в розмірі 298157 гривень 57 копійок, витрат на оплату правової допомоги у розмірі 26871 гривень та витрат на оплату арбітражного збору в розмірі 477598 гривень 06 копійок (а.с.49).

Дослідженням матеріалів виконавчого провадження номер за ЄДРВП 50909210 (а.с.47-63) встановлено, що представником стягувача «Ground Support and Terminal Solution LTD» до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України була подана заява від 15.04.2016 року про прийняття виконавчого документа до виконання та накладення арешту на майно та рахунки боржника (а.с.48).

За змістом вищевказаної заяви представник стягувача просив прийняти до виконання виконавчий лист №2к/359/8/2015 (359/9108/15-ц) від 04 лютого 2016 року, відкрити виконавче провадження та відповідно до вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» одночасно з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, просив накласти арешт на майно та рахунки боржника.

Встановлено, що 20.04.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №359/9108/15-ц від 15.03.2016, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ДП МА «Бориспіль» на користь компанії «Ground Support and Terminal Solution» заборгованості по оплаті вартості спецмашини для проведення де/антиайсингу повітряних суден в розмірі 26871000 гривень, пені в розмірі 1511401 гривні 73 копійки, процентів за користування грошовими коштами в розмірі 298157 гривень 57 копійок, витрат на оплату правової допомоги у розмірі 26871 гривень та витрат на оплату арбітражного збору в розмірі 477598 гривень 06 копійок (а.с.50).

В той же день, 20.04.2016 2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 при примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого листа №359/9108/15-ц, виданого 15.03.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області, винесено оскаржувану заявником постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.52).

Зі змісту вказаної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2016 вбачається, що при її винесенні головний державний виконавець Нещадим І.С. керувався вимогами ст.ст.25,57 Закону України «Про виконавче провадження» , а також що вказаною постановою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» у межах суми звернення стягнення 29185028 гривень 36 копійок (а.с.52).

Одночасно в постанові зазначено про те, що копії постанови направити на виконання органам, що здійснюють реєстрацію майна, або ведуть реєстр заборон на його відчуження та сторонам, та розяснено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути оскаржена у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Даючи оцінку оскаржуваній постанові та діям державного виконавця, суд приймає до уваги, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України про стягнення з ДП МА «Бориспіль» на користь компанії «Ground Support and Terminal Solution» боргу за договором поставки спецмашини для проведення де/антиайсінгу повітряних суден на загальну суму 29185028 гривень 36 копійок в добровільному порядку не виконано, в звязку з чим стягувач звернувся до органів виконавчої служби для проведення примусового виконання вказаного рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст. 3, 4 Закону України «Про державну виконавчу службу», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, та здійснюється державними виконавцями.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом п.5 ч.3 вказаної статті державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника.

Положеннями статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно зі статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження є одним із способів накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», накладення арешту на майно та оголошення його заборони шляхом винесення державним виконавцем відповідної постанови в сукупності є однією процесуальною дією, яка вчиняється державним виконавцем з метою реального виконання рішення.

Наведеними нормами закону державному виконавцю під час виконання виконавчого документа надано право накладати арешт на все майно боржника в межах суми стягнення.

Таким чином, оскільки рішення суду про стягнення коштів, яке є обовязковим до виконання, боржником не виконано, постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення із скаржника-боржника коштів є чинною, виконавчий лист про стягнення коштів боржником після відкриття виконавчого провадження в добровільному порядку не виконано, а тому дії державного виконавця щодо накладення арешту на майно боржника, здійснені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах наданих повноважень та з метою своєчасного та повного виконання рішення суду.

При цьому суд також враховує, що з моменту відкриття виконавчого провадження, про що боржнику стало відомо 28.04.2016 року, він не скористався своїми правами, передбаченими ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», хоч мав можливість подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань та зобовязаний надавати у строк, установлений державним виконавцем достовірні відомості про свої доходи та майно, щодо якого мав бути складений акт опису та арешту майна боржника, а також про рахунки у банках чи інших фінансових установах, за рахунок грошових коштів на яких, як стверджує заявник, в першу чергу звертається стягнення.

Враховуючи викладене суд прийшов висновку, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законом та що оскаржувані дії державного виконавця не порушують прав та інтересів скаржника, в звязку з чим в задоволенні скарги слід відмовити

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, заінтересована особа стягувач компанія «Ground Support and Terminal Solution» відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі пяти днів з дня її проголошення, для осіб, які не були присутні при її оголошення, на протязі пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів