Провадження № 2/761/2989/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у зв'язку із викраденням невідомими особами правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1, а саме договору купівлі-продажу від 02.04.1997 року, наразі у позивача відсутні документи, що підтверджують його право власності на вказане нерухоме майно. На підставі викладеного останній звернувся до суду із відповідним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.04.1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Із Довідки СВ Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області від 06.11.2015 року вбачається, що 06.11.2015 року до ЧЧ Ірпінського МВ надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_1, який повідомив, що невідома особа, перебуваючи 06.11.2015 року приблизно о 13.00 за адресою: АДРЕСА_2 шляхом розбиття скла в автомобілі таємно викрала особисті речі ОСОБА_1, зокрема, документи на підтвердження права власності на квартиру АДРЕСА_1. На даний час по кримінальному провадження проводиться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002659 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 8).

Намагаючись отримати дублікат Договору купівлі-продажу у Товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості», яка його посвідчила відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», позивачем було виявлено, що вказана організація була ліквідована (а.с. 9-11).

10.11.2015 року позивачем до Господарського суду м. Києва було оформлено запит з проханням повідомити чи міститься в матеріалах справи про банкрутство Товарної біржі «Українська Біржа Нерухомості» інформація щодо архівної установи, до якої була передана документація Товарної біржі «Українська Біржа Нерухомості» на довгострокове зберігання у зв'язку з ліквідацією.

Листом від 27.11.2015 року позивача повідомлено, що справу про банкрутство Товарної біржі «Українська Біржа Нерухомості» було знищено у зв'язку із закінченням терміну її зберігання (а.с. 12).

При цьому, Державним архівом м. Києва листом від 11.12.2015 року за вих. № 02-23/А-259/2659 та листом Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.12.2015 року за вих. № 108-21333/01 було повідомлено, що документи Товарної біржі «Українська Біржа Нерухомості» на зберігання не надходили (а.с. 13, 14).

Листом від 10.12.2015 року № 16071 (И-2015) КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» була надіслана незавірена копія Договору купівлі-продажу квартири (а.с. 16).

За ч. 1 ст. 316 правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч. 1 ст. 392 ЦК України).

Враховуючи, що у позивачем втрачено документи, якими підтверджується його право власності на квартиру АДРЕСА_1, останнім було вжито всіх можливих заходів отримання таких документів, більше того, відповідачем у судовому засіданні було визнано позов у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 319, 321, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: