Справа № 530/1543/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

07.12.2016 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Водолага А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Зіньківський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, про встановлення факту смерті, в порядку ст. 257 1ЦПК України,-

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання не з»явилась заявник ОСОБА_1 і представник заінтересованої особи Зіньківського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області,про час і місце розгляду справи були повідомлені в законом встановленому порядку, направили в адрес суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Справа розглядалась в порядку ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

ОСОБА_1 звернулась в Зіньківський районний суд Полтавської області з заявою про встановлення факту смерті батька, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, народився м. Полтава, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, який помер 21 червня 2016 року в м. Сніжне Донецької області, від злоякісного новоутворення правої легені /а.с.10,11/.

Заявник звернулась до Зіньківського районного відділу ДРАЦСу ГТУЮ у Полтавській області для того, щоб отримати свідоцтво про смерть батька, ОСОБА_2, відповідного українського зразка. Але отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки я подала лікарське свідоцтво про смерть від 12.02.2016 р. №100 видане комунальним підприємством ЦПМСП №3 міста Донецька та свідоцтво про смерть серії ДНР № 028368 від 25.06.2016 р., тобто документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження /а.с.10-12/.

Встановлення факту смерті батька заявника та отримання належного свідоцтва про його смерть необхідно для реалізації права на спадщину померлого батька, ОСОБА_2.

В судове засідання представник Зіньківський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області не з"явився, на адресу суду надав листа про розгляд справи без їхньої участі, не заперечує заперечень проти задоволення заяви.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заявник, ОСОБА_1, є рідною дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії КЕ № 262462 /а.с.7/.

21 червня 2016 року ОСОБА_2, помер, про що свідчить довідка про причину смерті № 179 від 22.06.2016 року /а.с.10/, довідка про отримання допомоги для захоронення № 612 від 25.06.2016 року /а.с.10/, свідоцтво про смерть серії ДНР № 028368 від 25.06.2016 року /а.с.11/.

Суд сприймає надані заявником лікарське свідоцтво про смерть від 12.02.2016 р. №100 видане комунальним підприємством ЦПМСП №3 міста Донецька та свідоцтво про смерть серії ДНР № 028368 від 25.06.2016 р., як носії конкретної інформації факту смерті ОСОБА_3, при цьому не може визнати вказані довідки та свідоцтво належними та допустимими доказами, так як згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», вони є недійсними і не створюють правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі вплине на права і обовязки заявника, як спадкоємця.

За приписами ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, то і отримані документи на підтвердження факту смерті батька не створюють правових наслідків на території України і не можуть бути прийняти органами державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Таким чином встановлення факту смерті ОСОБА_3, реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, є обоязковою передумовою для відкриття спадкової справи у нотаріуса на території України та вчинення усіх наступних юридично значимих дій для оформлення переходу майнових прав в порядку спадкування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у заявника є обєктивні перешкоди для проведення державної реєстрації смерті свого батька. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, так як законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Частиною 4 ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Судові витрати покласти на заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 256, 257-1, 367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, народився м. Полтава, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, який помер 21 червня 2016 року в м. Сніжне Донецької області, від злоякісного новоутворення правої легені.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення направити сторонам.

СуддяОСОБА_4