Справа № 275/237/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

13 червня 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в склад:

головуючого судді Данилюк О. С. при секретарі Дубчак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Брусилівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.08.1999 року його тітка ОСОБА_3 посвідчила в ОСОБА_2 сільській раді заповіт на усе своє майно на нього, ОСОБА_1 12.10.1999 р. його тітка ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку, грошових заощаджень, земельної частки(пай). Позивач прийняв спадщину після смерті своєї тітки шляхом вступу в законне володіння спадковим майном та відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) фактично він вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до виписки з по господарських книг ОСОБА_2 сільської ради Брусилівського району за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 112, книга № 2, та за 1996-2000 роки, особовий рахунок № 293, книга № 7, за ОСОБА_3 рахується житловий будинок з надвірними будівлями в с. Нові Озеряни Брусилівського району Житомирської області, вул. Гагаріна, 18, який побудований в 1947 році. Однак в Комунальному підприємстві «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради він отримав довідку від 14.04.2016 року про те, що за адресою Житомирська область, Брусилівський район с. Нові Озеряни, вул. Гагаріна, 18, право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Постановою приватного нотаріуса Брусилівського нотаріального округу ОСОБА_4 від 06 квітня 2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у звязку з ненаданням правовстановлюючого документа на майно померлої ОСОБА_3 Просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Нові Озеряни Брусилівського району Житомирської області, вул. Гагаріна, 18, що належав померлій 19.10.1999р. ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та винести рішення по справі відповідно до діючого законодавства, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно виписки з погосподарських книг за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 112, книга № 2, та за 1996-2000 роки, особовий рахунок № 293, книга № 7, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Брусилівського району Житомирської області, та їх належним чином посвідчених копій вбачається, що за ОСОБА_3 рахувався будинок 1947 року побудови з надвірними будівлями, розташований в с. Нові Озеряни Брусилівського району Житомирської області, вул. Гагаріна, 18 (а.с. 5).

Відповідно до довідки № 158 від 23.05.2016р., виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Брусилівського району Житомирської області, ОСОБА_6 являється племінником померлої 12.10.1999 року ОСОБА_3 та на день її смерті проживав разом з нею та вів спільне господарство, а після смерті ОСОБА_3 залишився проживати в будинку по вул. Гагаріна, 18, в с. Нові Озеряни та фактично прийняв спадщину шляхом ремонту будинку та обробки земельної ділянки по 2010 рік ( а.с.6).

Згідно копії заповіту від 18.08.1999 року все своє майно ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 (а.с. 7).

12.10.1999 р. ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. (а.с. 8).

З довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна, виданої КП ««Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» № 44 від 14.04.2016р. вбачається, що право власності на нерухоме майно до 31.12.2012 року за адресою: вул. Гагаріна, 18, с. Нові Озеряни, Брусилівського району Житомирської області, не зареєстровано (а.с.12).

З постанови приватного нотаріуса Брусилівського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 від 06.04.2016р. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_3, оскільки не представлено правовстановлювальні документи на майно померлої (а.с. 14).

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України в редакції 2003р. застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Таким чином, при постановлені рішення суд посилається на норми ЦК України в редакції 1963р.

У відповідності до ч. 1 ст. 524 ЦК України ( в редакції 1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ч.1 ст. 534 ЦК України ( в редакції 1963р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно зі ст. 548 ЦК України (в редакції 1963р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні достовірно встановлений факт того, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті тітки ОСОБА_3, оскільки після її смерті фактично вступив в управління та володіння спадковим майном предметами обиходу, постійно проживаючи в їх спільному з тіткою житлі та користуючись ним.

За змістом наведених вище норм закону для спадкоємця, що прийняв спадщину, переходять як майнові права померлого (спадкодавця), так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Відповідно до ст. 86 ЦК України ( в ред. 1963р.) право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Встановлено, що будинок за адресою: вул. Гагаріна, 18, с. Нові Озеряни, Брусилівського району Житомирської області, був збудований у 1947 році ОСОБА_3 При цьому згідно існуючого на момент будівництва законодавства підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства, та закон не повязував виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

У зв'язку з вищевикладеним є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що залишились після смерті ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524, 529, 534, 548, 549 ЦК України в ред. 1963р., ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Гагаріна, 18, с. Нові Озеряни, Брусилівський район, Житомирська область, що складається з житлового будинку літера «А», сараю літера «Б», погрібу літера «В», колодязю № 1 та огорожі № 2 та який належав ОСОБА_3, померлої 12.10.1999 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О. С. Данилюк