Провадження № 2/127/4340/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 червня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши позовну заяву Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про забезпечення повернення неповнолітньої дитини до Королівства Нідерландів,

в с т а н о в и в:

Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області звернулось до суду в інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 про забезпечення повернення неповнолітньої дитини до Королівства Нідерландів.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України з наступних підстав.

Як вбачається з пунктів 3, 5, 6 частини 2 статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області, звертаючись до суду із даним позовом, керується Конвенцією «Про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей».

З метою виконання вказаної Конвенції, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 року № 952 було затверджено Порядок виконання на території України Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, яким, зокрема, передбачено наступне.

Функції центрального органу за Конвенцією виконує Мін'юст безпосередньо та через територіальні органи - Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, мм. Києві та Севастополі, а також районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції та вживає всіх заходів для забезпечення негайного повернення дитини і виконання інших положень Конвенції.

Територіальний орган Мін'юсту за місцезнаходженням дитини в разі надходження від Міністерства заяви про сприяння її поверненню: 1) вживає заходів для одержання від особи, у якої перебуває дитина, згоди на добровільне повернення дитини, а також інформує таку особу про умови Конвенції. У разі потреби звертається до органу опіки і піклування за фактичним місцезнаходженням дитини для сприяння в одержанні від особи, у якої перебуває дитина, згоди на добровільне повернення дитини; 2) звертається до органу опіки і піклування за фактичним місцезнаходженням дитини для одержання висновку про умови проживання дитини (пункт 12 Порядку).

На підставі повідомлення про надходження заяви про сприяння поверненню дитини, що надійшло від територіального органу Мін'юсту за її місцезнаходженням, відповідний орган опіки і піклування протягом 15 днів: 1) вживає заходів для одержання від особи, у якої перебуває дитина, згоди на добровільне повернення дитини, а також інформує таку особу про умови Конвенції; 5) інформує територіальний орган Мін'юсту про відмову особи, у якої перебуває дитина, добровільно її повернути (пункт 13 Порядку).

МВС вживає заходів для встановлення місцезнаходження дитини та особи, у якої імовірно перебуває дитина (пункт 14 Порядку).

Орган Держприкордонслужби, визначений Адміністрацією Держприкордонслужби, подає на запит Мін'юсту на підставі довіреності заявника або на запит органів внутрішніх справ інформацію про перетинання державного кордону дитиною.

Таким чином, якщо позовна заява подається Міністерством юстиції України або його територіальним органом, вона додатково повинна містити обставини про вжиті заходи щодо розгляду заяви про сприяння поверненню дитини, зокрема, про вжитті заходи відповідно до Порядку, які наведені вище.

Із вжитих заходів щодо розгляду заяви про сприяння поверненню дитини, у позовній заяві зазначено про особисте звернення 18 серпня 2015 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 до органів МВС, про те, не зазначено про результати розгляду даної заяви. У позовній заяві зазначено обставини відмови ОСОБА_4 добровільно повернути дитину до Королівства Нідерландів, про те позивач у позовній заяві не посилається на відповідні докази.

Крім того, у позовній заяві не викладено обставин, із зазначенням в ній доказів щодо вжиття Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області заходів:

-про звернення до органу опіки і піклування за фактичним місцезнаходженням дитини для сприяння в одержанні від особи, у якої перебуває дитина, згоди на добровільне повернення дитини (п.п. 1 п. 12 Порядку);

-про звернення до органу опіки і піклування за фактичним місцезнаходженням дитини для одержання висновку про умови проживання дитини (п.п. 2 п. 12 Порядку);

-по повідомленню органу опіки та піклування про надходження заяви про сприяння поверненню дитини, де вказаний орган протягом 15 днів зобовязаний був вжити заходів одержання від відповідача згоди на добровільне повернення дитини, а також інформування її про умови Конвенції та у разі не згоди, інформування про це органом опіки та піклування територіальний орган Мінюсту (п.п. 1, 5 п. 13 Порядку);

-по зверненню із запитом до Держприкордонслужби про перетинання державного кордону дитиною ОСОБА_5 ОСОБА_1 Ель-Сайєда, ІНФОРМАЦІЯ_1 та у супроводі кого перетинався державний кордон;

Вказані обставини свідчать, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 119 ЦПК України, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

Суд зазначає, що процедури для повернення дітей, відповідно до статті 11 Конвенції, покладено як на судові так і на адміністративні органи Договірних держав.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про забезпечення повернення неповнолітньої дитини до Королівства Нідерландів - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків - протягом 5 днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6