Справа № 127/2-н-671/10
Провадження 4-с/127/134/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : судді Бойка В.М.

за участю секретаря Тронт М О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_2, за участю ТОВ «Компанія з управління активами «Прімколет-Капітал» суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_2 з вимогами визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій обл., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.04.2016р. по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа №2-н-671/10 від 03.06.2010р. Зобов?язати відділ ДВС Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій обл. відкликати з реєстраційних органів повідомлення про арешт та заборону відчуження майна, на яке було накладено арешт.

Скаргу мотивує тим, що на підставі рішення (судового наказу) Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.06.2010р. у справі № 2-н-671/10 з скаржника стягнуто на користь кредитної спілки «Альянс Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 41266,20 грн. В подальшому як свідчить копія ухвали Вінницького міського суду від 15.10.2015 р. кредитна спілка «Альянс Україна» відступила право вимоги ТОВ «Перша кредитна фінансова компанія», а остання в свою чергу відступила своє право вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» м. Львів. На підставі вказаних вище рішень суду, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Липовецького району, Вінницької області було відкрито виконавче провадження.

Скаржник зазначає, що борг нею за вказаним вище судовом рішенням був погашений ще до ухвалення судового рішення про стягнення з неї боргу.

Скаржник вказує, що 12 квітня 2016р. державним виконавцем Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій обл. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при виконанні виконавчого провадження.

Скаржник повідомляє, що накладаючи арешт на все її майно державний виконавець не з?ясував, чи сплатила вона борг та чи могла б його сплатити доборовільно.

Вищевказане і стало підставою для звернення скаржника до суду з даною скаргою.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі.

Начальник Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій обл. проти задоволення скарги заперечував, вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Дослідивши матеріали даної скарги, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.06.2010р. у справі № 2-н-671/10 із скаржника стягнуто на користь кредитної спілки «Альянс Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 41266,20 грн. ( а. с. 6)

Як вбачається з описової частини ухвали Вінницького міського суду від 15.10.2015 р. по справі №127/2-н-671/10 кредитна спілка «Альянс Україна» відступила право вимоги ТОВ «Перша кредитна фінансова компанія», а остання в свою чергу відступила своє право вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» м. Львів.( а. с. 7)

12 квітня 2016р. старшим державним виконавцем Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій обл. ОСОБА_2 була винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.( а. с. 5)

Вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що виконання судових рішень є невід'ємною стадією процесу у правосудді.

Відповідно до ч.1 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи суду. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обовязки.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість вимог скарги, скаржником не надано жодного доказу про неправомірність прийняття оскаржуваної постанови, в тому числі доказів, щодо відсутності боргу згідно судового наказу від 03.06.2010р. №2-н-/671/10, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_2, за участю ТОВ «Компанія з управління активами «Прімколет-Капітал» відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись, - ст. ст.63, 209, 210, 383, 384, ЦПК України, ст. 11, 57, 82, Закону України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_2, за участю ТОВ «Компанія з управління активами «Прімколет-Капітал» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: