АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3251/16 Справа № 203/7644/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Красвітної Т.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року за позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків. Позивач вказував на те, що відповідач є власником нежитлового приміщення №43 по пр.Героїв,3 в м.Дніпропетровську. При проведенні планової перевірки представниками позивача 17 жовтня 2011 року було виявлено самовільне підключення до електричної мережі електропостачальника електричних установок споживача, за відсутності договору на поставку електроенергії та приладу обліку, складено акт про порушення Д №002096. Розмір нанесених збитків складає 9 338,17 грн. В подальшому відповідач продовжувала порушувати Правила користування електричною енергією та здійснювати самовільне бездоговірне підключення струмоприймачів належного їй нежитлового приміщення, внаслідок чого було складено акти про порушення: Д №002195 від 28 січня 2012 року з розміром збитків 5 401,13 грн.;

Д №002233 від 22 червня 2012 року з розміром збитків 9 323,83 грн.; Д №004308 від 14 січня 2013 з розміром збитків 11 743,15 грн. Всього неправомірними діями відповідача йому було завдано збитків на суму 35 806,51 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення як постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до ст.27 вказаного Закону споживач несе відповідальність згідно з законодавством за крадіжку електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією.

Пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією (далі Правил), затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31 липня 1996 року, передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

Згідно із підпунктами 15 та 16 пункту 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу від 20 червня 2001 року належить нежитлове приміщення №43 по пр.Героїв,3 в м.Дніпропетровську.

17 жовтня 2011 року при проведенні планової перевірки представниками позивача було виявлено факт самовільного підключення струмоприймачів вказаного нежитлового приміщення до електропостачання за відсутності приладу обліку та договору на поставку електроенергії.

В той же день за вказаним фактом складено акт про порушення Д №002096, здійснено відключення приміщення від системи електропостачання, про що також складено акт.

Пізніше за актом про порушення Д №002096 будо здійснено нарахування збитків у розмірі 9 338,17 грн.

Вподальшому відповідач продовжувала порушувати Правила користування електричною енергією, оскільки здійснювалось повторне самовільне підключення вказаного нежитлового приміщення до електропостачання та бездоговірне використання електричної енергії, внаслідок чого представниками позивача під час перевірок було складено відповідні акти про порушення:

Д №002195 від 28 січня 2012 року, за яким здійснено нарахування збитків у розмірі 5 401,13 грн.;

Д №002233 від 22 червня 2012 року з нарахуванням збитків в сумі 9 323,83 грн.;

Д №004308 від 14 січня 2013 року з нарахуванням збитків в сумі 11 743,15 грн.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість (ч.2 ст.1213 ЦК України).

Виявивши факти споживання відповідачем електричної енергії без укладення договору на її постачання, позивач згідно з вимогами Правил виставив відповідачу до сплати рахунки за самовільно спожиту електроенергію, які в обумовлений строк так і не було оплачено.

Відповідно до ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Встановивши вищезазначені факти, а також враховуючи те, що сторони не перебувають між собою в договірних відносинах, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача вартості спожитої електричної енергії відповідно до ст.ст.1212, 1213 ЦК України.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 16 травня 2011 року № 3-38гс11, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Посилання апеляційної скарги не те, що при ухваленні рішення суд керувався лише поясненнями свідків, які знаходяться в трудових правовідносинах з позивачем, не заслуговує на увагу у зв'язку з поясненнями відповідача в судді апеляційної інстанції.

ОСОБА_2 не заперечувала проти належності їй з 2001 року нежитлового приміщення №43 по пр.Героїв,3 в м.Дніпропетровську, а також проти відсутності у неї з відповідачем договору на постачання електричної енергії в це приміщення. Надати будь-які пояснення щодо самовільного підключення до електричної мережі електропостачальника відповідач не змогла, посилаючись на те, що вона цим приміщенням не користується. Проте визнала, що певний час його використовували її знайомі (прізвища яких назвати відмовилась). Також ОСОБА_2 не заперечувала, що в даному приміщенні проводилися заняття з дітьми.

Доводи апеляційної скарги про відсутність зв'язку між відповідачем та актами про порушення правил користування електричною енергією, оскільки вказані акти складено відносно приватного підприємця, а відповідач не є приватним підприємцем; а також щодо неправильного розрахунку позивачем вартості недорахованої електроенергії, не можуть бути підставою для скасування рішення з огляду на наступне.

Згідно роз'яснень Національної комісії регулювання електроенергетики України від 08 лютого 2011року № 811/11/17-11, від 31 липня 2009 року № 5146/11/17-09, Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Норми розділів 1,2 ПКЕЕ поширюються на всіх споживачів без винятку. Якщо об'єкт нерухомості, який належить фізичній особі на праві власності або користування, не відноситься до житлового фонду, відносини між таким споживачем - фізичною особою та енергопостачальником регулюються шляхом укладення договору про постачання електричної енергії на відокремлений об'єкт відповідно до вимог ПКЕЕ (правила які застосовуються для юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) із обов'язковим наданням документів, передбачених пунктом 5.4 ПКЕЕ.

Як встановив суд, об'єктом споживача на підставі права власності є нежитлове приміщення, тому оплата за електричну енергію, що споживається у такому приміщенні фізичною особою, має здійснюватись за роздрібним тарифом відповідного класу напруги, за тарифами для підприємців та юридичних осіб.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

ОСОБА_3