Справа № 1601/6226/2012
Провадження № 4-с/524/57/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

31 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою в порядку статей 383-389 ЦПК України на дії державного виконавця. Уточнивши скаргу, просив суд про наступне:

визнати дії старшого державного виконавця Богунова О.О. та державного виконавця Серажима Д.С. щодо неповідомлення його про відкриття виконавчих проваджень та про вчиненні дії в рамках виконавчого провадження неправоміврними;

визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Серажима Д.С. щодо неперевірки наявного у нього іншого майна, окрім нерухомого, за рахунок якого можна було задовольнити вимоги стягувачів;

визнати неправомірними та протиправними дії державного виконавця Серажима Д.С. щодо направлення заявки на реалізацію та вчинення подальших дій, щодо реалізації на електронних торгах 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (наразі проспекті ОСОБА_4) у м. Кременчуці, що належить йому на праві власності;

визнати неправомірними та протиправними дії державного виконавця Серажима Д.С. щодо не направлення Постанови про зупинення виконавчого провадження до організації, що здійснювала реалізацію квартири, що належить йому на праві власності;

визнати неправомірною та протиправною бездіяльність державного виконавця Серажима Д.С. щодо не направлення Постанови про зупинення виконавчого провадження до організації, що здійснювала реалізацію квартири, що належить йому на праві власності;

визнати неправомірною та протиправною бездіяльність державного виконавця Загребельного А.Ю., щодо не направлення Постанови про закінчення виконавчого провадження до організації, що здійснювала реалізацію квартири, що належить йому на праві власності.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу підтримав. Посилаючись на пункт 6 статті 39 та статтю 63 Закону України «Про виконавче провадження», пункт другий розділу 11 «Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», просив суд скаргу задовольнити повністю. Пояснив, що державні виконавці не пропонували ні йому, ні ОСОБА_1 сплатити заборгованість на користь стягувача ОСОБА_5 в сумі 12 000 грн.

Заступник начальника ВДВС ОСОБА_6, державний виконавець Серажим Д. С. та державний виконавець Загребельний А.Ю. проти скарги заперечували, посилаючись на статті 7, 52 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець Загребельний А. Ю. пояснив, що 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 не була єдиним житлом ОСОБА_1 На момент проведення прилюдних торгів ОСОБА_1 мав несплачену заборгованість перед ОСОБА_5 в сумі 12 000,33 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне:

На примусовому виконанні у Автозаводському ВДВС м. Кременчука перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб боргу в загальній сумі 786 959,63 грн. До складу зведеного провадження входили, зокрема, виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанку» грошових коштів в сумі 637 015,99 грн.; на користь ОСОБА_5 34 481,34 грн.; на користь ОСОБА_5 12 033,54 грн., а також про стягнення коштів у сумі 1 609,50 грн. та 1 819,26 грн. на користь КТП 1628.

Під час примусовоого виконання було встановлено, що боржнику на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_3. 5.03.2014 року держвиконавцем було складено акт опису та арешту майна 1/3 частини зазначеної квартири, а 15.01.2016 року призначена експертиза для визначення її вартості. 28.04.2016 року до ДП «СЕТАМ» направлена заявка на реалізацію 1/3 частини зазначеної квартири. Торги, які були призначені на 23 червня 2016 року по 25 червня 2016 року, та повторні торги, призначені на 21.07. по 23.07.2016 року, не відбулись. На торгах, що проводидись з 22.08. по 24.08.2016 року, майно було продано за 62 260,00 грн.. Покупцем стала стягувач ОСОБА_5

Судом встановлено, що ОСОБА_1 19 серпня 2016 року дізнався про відкриття старшим державним виконавцем Тараном С.І. 8 листопада 2012 року двох виконавчих проваджень про стягнення з нього боргу на користь КТП 1628 та про відкриття старшим державним виконавцем Богуновим О.О. 10.02.2016 року виконавчого провадження про стягнення з нього боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Пояснення ОСОБА_1 про те, що до 19 серпня 2016 року він знав тільки про примусове виконання рішень судів про стягнення з нього коштів на користь колишньої дружини ОСОБА_5, не спростовані, адже доказів направлення ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суду не надано, а копій постанов про відкриття проваджень про стягнення боргів на користь КАТП 1628 ОСОБА_1 не отримувались. Належно не спростовані також пояснення ОСОБА_1 про те, що 25 березня 2016 року він ознайомився тільки з матеріалами виконавчих проваджень за стягненнями на користь ОСОБА_5 22 серпня 2016 року ОСОБА_1 сплатив борг на користь КТП 1628.

19 серпня 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав заяви про закриття виконавчих проваджень на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у зв»язку із скасуванням рішення, на підставі якого видавався виконавчий лист, та на користь КТП 1628 у зв»язку з добровільною сплатою боргу, що підтверджувалось квитанцією. 19 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Серажимом Д.С. було зупинене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 грошової вартості домоволодіння в сумі 34 481,34 грн. (а.с. 28). Представник ОСОБА_1 також просив закінчити виконавче провадження про стягнення коштів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та зупинити реалізацію 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 на прилюдних торгах (а.с.30). Постанова про закриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів в сумі 733 361,99 грн. державним виконавцем Загребельним А.Ю. була винесена тільки 23 серпня 2016 року.

Отже, станом на 22 серпня 2016 року єдиним виконувалося одне провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 12 033,54 грн., що становить меншу суму ніж 10 мінімальних заробітних плат.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. (надалі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, згідно ст. 25 вказаного закону державний виконавець зобов'язаний надіслати, супровідними листами, боржнику та стягувачу копію постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня після його відкриття.

Так, відповідно до п. 5 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що для забезпечення реального виконання рішення суду, державний виконавець може накласти арешт на майно боржника шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Тобто, для забезпечення виконання рішення суду державному виконавцю законодавством надано право на накладення арешту на майно боржника у разі відсутності самостійного виконання ним вимог державного виконавця.

Враховуючи зазначене, обов'язковою умовою для застосування до боржника додаткових заходів спрямованих на виконання рішення, державним виконавцем, який відповідно до вимог ст.11 вказаного закону зобов'язаний та здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, є відсутність самостійного і добровільного виконання боржником вимог встановлених у постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Стягнення за виконавчими документами звертаються в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» чітко встановлює порядок реалізації майна фізичної особи:

- грошові кошти;

- рухоме майно;

- нерухоме майно: окремо від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику та в якому боржник не проживає;

- в останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Таким чином, матеріали справи містять докази які підтверджують неправомірність дій та бездіяльності державних виконавців, що призвели до порушення прав ОСОБА_1

Положеннями ст. 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно частин 2,3 статті 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Богунова О.О. та державного виконавця Серажима Д.С. Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо неповідомлення ОСОБА_1 про відкриття виконавчих проваджень та про вчиненні дії в рамках виконавчого провадження неправомірними.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_7 щодо неперевірки наявного у ОСОБА_1 іншого майна, окрім нерухомого, за рахунок якого можна було задовольнити вимоги стягувачів.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_7 щодо направлення заявки на реалізацію та вчинення подальших дій, щодо реалізації на електронних торгах 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (наразі проспекті ОСОБА_4) у м. Кременчуці, що належить ОСОБА_1 на праві власності;

Визнати неправомірними дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_7 щодо не направлення постанови про зупинення виконавчого провадження до організації, що здійснювала реалізацію квартири, що належить ОСОБА_1 на праві власності;

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_7 щодо не направлення постанови про зупинення виконавчого провадження до організації, що здійснювала реалізацію квартири, що належить ОСОБА_1 на праві власності;

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3, щодо не направлення постанови про закінчення виконавчого провадження до організації, що здійснювала реалізацію квартири, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя