Справа № 314/6556/14-ц
Провадження № 6/314/13/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Галянчук Н.М.,

секретар судового засідання Якуніна Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Вільнянського РУЮ ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним поданням, погодженим з начальником ВДВС Вільнянського РУЮ, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Вільнянського РУЮ перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. Боржник ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем вжиті заходи примусового виконання рішення суду:

-на адресу боржника направлялись вимоги державного виконавця для сплати боргу;

-неодноразово боржник попереджувався про кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України;

-до Вільнянського РВ ГУМВС було надіслано постанову про здійснення примусового приводу;

-проводились виконавчі дії по перевірці майнового стану боржника, під час яких ним вчинялись перешкоди.

Наявність у особи невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України. Тому державний виконавець і просить суд вирішити питання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Сторони виконавчого провадження на підставі ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України у судове засідання не викликалися. Державний виконавець у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, матеріали виконавчого провадження не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали, додані до подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню у звязку з таким.

Як вбачається з копії виконавчого листа № 314/6556/14-ц, виданого 19 лютого 2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області, копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 березня 2015 року, дійсно на виконанні у ВДВС Вільнянського РУЮ знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародними договором України або якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

Таким чином, підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон є сукупність двох умов: наявність у особи невиконаних зобовязань, покладених на неї рішенням суду або органу (посадової особи), а також факт її ухилення від виконання таких зобовязань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможивлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Разом з тим, у матеріалах подання відсутні будь-які дані, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання зазначених зобовязань, а наявність заборгованості сама по собі ще не свідчить про свідоме ухилення боржника від сплати боргу. Так, матеріали, додані до подання, не містять підтвердження про обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження, про забезпечення виклику боржника до ВДВС, а також про вжиті державним виконавцем заходи щодо перевірки майнового стану боржника, зокрема, направлення запитів до реєстраційних органів щодо права власності на нерухоме та рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення. При цьому факти перешкоджання боржником перевірки майнового стану, викладені в актах державного виконавця від 15 вересня 2015 року та від 19 жовтня 2015 року, за відсутності письмових підтверджень про обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій у зазначені дні, суд не приймає до уваги як належним доказ ухилення від виконання зобовязань.

Таким чином, у звязку з тим, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, відповідно до вимог ст.ст. 10, 57, 60 ЦПК України, державний виконавець як сторона, яка приймає участь у справі, не довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме не довів наявність факту ухилення (навмисного чи іншого свідомого невиконання) боржника від виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.М. Галянчук

26.02.2016