КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/890/16-ц
Провадження №2/319/512/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Мальованого В.О.,

при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,

за відсутності осіб , що беруть участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

12 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому заявлена вимога про поділ спільного майна подружжя.

В обгрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначила, що з 15 липня 2006 року по 10 листопада 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 В період шлюбу ними було придбано майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, яке позивач прохає поділити .

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на наступне майно:

- комп'ютер (монітор , системний блок) - вартістю 3500 грн.;

- ліжко- вартістю 800 грн.;

- шафу - вартістю 500 грн.;

- пральну машину (автомат) "Samsung" - вартістю 2000 грн.;

Разом майна на загальну суму 7300 грн.

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на наступне майно:

- холодильник "Дніпро"- вартістю 3000 грн.;

- кухонну стінку - вартістю 1200 грн.;

- телевізор "LG" - вартістю 1000 грн.;

- трюмо - вартістю 300 грн.;

- пуф - вартістю 150 грн.;

Разом майна на загальну суму 6550 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Daewoo Sens, 2006 року випуску, червоного кольору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію, що становить 1/2 частину вартості автомобіля Daewoo Sens, 2006 року випуску, в розмірі відповідно середньої вартості спірного автомобіля в сумі 41 856 грн..

12 серпня 2016 року сторона позивача надали уточнену позовну заяву в якій уточнили позовні вимоги на право власності на майно, де просили виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на наступне майно:

- комп'ютер (монітор , системний блок) - вартістю 3000 грн.;

- ліжко - вартістю 1000 грн.;

- шафу - вартістю 500 грн.;

- пральну машину (автомат) "Samsung" - вартістю 2000 грн.;

- духова піч-вартістю 400 грн.;

Разом майна на загальну суму 6900 грн.

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на наступне майно:

- холодильник "Дніпро"- вартістю 3000 грн.;

- кухонну стінку - вартістю 1200 грн.;

- телевізор "LG" - вартістю 1000 грн.;

- шафу-вартістю 500 грн.;

- 2 тумби вартістю 400 грн.;

- трюмо - вартістю 300 грн.;

- пуф - вартістю 150 грн.;

Разом майна на загальну суму 6550 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Daewoo Sens, 2006 року випуску, червоного кольору та стягнути з останнього на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію, що становить 1/2 частину вартості автомобіля Daewoo Sens, 2006 року випуску, в розмірі відповідно середньої вартості спірного автомобіля в сумі 41 856 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на скутер Viper (Вайпер).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію, що становить ? вартості скутеру Viper (Вайпер) 2850 грн. та грошову компенсацію ? вартості 4 свиней, що становить 6480 грн.

Зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 слідуюче майно: мясорубку, хлібопіч, мікрохвильову піч. (а.с. 27-29)

Стягнути з ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати.

20 вересня 2016 року до суду надійшло заперечення на позовну заяву від ОСОБА_2, в якій останній повідомив суд про те, що жодного письмового доказу наданого позивачем він не визнає та прохає суд виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на наступне майно:

- комп'ютер (монітор , системний блок) - вартістю 3000 грн.;

- пральну машину-автомат - вартістю 2000 грн.;

- ліжко (дитяче) - вартістю 1000 грн.;

- шафу вартістю - 500 грн.;

- духову піч - вартістю 400 грн.;

ОСОБА_2 виділити та визнати за ним право власності на наступне майно:

- холодильник «Дніпро»- вартістю 3000 грн.

- кухонну стінку - вартістю 600 грн.;

- телевізор "WEST" - вартістю 1000 грн.;

- шафу-вартістю 500 грн.;

- 2 тумби вартістю 200 грн.;

- трюмо - вартістю 300 грн.;

- пуф - вартістю 150 грн.;

Також ОСОБА_2 зазначає, що стосується скутера, автомобіля та свиней, то вони на час проживання подружжя їм не належали і на даний час не належать. На підтвердження цього факту ОСОБА_2 надав копію талону на мопед, який виданий 30.05.2008 року, реєстраційний номер 245, власником якого є ОСОБА_3.

Також ОСОБА_2 повідомляє, що стосовно подарунків в його будинку є дійсно хлібопіч позивача, яка була подарована їй, а тому він згоден її віддати. Про факт існування та місце перебування інших двох побутових речей, йому не відомо. (а.с.37-39)

В судове засідання позивач та його представник адвокат ОСОБА_4 не зявилися, надавши до суду заяву, в якій прохали суд розглянути справу без їх участі, повідомили , що вони підтримують заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, прохали позов задовольнити. В частині позовних вимог, щодо витребування особистого майна у відповідача, а саме мікрохвильової печі не наполягають.(а.с.52)

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засіданні не зявились, надавши до суду заперечення на позовну заяву, в якій прохали розглянути справу без їх участі з урахуванням поданих заперечень проти позову та задовольнити її. (а.с.37-39)

Суд, з'ясував позиції сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони з 15 липня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2015 року (а.с.7).

За частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Пункт 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ними за період шлюбу за спільні грошові кошти придбано побутову техніку та меблі, а саме: кухонну стінку - вартістю 600 гривень, телевізор "WEST"- вартістю 1000 гривень, компютер (монітор, системний блок) - вартістю 3000 гривень, 2 шафи - вартістю 500 гривень, 2 тумби - вартістю 200 гривень, трюмо - вартістю 300 гривень, пуф - вартістю 150 гривень, пральна машина - вартістю 2000 гривень, холодильник «Дніпро» - вартістю 3000 гривень, духова піч - вартістю 400 гривень.

Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Сторонами та їх представниками не було заявлено клопотань про призначення судової товарознавчої експертизи з метою визначення вартості спірного майна, тому суд, визначаючи вартість майна, виходить з вартості цих побутових приладів та меблів, яка була заявлена сторонами та ними не оспорювалась.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідачем ОСОБА_2 позов в частині розподілу побутової техніки та меблів у спосіб запропонований позивачем ОСОБА_1 , а саме : виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на наступне майно:

- комп'ютер (монітор , системний блок) - вартістю 3000 грн.;

- пральну машину-автомат - вартістю 2000 грн.;

- ліжко (дитяче) - вартістю 1000 грн.;

- шафу вартістю - 500 грн.;

- духову піч - вартістю 400 грн.;

ОСОБА_2 виділити та визнати за ним право власності на наступне майно:

- холодильник «Дніпро»- вартістю 3000 грн.

- кухонну стінку - вартістю 600 грн.;

- телевізор "WEST" - вартістю 1000 грн.;

- шафу-вартістю 500 грн.;

- 2 тумби вартістю 200 грн.;

- трюмо - вартістю 300 грн.;

- пуф - вартістю 150 грн., повністю визнається. Також відповідач погоджується з позовними вимогами , щодо повернення м'ясорубки та хлібопечі. Тому в цій чакстині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується розподілу спірного майна транспортних засобів , а саме, скутера та автомобіля, то суд виходить з наступного: Скутер не є власністю подружжя, а тому не підлягає поділу, це підтверджується копією талону на скутер яку надав ОСОБА_2, який виданий 30.05.2008 року, реєстраційний номер 245, власником якого є ОСОБА_3. (а.с.39)

Автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110 був зареєстрований 01.07.2011 року за ОСОБА_2, а з 18.03.2015 року перереєстрований по договору купівлі-продажу на іншу особу, що підтверджується довідкою від 06 жовтня 2016 року за № 31/8/2345/772 виданою МВС України Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області Територіальний сервісний центр 2345 (а.с.47).

Оскільки автомобіль був придбаний у період шлюбу, то він, відповідно до ст.368 СК України є спільною власністю подружжя та підлягає поділу.

На момент розгляду справи , як зазначено вище відповідач ОСОБА_2 за договором купівлі -продажу продав спірний автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110.

Пункт 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року містить роз"яснення про рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, і передбачено ч. 1 ст.63, ч. 1 ст.65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Будь-яких доказів того , що автомобіль був проданий за спільною згодою подружжя і кощти витрачені на потреби сім'ї суду надано не було.

Оскільки відповідач ОСОБА_2, без згоди своєї дружини здійснив відчуження автмобіля , який був спільною сумісною власністю подружжя, тому цілком справедливо позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною вимогою про компенсацію їй половини вартості відчуженго автомобіля.

Вирішуючи питання про розмір 1/2 частини вартості автомобіля , суд приймає до уваги надані позивачем відомості із інтернет ресурсу "Автобазар" , згідно яких середня вартість аналогічного автомобіля складає 83 712 гривень (а.с.8-12).

Відповідачем ОСОБА_2 на спростування зазначеної ціни не було надано жодних доказів.

Разом з тим враховуючи , що відповідач ОСОБА_2 продав вказаний автомобіль, то позовні вимоги позивача , щодо визнання за позивачем права власності на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110 є безпідставними.

Що стосується позовних вимог про компенсацію половини вартості 4 свиней вагою по 120 кілограм кожна , вартістю 27 гривень за кілограм , суд враховує наявні в матеріалах справи докази, а саме довідку Комиш Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області за №9 від 26 липня 2016 року, згідно якої станом на початок 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно по господарського обліку тримали в господарстві, свиней 4 голови, птиці 20 голів(а.с.15). З початку 2015 року до рішення суду про розлучення 13 жовтня 2015 року минуло дев'ять з половиною місяців , що свідчить про те , що на момент розлучення, четверо свиней, що перебували в господарстві подружжя цілком могли бути уже дорослими , а тому зазначені позивачем вага свиней та вартість за один кілограм є правдоподібними і не викликають у суду сумнівів у їх достовірності.

До того ж позивачем ОСОБА_2 до своїх заперечень не надано доказів , які б спростовували доводи позивача про вагу свиней та їх вартість. А заперечення відповідача про те , що у них в господарстві не було свиней спростовуються довідкою селищної ради.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись стст.70,71,74 Сімейного кодексу України, ст.358 ЦК України, ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розділити спільне сумісне майно подружжя та виділити у власність позивачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, наступне рухоме майно, загальною вартістю 6900 гривень, а саме : комп'ютер (монітор , системний блок) - вартістю 3000 грн., пральну машину-автомат - вартістю 2000 грн., ліжко (дитяче) - вартістю 1000 грн., шафу вартістю - 500 грн., духову піч - вартістю 400 грн.;.

У власність відповідачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 виділити наступне рухоме майно, загальною вартістю 5750 гривень, а саме: холодильник «Дніпро»- вартістю 3000 грн., кухонну стінку - вартістю 600 грн., телевізор "WEST" - вартістю 1000 грн., шафу-вартістю 500 грн., 2 тумби вартістю 200 грн., трюмо - вартістю 300 грн., пуф - вартістю 150 грн.

Зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 хлібопіч та мясорубку.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 1/2 вартості автомобіля "ЗАЗ-DAEWOO T13110" 2006 року випуску в сумі 41856 (сорок одна тисяча вісімсот п'ятдесят шість) гривень, компенсацію 1/2 частини вартості 4 свиней в сумі 6480 (шість тисяч чотириста вісімдесят) гривень та понесені нею судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок, а всього 48887 (сорок вісім тисяч вісімсот вісімдесят сім ) гривень 20 копійок .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. О. Мальований