Провадження № 2/750/2963/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

14 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі № 27, що розташована в будинку № 22 по вул. Бєлова в м. Чернігові, оскільки відповідач не проживає в ньому з серпня 2015 року без поважних причин.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 14).

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с 15).

У період шлюбу сторонами була придбана квартира № 27, що розташована в будинку № 22 по вул. Бєлова в м. Чернігові, про що свідчить договір купівлі-продажу від 23 травня 2012 року (а/с 16-18), яка була зареєстрована за позивачем (а/с 20).

Згідно договору про поділ майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, укладеного між сторонами 05 серпня 2016 року, сторони прийшли до взаємної згоди добровільно поділити між собою майно, спільно набуте під час перебування у шлюбі, а саме: квартиру № 27, що розташована в будинку № 22 по вул. Бєлова в м. Чернігові. Після укладення цього договору ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить вказана вище квартира, а вона сплачує ОСОБА_2 кошти в розмірі 49000 грн. (а/с 21-22).

Відповідач зареєстрований у вказаній вище квартирі, проте, як зазначила позивач, він не проживає за місцем реєстрації з серпня 2015 року.

Також, 09 листопада 2016 року було складено акт за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, затверджений начальником Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради, згідно якого особи підтверджують, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації у зв'язку із зміною місця проживання (а/с 23).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. ст. 1, 3 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі № 27, що розташована в будинку № 22 по вул. Бєлова в м. Чернігові.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: