У х в а л а

іменем україни

22 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Іванківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Іванківське лісове господарство» до Іванківської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання незаконним і скасування розпорядження, державних актів та витребування у постійне користування земельних ділянок, за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення апеляційного суд Київської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Іванківський міжрайонний прокурор Київської області інтересах держави в особі Державного підприємства «Іванківське лісове господарство» звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що відповідно до розпорядження Іванківської районної державної адміністрації від 06 липня 2010 року № 1420 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність тридцяти семи громадянам, в тому числі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 земельні ділянки загальною площею 12,8917 га на території Страхоліської сільської ради за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного розпорядження вищевказаним громадянам 29 лютого 2012 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7.

У подальшому, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на підставі договорів купівлі-продажу від 03 серпня 2012 року відчужили належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 на користь ОСОБА_12

Позивач вважає, що спірні земельні ділянки передано у власність ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 Іванківською районною державною адміністрацією Київської області з перевищенням повноважень і з порушенням вимог статей 80, 84, 149, 155 Земельного кодексу України та статей 7, 8, 17, 28, 23, пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, оскільки вказані земельні ділянки, на час їх відчуження, перебували в державній власності та належать до земель лісогосподарського призначення і використовувались для ведення лісового господарства ДП «Іванківське лісове господарство». У зв'язку з цим просив визнати незаконним і скасувати розпорядження Іванківської районної державної адміністрації від 06 липня 10 року № 1420 в частині затвердження проектів землеустрою і надання у власність земельних ділянок ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області; визнати недійсними державні акти на земельні ділянки, видані 29 лютого 2012 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 відповідно, та витребувати на користь ДП «Іванківське лісове господарство» в постійне користування з незаконного володіння ОСОБА_4 земельні ділянки загальною площею 12,8917 га з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, які знаходяться в адміністративних межах Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області, вартістю 258 470 грн.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 30 листопада 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 03 березня 2016 року рішення Іванківського районного суду Київської області від 30 листопада 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі першого заступника прокурора Київської області просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції, а справу направити на новий апеляційний розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, та відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Отже, суд апеляційної інстанції, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про витребовування земельних ділянок не підлягають задоволенню, оскільки до участі в справі не залучені належні співвідповідачі. Позивач оспорюючи права та інтереси ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не зазначив належних відповідачів.

Апеляційний суд відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позбавлений можливості залучати співвідповідачів до участі у справі, у зв'язку з чим не може усунути вказані вище порушення та правильно вирішити спір.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області відхилити.

Рішення апеляційного суд Київської області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

О.В.Ступак