У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, третя особа - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2016 року та ухвалу апеляційного Закарпатської області від 05 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 10 серпня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Промисловий банк» (далі - ТОВ «Укрпромбанк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останньому надано кредит у розмірі 10 300 доларів США зі сплатою 12 % річних з терміном повернення до 09 серпня 2022 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, цього ж дня між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, за змістом якого остання передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: комерційну нерухомість (магазин) загальною площею 33, 15 кв. м та земельну ділянку площею 0, 2500 га, що розташовані по АДРЕСА_1.

Зазначало, що 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ним було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого йому передано права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі й за кредитним договором від 10 серпня 2007 року.

Посилаючись на те, що належним чином зобов'язань за кредитним договором відповідач не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 302 017 грн 54 коп., у рахунок погашення якої просить звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта Банк» та визнати за ним право власності на вказане майно.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2015 року ОСОБА_4 залучено до участі в справі в якості правонаступника померлої ОСОБА_5

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 липня 2016 року, позов задоволено.

У рахунок виконання основного зобов'язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 302 017грн 54 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 183 186 грн 30 коп.; сума заборгованості за відсотками - 112 230 грн 37 коп.;комісія за ведення кредиту - 6 600 грн 87 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: комерційну нерухомість (магазин) загальною площею 33,15 кв.м та земельну ділянку площею 0, 2500 га., що розташовані по АДРЕСА_1, шляхом визнання права власності на вказане майно за ПАТ «Дельта Банк».

Визнано за ПАТ«Дельта Банк» право власності на комерційну нерухомість (магазин) загальною площею 33, 15 кв. м та земельну ділянку площею 0,2500 га., що розташовані по АДРЕСА_1

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватиоскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що до ОСОБА_4 в порядку спадкування перейшло право власності на предмет іпотеки, відтак він має всі права та обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Судами попередніх інстанцій правильно зазначено й те, що відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки законодавством не встановлено строк, в межах якого спадкоємець може одержати свідоцтво про право на спадщину, тоді як спадщина належить спадкоємцеві з моменту її відкриття.

З огляду на вказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2016 року та ухвалу апеляційного Закарпатської області від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська