Справа № 318/2375/16-ц
Номер провадження №2/318/747/2016
"28" листопада 2016 р. м. Камянка-Дніпровська
Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області
у складі головуючого судді: Комишньої Н.І.,
при секретарі Борисенко П.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка-Дніпровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу,-
В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, проти внесення заочного рішення не заперечує.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.
У судове засідання відповідач не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та в належній формі за зареєстрованим місцем її проживання, що підтверджується розписками в матеріалах справи, документів про підтвердження поважності причин неявки суду не надано, тому суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на момент подання позовної заяви укладення договору купівлі-продажу не відбулось і відповідачка ухиляється від його укладення, у добровільному порядку отримані від позивачки кошти не повертає.
Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Тобто, частина 2 ст. 570 ЦК України, визначає презумпцію авансу, який не виконує забезпечувальної функції, а є лише способом платежу і фактично попередньої оплати, а також піддягає поверненню у всіх випадках не виконання або неналежного виконання договору, або його не укладення.
Вказане повністю узгоджується з положеннями ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Окрім того, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння, повернення виконаного однією зі сторін у зобов'язанні, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
В судовому засіданні встановлено, що передані позивачкою кошти є авансом; сторони не уклали та не оформили договір купівлі-продажу житлового будинку за формою, передбаченою ст. 657 ЦК України; одна сторона - відповідачка відмовилися від майбутнього укладення договору, однак відповідачка, що отримала аванс, відмовляється від повернення безпідставно отриманих грошових коштів, а тому такі кошти, незалежно від поведінки та вини будь-якої зі сторін, повинні бути повернуті власнику в тому розмірі, в якому вони надавались.
На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати та підлягає поверненню.
Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача авансу у вказаному вище розмірі, суд виходить з того, що внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може бути лише у випадку наявності зобов'язання, яке мало б випливати з основного договору, тобто договору купівлі-продажу житлового будинку.
Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором.
Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, ніякого зобов'язання у позивачки з виплати відповідачці вартості будинку не виникло. Відповідачка не є кредитором, а позивачка не є боржником.
Керуючись ст. ст. 526, 570, 571 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 212-215, 224-226 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 суму авансу у розмірі 16 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551, 20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Суддя Н.І.Комишня