Суддя Саркісян О. А.
Провадження № 2/644/377/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 р.

Орджонікідзевський районній суд м. Харкова у складі :

Головуючого судді Саркісян О.А.,

При секретарі Зоріній Н.В,

З участю представника позивачки ОСОБА_1

ОСОБА_2І, та його представника ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»на її користь 5000 грн. моральної шкоди, 48451 грн. 75 к. матеріальної шкоди, пов*язаної з лікуванням, 7389 грн. 20 к. неотриманих доходів.

Стягнути з ОСОБА_5на її користь 245000 грн. моральної шкоди, спричиненої в результаті ДТП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24.05.2015 року близько 15 год 00 хв. на автодорозі біля будинку 160 по пр..ОСОБА_6 в м.Харкові на неї, як на пішохода стався наїзд автотранспортного засобу автомобіля ДЕУ Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. На лікування вона витратила 48451 грн.75 к., внаслідок тимчасової втрати працездатності з 24.05.2015 року по 23.11.2015 року не отримала доходи в розмірі 7389 грн. 20 к., виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, а також понесла моральні страждання в сумі 250000 грн.. Так як, цивільна відповідальність ОСОБА_5 була застрахована, то в межах ліміту матеріальна та моральна шкода повинна бути відшкодована страховою компанією.

В судові засідання позивачка не з*являлася, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, за участю представника.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник проти позову заперечували, посилаючись на те, що він не винен в ДТП, а ДТП сталося з вини позивачки, яка переходила проїзджу частину в невстановленому місці разом з малолітнім онуком. Крім того, він застрахував свою цивільну відповідальність в «Страхова компанія «Кредо» і у встановленому законом порядку та терміни подав повідомлення про ДТП. Крім того, зазначає, що позовні вимоги позивачки не підтверджені та не доказані в суді.

Представник відповідача- товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»- в судове засідання не з*явився. Подав письмову заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність на підставі письмових заперечень, відповідно до яких зазначає, що відсутня вина ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ними, а тому відсутні підстави для відшкодування позивачці страховою компанією спричиненої їй матеріальної та моральної шкоди. Крім того, ОСОБА_5 не подав заяву про ДТП, а також не підтверджений той факт, що понесені позивачкою витрати пов*язані з лікуванням тілесних ушкоджень, пов8язань з даним ДТП,

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача ОСОБА_5 та його представника, дослідивши надані докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст..60ч.1ЦПК України кожна із сторін зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 ЦПК України.

Згідно зі ст..1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діяннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою даної статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини в випадках, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст..1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо/ володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов*язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я фізичній особі зобов*язана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід), втрачений ним внаслідок втрати або зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, пов*язані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичній особі, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 35.1. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

35.2. До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги аявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним

розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Нормами ст.15,16 ЦК України передбачено, що особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено судом та підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 29.10.2015 року 24.05.2015 року близько 15 год 00 хв. на автодорозі біля будинку 160 по пр..ОСОБА_6 в м.Харкові на пішохода ОСОБА_4, яка переходила проїзджу частину у невстановленому місці, стався наїзд автотранспортного засобу автомобіля ДЕУ Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. (а.с.7-10).

Вказані обставини ніким з учасників процесу не оспорюють ся і ними визнаються.

Відповідно до вищезгаданої постанови кримінальне провадження за ознаками ст..286ч.1 КК України було закрито у зв*язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Однак, керуючись ст..1187ч.5 ЦК України особа. Яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідачем не доведено, що шкода заподіяна потерпілій внаслідок її умислу або непереборної сили, а тому, незалежно від наявності вини, шкода, заподіяна позивачці внаслідок ДТП повинна бути відшкодована.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ТДВ СК «Кредо» відповідно до страхового полісу № АІ/6339641 (а.с.18) з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоровю 100000 грн., а майну-50000 грн.

ОСОБА_5 в установленому порядку та встановлені законом строки подав страховій компанії повідомлення про ДТП ( а.с.105) і заперечує проти виплати позивачці відшкодування шкоди самостійно, так як його відповідальність була застрахована.

Однак позивачка відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не звернулася до страхової компанії з заявою про виплату їй страхового відшкодування, не подала необхідні для цього та зазначені в цьому законі документи, тобто не висловила свого бажання та права на отримання страхового відшкодування.

Таким чином, подання даного позову позивачем є передчасним, оскільки права останньої не були порушені, невизнані або оспорені відповідачем страховою компанією, а відтак і відповідачем ОСОБА_5 право на відшкодування якого залежить від суми виплаченого страхового відшкодування страховою компанією.

Судом неодноразово роз*яснювались представнику позивачки наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, однак він категорично відмовився від звернення за виплатою страхового відшкодування до страхової кампанії та подачі страховій кампанії заяви про виплату страхового відшкодування та необхідних документів, зокрема, оригіналів чеків, та таке інше.

Отримані позивачкою внаслідок ДТП тілесні ушкодження підтверджуються висновком судово-медичної експертизи (а.с.11-13), а надані суду оригінали чеків свідчать про придбання ліків. Однак , не дивлячись також на неодноразові роз*яснення суду, позивачкою в особі представника не були надані суду листки призначень ( виписки із лікарень та таке інше) тобто докази, що саме ті лікарські препарати та медикаменти, чеки на які надані, були призначені позивачці для лікування отриманих нею в результаті ДТП травм. Судом декілька раз оголошувалась перерва для надання доказів. Однак представник позивача заявив, що всі наявні у них докази надані судові і інших немає.

Так як відсутні докази, що саме придбані позивачкою ліки були призначені їй у зв*язку з лікуванням тілесних ушкоджень, отриманих в результаті ДТП ( а згідно з чеками, там є ліки, придбані для лікування ІБС та гіпертонії, перенесений інфаркт міокарда в 2013 році), то встановити вартість відшкодування на придбання ліків неможливо.

Крім того, посилання позивачки в позовній заяві та представника позивачки в судовому засіданні на стягнення 7389 грн. 20 к. неотриманих доходів внаслідок тимчасової непрацездатності протирічить ст.1195 ЦК України, на яку вони посилаються в своє обґрунтування, так як дана стаття ЦК України передбачає відшкодування втраченого заробітку при втраті чи зменшенні професійної чи загальної працездатності , що визначається МСЕК або судово-медичною експертизою, а не при тимчасовій непрацездатності.

Час втрати працездатності не підтверджений відповідним закладом охорони здоровя.

Так як позивачка не зверталася до страхової кампанії про виплату їй моральної шкоди і відповідно, її права в цій частині також ніким не оспорюються та не порушуються, то в цій частині позовних вимог вони також передчасні.

Оскільки суд відмовляє в позові позивачці, яка звільнена від сплати судового збору, то він приймається на рахунок держави.

Керуючись ст..ст.. 10,11,60,88,209,212,214,215 ЦПК України,

ст.ст.15,16,1167,1187,1188,1194,1195 ЦК України , Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті ДТП- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харков в 10-денний строк з моменту проголошення рішення.

Суддя