У х в а л а

09 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відокремлений територіальний підрозділ: Головне відділення публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про захист прав споживача, закриття рахунків, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 2 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просив:

- закрити основний рахунок карти № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, утворені за договором від 18 вересня 2013 pоку № SAMDNO778, який припинив свою дію 18 березня 2014 року;

- стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь суму банківського вкладу за договором від 18 вересня 2013 року, яка з урахуванням інфляції складає 413 282 грн 87 коп., та 3% річних в якості фінансових санкцій за користування коштами за період з 18 березня 2014 року до 18 вересня 2015 pоку у розмірі 12 623 грн 38 коп.;

- стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь відсотки за весь час користування коштами за період з 18 березня 2014 року до 18 вересня 2015 pоку, що становить 101 759 грн 06 коп.;

- стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь 25 тис. грн моральної шкоди;

- стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь 6 тис. грн - витратт за надання правової допомоги.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 18 вересня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір банківського вкладу на умовах депозитного продукту в національній валюті України на строк 6 місяців на суму 148 293 грн. Також 18 вересня 2013 року було укладено додаткову угоду до вказаного договору, яка встановлювала надбавку у розмірі 2 % річних на строк вкладу із дорученням перерахування її на окремий бонусний рахунок.

Ще до закінчення строку дії депозитного вкладу належні йому депозитний та бонусний рахунки разом із нарахованими відсотками було заблоковано. Після закінчення строку депозитного вкладу він особисто звернувся за місцем укладення договору (Кримське регіональне відділення ПАТ «ПриватБанк» м. Сімферополь вул. Героїв Аджимушкая, 1), де йому повідомили, що депозитний рахунок заблоковано і зняти кошти з нього він не може, тому що відділення зарито. Виписка із рахунків, отримана ним станом на 30 червня 2014 року, свідчить про те, що в період з 18 березня 2014 до 30 червня 2014 року кошти у сумі 235 070 грн 33 коп. та 1 808 грн 86 коп. на рахунках наявні і зберігаються без нарахування відсотків за депозитними вкладами.

На його неодноразові звернення із вимогою закрити основний рахунок карти НОМЕР_1 та НОМЕР_2, утворені за договором від 18 вересня 2013 pоку, який припинив свою дію, і повернути йому кошти за місцем його проживання, отримав пропозицію приїхати у м. Дніпропетровськ і підписати згоду на повернення вкладу через 5 років.

Внаслідок блокування його рахунку він позбавлений можливості користуватися своїми коштами, не може придбати житло, на що розраховував, відкриваючи депозитний рахунок, фактично позбавлений права користуватися належним йому майном на власний розсуд, що безпідставно порушує його право власності, наносить йому моральну шкоду.

З урахуванням наведених вище обставин позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Закрито основний рахунок карти НОМЕР_1 та НОМЕР_3, утворені за договором від 18 вересня 2013 pоку № SAMDNO 778, який припинив свою дію 18 березня 2014 року.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 суму банківського вкладу за договором від 18 вересня 2013 року, яка з урахуванням інфляції складає 413 282 грн 87 коп. та 3 % річних в якості фінансових санкцій за користування коштами за період з 18 березня 2014 року до 18 вересня 2015 pоку, що становить 12 623 грн 38 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 відсотки за весь час користування коштами за період з 18 березня 2014 року до 18 вересня 2015 pоку у розмірі 101 759 грн 06 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 2 715 грн 76 коп. судових витрат за надання правової допомоги.

У решті позовних вимог відмолено.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в сумі 6 090 грн.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розподілу судових витрат, зменшено розмір стягнутого судового збору з 6 090 грн до 3 654 грн. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити гливе рішення про відмову у позові, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, що порушення судом норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відокремлений територіальний підрозділ: Головне відділення публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про захист прав споживача, закриття рахунків, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко