Справа № 383/882/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бевз О.Ю.,

при секретарі Могиленко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Бобринець справу №383/882/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання батька, чоловіка,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів на його утримання, обґрунтовуючи їх тим, що він хворіє має вади зору, потребує невідкладного оперативного лікування, належної допомоги від дітей та дружини не отримує, тому він з даним позовом змушений звернутися до суду про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразово, кошти в сумі 25 000 грн. (двадцять пять тисяч гривень 00 коп.), на покриття витрат, повязаних з лікуванням та стягнення з ОСОБА_4 на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видівдоходу (заробітку), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, довічно починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявились. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, але надала заперечення на позов, зі змісту яких вбачається, що остання з наданих батьком доказів не вбачає, що він є пенсіонером чи інвалідом, чи непрацездатною особою, яка не має можливості заробляти кошти самостійно, та його хвороба лікується протягом 1-2 днів. Також відповідачка зазначила, що з 12-ти річного віку батько не займався її вихованням та не цікавився її життям. На даний час у відповідачки на утриманні є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, 14.04.2010 року, ОСОБА_7, 20.07.2007 року (про що надано свідоцтва про народження дітей). Відповідачка не працює, проживає в будинку батьків, та немає матеріальної можливості надавати допомогу батькам. В звязку з чим попросила в позову відмовить, справу розглянути без її участі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, але надала письмове заперечення на позов, зі змісту якого вбачається, що з 1989 року вона з позивачем проживають окремо, ніяких відносин не підтримують, і шлюб на даний час існує лише формально. На даний час відповідачка ОСОБА_4 є особою пенсійного віку та отримує пенсію в розмірі 1355 грн., інших доходів не має. Вважає позв необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, в звязку з чим просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі, справу розглянути без її участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, народився 04 листопада 1962 року, на день подання позову його вік складає повних пятдесят три роки. На початку травня 2016 року він захворів та має вади зору, що підтверджуеться довікою про проходжения обстеження в Лікувально - діагностичному центрі ПП ПВФ «Ацинус». Також, згідно довідки вбачається, що він потребую невідкладного оперативного лікування: факоемульсифікація з імплантацією штучного кришталика на правому та лівому оці. Середня вартість зазначеної операції на одному оці складає 10 тис. гривень, але може коливатись в залежності від виду, типу та виробника кришталика.

Після виникнення хвороби очей, його доглядом займається молодша донька ОСОБА_3, у якої він почав проживати з 10.05.2016 року, по вулиці Комарова 36 в с. Кетрисанівка, Бобринецького району Кіровоградської області.

На сьогоднішній день він за станом здоровя не працює та не отримую пенсію, інших джерел доходу в нього немає. Має дві рідні повнолітні та дієздатні доньки, відносно яких він не був позбавлений батьківських прав. Одна молодша, у якої він зараз проживає та старша, яка не має можливості і відмовляється допомогти йому у проведенні лікування очей та надати допомогу по утриманню в реабілітаційний період. Одружений має дружину, яка не має змогу надавати матеріальну допомогу на його утримання.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків.

З аналізу ст.. 202-206 СК України, у виняткових випадках, якщо мати та батько є тяжко хворими, а дитина має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, повязаних з лікуванням та доглядом на ними.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не довів, що він є тяжко хворою людиною, довідка про те, що у позивача за результатами обстеження виявлено помутніння кришталика обох очей не є висновком, який підтверджує факт того, що позивач є тяжко хворою людиною та не є беззаперечним доказом того, що він має право на покриття витрат, повязаних з лікуванням та доглядом за ним.

Крім того, даний вид допомоги надається лише в тому випадку, коли дитина має достатній дохід, але позивачем не заявлено жодного клопотання про витребування відомостей про доходи відповідачки ОСОБА_2, і остання в свою чергу, надала заперечення на позов, зі змісту яких вбачається, що остання з наданих батьком доказів не вбачає, що він є пенсіонером чи інвалідом, чи непрацездатною особою, яка не має можливості заробляти кошти самостійно, та його хвороба лікується протягом 1-2 днів. Також відповідачка зазначила, що з 12-ти річного віку батько не займався її вихованням та не цікавився її життям. На даний час у відповідачки на утриманні є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, 14.04.2010 року, ОСОБА_7, 20.07.2007 року (про що надано свідоцтва про народження дітей). Відповідачка не працює, проживає в будинку батьків, та немає матеріальної можливості надавати допомогу батькам. В звязку з чим попросила в позову відмовить. Позивач на заперечив доводів відповідачки ОСОБА_2 та його представник попросив розглянути позов без їхньої участі.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, так як стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позову.

Відповідно до ч.2,3 ст.75 Сімейного кодексу України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи вищевикладену норму закону, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 безпідставними та необґрунтованими, оскільки, як вбачається з пояснень ОСОБА_4, та про що не заперечив позивач ОСОБА_1 вони не проживають разом тривалий час, і відповідно до вимог закону право на утримання має той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Позивачем дані обставини не доведені жодним чином, належних та допустимих доказів того, що він має право на таке утримання не надано, а тому суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, в звязку з чим необхідно відмовити в його задоволені.

Отже, враховуючи, що позивачем не доведено факту того, що він потребує матеріальної допомоги, а відповідачі мають матеріальну змогу сплачувати аліменти, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 75, 202-206 СК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 25000 грн. на покриття витрат, повязаних з лікуванням та доглядом батька, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання чоловіка, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області, через Бобринецький районний суд, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та протягом двадцяти днів після цього апеляційної скарги.

Суддя О.Ю. Бевз