Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Кузнєцова В.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дел-ком», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Харчепром», реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції головного управління юстиції у Дніпропетровській області, приватне підприємство «Фрострейн», Приватне підприємство Агенство «Малбі», про витребування майна з чужого незаконного володіння і визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дел-ком» про витребування майна з чужого незаконного володіння і визнання права власності, посилаючись на те, що 14 жовтня 2002 року він за договором купівлі-продажу цінних паперів № 130К набув право власності на 985 479 простих іменних акцій ЗАТ «Ясень». 30 квітня 2008 року право власності на 100% долі в уставному фонді ТОВ «Ясень», які раніше належали йому, за рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юридична рада» перейшло до ТОВ «Солара». На виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юридична рада» 30 травня 2008 року Ворошиловським районним судом м. Донецька було винесено ухвалу про видачу виконавчого листа, яка була скасована ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 20 грудня 2011 року. Позивач вважає, що вказаною ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 20 грудня 2011 року встановлено, що акції ЗАТ «Ясень» повинні належати до цього часу позивачу. У липні 2008 року за приватним підприємством Агентство «Малбі» визнано на належні ТОВ «Ясень» та ВАТ «Дніпропетровський завод шахтної автоматики» будівлі, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 3. В подальшому Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за ПП Агентство «Малбі» зареєстровано право власності на будівлі, розташовані за адресою: вул. Академіка Лазаряна, 3 у м. Дніпропетровську. У серпні 2008 року ПП Агентство «Малбі» укладає з ЗАТ «Харчепром» договір купівлі-продажу будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що спірне майно було безвідплатно та безпідставно передано у власність третіх осіб, оскільки зміна учасників ТОВ «Ясень» відбулася незаконно. Нові учасники ТОВ «Ясень» при проведенні загальних зборів призначили директора товариства, який в подальшому укладав від імені товариства незаконні угоди, що призвело до передачі права власності на спірне майно третім особам. Незаконне призначення особи на посаду керівника є підставою для скасування договорів, укладених ним в подальшому та підставою для витребування майна особою, яка має речове право на передане майно. У вересні 2009 року ТОВ «Ясень» ліквідовано, а майно, що є предметом позову не включено до ліквідаційної маси підприємства, а, відтак, має бути розподілене між акціонерами, тобто позивачу. На звернення позивача до відповідача з вказаним питанням і вирішення питання повернення йому майна отримано відмову, тому звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати за ним право власності на всі будівлі по вул. Ак. Лазаряна, 3 у м. Дніпропетровську, витребувавши їх з чужого незаконного володіння відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно у набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже,згідно вищевикладених правових норм позивачем за позовом про витребування майна може бути лише власник цього майна або особа, що отримала це майно у володіння.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що власником нерухомого майна, що розташоване по вул. А. Лазаряна, 3 у м. Дніпропетровськ, є ТОВ «Дел-ком», а тому право щодо витребування спірного майна із чужого незаконно володіння у позивача відсутнє.

Доводи касаційної скаргипро те, що майно ТОВ «Ясень» було передано безвідплатно особою, яка не мала на це відповідних повноважень, а тому позивач має право витребувати майно із чужого незаконного володіння є безпідставними, оскільки в даному випадку мова йде про витребування майна товариства акціонерами, а позивач не надав доказів його повноважень представляти інтереси товариства, як члена корпорації і витребувати це майно, що було власністю товариства.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
В.О. Кузнєцов