АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2532/16 Справа № 203/4752/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Романюк М.М., Котушенко С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, служба у справах дітей Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

10 серпня 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в грудні 2009 року нею було придбано квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11 грудня 2009 року. Позивачка сплатила грошові кошти в сумі 160000,00 грн. продавцю квартири ОСОБА_5 В 2013 році відповідач, в особі опікуна ОСОБА_4, предявив свої права на належну позивачці квартиру та подав до Кіровського районного суду віндикаційний позов про витребування у позивачки квартири. Апеляційним судом Дніпропетровської області 02 жовтня 2013 року у справі №22-ц/774/8281/13 прийнято рішення про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4, скасовано рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року та прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволений у повному обсязі, а у позивачки витребувано квартиру АДРЕСА_1. Рішення про повернення ОСОБА_3 грошових коштів за квартиру, цим судом не приймалось. Придбана позивачкою квартира перебувала в дуже занедбаному стані, тому позивачкою був проведений капітальний ремонт. Відповідно до звіту про оцінку майна від 08 квітня 2015 року, вартість квартири після проведення ремонтних робіт (поліпшень) значно збільшилась та складає 737295,00 грн. Тому позивачка просила стягнути на свою користь з відповідача грошові кошти в розмірі 577295,00 грн.(виходячи з розрахунку: 737295,0 грн. 160000,0 грн.), моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.09.2001 року ОСОБА_3 належала на праві власності квартира АДРЕСА_2 (а.с. 13 у т. 1 цивільної справи Кіровського районного суду м. Дніпропетровська №2/0203/801/2013 за позовом ОСОБА_4 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5, приватний нотаріус ОСОБА_6, Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, про витребування майна із чужого незаконного володіння, що оглянута судом апеляційної інстанції).

09.10.2009 року між продавцем ОСОБА_3 і покупцем ОСОБА_5 у письмовій нотаріальній формі було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, що стверджується витягом з Державного реєстру правочинів (а.с. 6, 7 у т. 1 цивільної справи Кіровського районного суду м. Дніпропетровська №2/0203/801/2013, що оглянута судом апеляційної інстанції).

11 грудня 2009 року між продавцем ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_2 був укладенийдоговір купівлі-продажу вказаної вище квартири (а.с. 6 -7 у т. 1). За умовами даного договору ОСОБА_5 передає у власність ОСОБА_2 спірну квартиру, а покупець приймає та оплачує вартість відчужуваної квартири за ціною 160000,0 грн. (а.с. 6).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2010 року, яке набрало законної сили 30.06.2010 року, визнано ОСОБА_3 недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном ОСОБА_4 Даним рішенням встановлено, що на час укладення договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2009 року ОСОБА_3 не міг розуміти значення своїх дій та курувати ними (а.с. 12 у т. 1 цивільної справи Кіровського районного суду м. Дніпропетровська №2/0203/801/2013, що оглянута судом апеляційної інстанції).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2013 року, що набрало законної сили, позов ОСОБА_4, діючого в інтересах недієздатного ОСОБА_3, до ОСОБА_2, терті особи ОСОБА_5, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_7, КП «ДМБТІ», про витребування майна із чужого, незаконного володіння та повернення його у власність - задоволено. Вирішено витребувати у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 та повернути її у власність ОСОБА_3 (а.с. 8 12; цивільна справа Кіровського районного суду м. Дніпропетровська №2/0203/801/2013 у двох томах, що оглянута судом апеляційної інстанції).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2014 року (цивільна справа Кіровського районного суду м. Дніпропетровська №2/0203/204/2014, що оглянута судом апеляційної інстанції) позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_4, ОСОБА_8, третя особа приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_9, про стягнення суми - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4, який є опікуном ОСОБА_3, на користь ОСОБА_5 179863,00 грн., еквівалент 18000,00 доларів США, 8300,0 грн. вартості пластикових вікон, понесені витрати під час укладення договору купівлі-продажу у розмірі 1441,80 грн. нотаріальних витрат, 1441,80 грн. податок до пенсійного фонду, а також 1000,0 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Вказаним рішенням також частково задоволено позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, Управління служби у справах дітей Кіровського районної ради у м. Дніпропетровську, про стягнення сими; стягнуто ОСОБА_4, який є опікуном ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 192441,00 грн. вартості ремонтних робіт у спірній квартирі, 1600,0 грн. - нотаріальних витрат, 1600,0 грн. податок до пенсійного фонду, 1000,0 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. (а.с. 32 - 34).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року (цивільна справа Кіровського районного суду м. Дніпропетровська №2/0203/204/2014, що оглянута судом апеляційної інстанції) рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_4, який є опікуном ОСОБА_3, на користь ОСОБА_5 8300,0 грн. вартості пластикових вікон, 1441,8 грн. нотаріальних витрат, 1000,0 грн. у відшкодування моральної шкоди скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог. Рішення в частині загального розміру стягнутої з ОСОБА_4, який є опікуном ОСОБА_3, на користь ОСОБА_5 суми та судового збору змінено; зменшено загальний розмір стягнутої з ОСОБА_4, який є опікуном ОСОБА_3, на користь ОСОБА_5 суми до 181304,8 грн. та судового збору до 1813,05 грн. Рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 скасовано; у цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2014 року залишено без змін. (а.с.35-37) У своєму рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської зазначила, що суд першої інстанції не з'ясував, а позивачка не довела, які ж конкретно поліпшення були виконані у спірній квартирі; місцевий суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та передчасно дійшов висновку про стягнення 192441,0 грн. як витрат, на які збільшилася вартість спірної квартири. (а.с.35-37)

Ухвалою колегії суддів судової сплати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року (справа №6-45168св14) касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який є опікуном недієздатного ОСОБА_4, - відхилено. Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2014 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року залишені без змін. (а.с.38 - 39).

29.04.2015 року іпотекодавець ОСОБА_2 у письмовій нотаріальній формі уклала іпотечний договір з іпотекодержателем ОСОБА_10, згідно якого в іпотеку передана спірна квартира АДРЕСА_2. Викладене стверджується копією іпотечного договору, що долучений до матеріалів справи.

02.07.2015 року у письмовій нотаріальній формі було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно якого іпотекодавець ОСОБА_2 передала, а іпотекодержатель ОСОБА_10 прийняла у власність спірну квартиру АДРЕСА_2, що стверджується копією відповідного договору, що долучена до матеріалів справи.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 02.07.2015 року здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_10.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що 17.07.2015 року іпотекодавець ОСОБА_10 у письмовій нотаріальній формі уклала іпотечний договір з іпотекодержателем ОСОБА_2, згідно якого в іпотеку знову передана спірна квартира АДРЕСА_2. Викладене стверджується копією іпотечного договору, що долучений до матеріалів справи.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 08 квітня 2015 року, затвердженого директором ТОВ «Кіконт-консалтинг» ОСОБА_11, величина вартості, отримана в результаті оцінки обєкту житлової однокімнатної квартири, розташованій на 4-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_4, складає 737295,00 грн. (курс НБУ долара США на дату оцінки 23,50 грн. за один долар США) (а.с.13 - 19).

Згідно з ч. 3 ст. 390 ЦК України добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. (ч.4 ст.390 України).

У пункті 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз»яснено, що вирішуючи спори щодо відповідальності добросовісного та недобросовісного набувача після витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні враховувати таке: - недобросовісний набувач зобов'язаний повернути або відшкодувати власнику всі доходи, які він одержав або міг одержати за весь час володіння майном. Добросовісний набувач повинен відшкодувати такі доходи лише з моменту, коли він дізнався про незаконність володіння майном, наприклад, з моменту, коли йому вручено повістку до суду у справі за позовом власника про витребування майна (частини перша та друга статті 390 ЦК); - добросовісний набувач (володілець) може залишити за собою здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені без завдання майну шкоди. Під поліпшенням слід розуміти такі витрати на майно, які, з одного боку, не зумовлені необхідністю його збереження, але, з іншого, мають обґрунтований характер, оскільки поліпшують експлуатаційні властивості майна. Якщо відокремлення поліпшень неможливе, добросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася вартість майна (частина четверта статті 390 ЦК).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що сторонами у судовому засіданні суду апеляційної інстанції визнано факт неперебування квартири АДРЕСА_5 у володінні відповідача ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_4; приймаючи до уваги, що право власності на спірну квартиру з 02.07.2015 року до цього часу зареєстроване за ОСОБА_10 на підставі договору, укладеного з іпотекодавецем ОСОБА_2, яка на підставі договору від 17.07.2015 року набула прав іпотекодаржателя щодо спірної квартири; враховуючи, що позов не пред»явлено до особи, яка зареєстрована у якості власника спірного житла, ОСОБА_10; зважаючи, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області щодо повернення квартири АДРЕСА_5не виконане, а позивачка ОСОБА_2 на цей час є іпотекодержателем даного нерухомого майна, - колегія дійшла висновку про передчасність заявленого позову.

Крім того, позивачкою не доведено, що сума, на яку збільшилася вартість спірного майна, складає саме 577295,0 грн. (737295,0 грн. 160000,0 грн.), адже 160000,0 грн. є договірною ціною ОСОБА_5 та ОСОБА_2 при укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири від 11.12.2009 року (а.с. 6 7) та не являється розміром вартості цієї квартири до здійснення поліпшень. Докази, які відповідають вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України, щодо розміру суми, на яку збільшилася вартість квартири АДРЕСА_5, - суду не надані, клопотання про їх витребування не заявлене.

Приймаючи до уваги відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення на користь позивачки грошової суми збільшення вартості майна; враховуючи недоведеність тверджень позивачки щодо наявності та розміру моральної шкоди, - місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення на користь позивачки моральної шкоди та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи правильне застосування місцевим судом вимог ст. 88 ЦПК України, зважаючи на положення ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді