Ухвала

іменем україни

13 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з указаним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 90 тис. доларів США терміном до 16 жовтня 2027 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за кредитом ОСОБА_4

У зв'язку з порушенням відповідачами графіку платежів станом на 20 квітня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 122 557,99 доларів США, з яких: 79 639,44 доларів США - заборгованість за основною сумою кредиту; 42 939,76 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Судом до участі у справі в якості третьої особи залучено ПАТ «УкрСиббанк».

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 16 жовтня 2006 року № 0 в розмірі 122 557,99 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28 травня 2015 року становить 5 578 777 грн 60 коп., з яких: 79 639,44 доларів США, що еквівалентно 1 675 269 грн 87 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту; 42 939,76 доларів США, що еквівалентно 903 507 грн 73 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що 16 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредитні кошти в розмірі 90 тис. доларів США, що еквівалентно 454 500 грн за курсом НБУ на день укладення договору, зі сплатою 10,3 % річних протягом перших 30 календарних днів, в подальшому процентна ставка підлягає перегляду відповідно до п. 9.2 кредитного договору, на іпотечний кредит, строком до 16 жовтня 2027 року, а остання зобов'язана щомісяця з 1 до 10 числа повертати позику та нараховані проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів, що є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 2.1 кредитного договору на забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальник передає в заставу, а банк приймає нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

16 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладений договір поруки № 50206, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання солідарно у повному обсязі відповідати перед позивачем за зобов'язаннями ОСОБА_4

Згідно з п. 1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених основним договором. Згідно з п. 1.4 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

30 січня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладена додаткова угода № 1 про зміну графіку погашення кредиту.

30 червня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладена додаткова угода № 1 про викладення п. 1.3.4 договору в іншій редакції.

ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_4 вказану суму кредиту, остання прийняла позику, використавши її за цільовим призначенням, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту не виконує.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого позивач набув усі права за укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 кредитним договором, а також за укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 договором поруки.

Згідно з випискою з додатку № 1 за договором факторингу від 12 грудня 2012 року № 1 право вимоги за кредитним договором ОСОБА_4 перейшло до ТОВ «Кей-Колект».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що через неналежне виконання відповідачами умов договору станом на 20 квітня 2015 року вони мають прострочену заборгованість за кредитним договором в розмірі 122 557,99 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 28 травня 2015 року становить 5 578 777 грн 60 коп., з яких: 79 639,44 доларів США, що еквівалентно 1 675 269 грн 87 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту; 42 939,76 доларів США, що еквівалентно 9 035 07 грн 73 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, розмір якої підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Ю.Г.Іваненко

В.І.Мартинюк