У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Макарової ТетяниІванівни - на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у вказаній справі.

На обґрунтування вимог заявник посилався на те, що 13 листопада 2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчі листи № 336/3621/13-ц про стягнення солідарно із ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») заборгованості за кредитним договором від 01 грудня 2006 року № 0 у сумі 20 537,42 доларів США, що еквівалентно 164 155 грн 60 коп.

20 квітня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 18, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 01 грудня 2006 року № 0, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_11, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

На підставі викладеного заявник просив суд замінити ним ПАТ «УкрСиббанк» як сторону виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року, у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - Макарова Т.І. - порушує питання про скасування оскаржуваних ухвал судів попередніх інстанцій із постановленням нової ухвали про задоволення заяви, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2013 року стягнуто солідарно із ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 01 грудня 2006 року № 0 20 537,42 доларів США, що еквівалентно 164 155 грн 60 коп.

На підставі вказаного рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України, за заявою ПАТ «УкрСиббанк» 13 листопада 2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано чотири виконавчі листи про стягнення із ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 заборгованості у розмірі 172 349 грн 15 коп., судових витрат у розмірі 1 723 грн 49 коп.

20 квітня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 18, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 01 грудня 2006 року № 0, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_11, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відступлення права вимоги первісним кредитором наступному відбулося після спливу строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому суд апеляційної інстанції послався на те, що у справі відсутні дані про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2013 року.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки у зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», тому висновок суду апеляційної інстанції про те, що відсутність даних про відкриття виконавчого провадження є підставою для відмови у заміні сторони виконавчого провадження не ґрунтується на нормах матеріального права, оскільки така може бути проведена на будь-якій стадії процесу, у тому числі і виконання судового рішення.

Питання ж пропуску строків пред'явлення виконавчого листа до виконання, передбачених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», не можуть бути підставою для відмови у заміні сторони виконавчого провадження, оскільки такі є преклюзивними, можуть бути поновленими у передбачених цим Законом випадках, а наслідки їх пропуску визначені ст. 26 цього Закону, і такі є самостійною підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем.

Під час вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження як у суду першої інстанції, так і апеляційної інстанції підстави для встановлення обставин, які вказують на пропуск строків пред'явлення виконавчого листа до виконання були відсутні, оскільки у цьому випадку дослідженню підлягали саме обставини, які вказують на вибуття однієї із сторін виконавчого провадження у порядку, визначеному Законом.

Порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому ухвали судів першої та апеляційної інстанції не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуваннюз передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Макарової Тетяни Іванівни - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук