Провадження № 2/344/4449/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Тадеушни до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщеннням, а саме: квартирою №3 по вул. Гнатюка, 20 в м. Івано-Франківську, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 Тадеушна звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщеннням, а саме: квартирою №3 по вул. Гнатюка, 20 в м. Івано-Франківську. Позовну заяву мотивувала тим, що, їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 в м Івано-Франківську. На даний час в квартирі зареєстрована позивачка, а також донька померлого сина ОСОБА_3 - ОСОБА_2. Однак, з 2005 року відповідачка в квартирі АДРЕСА_2 не проживає, добровільно залишила житло, при цьому забрала всі належні їй особисті речі. З 2005 року відповідачка спірним житлом не цікавиться та не користується ним, намірів повернутися не виявляє, повністю припинила виконувати обовязки, повязані з утриманням квартири та оплатою за комунальні послуги. Однак, не проживаючи у квартирі понад 10 років, вона і на даний час зареєстрована у ній. Реєстрація відповідачки перешкоджає позивачці здійсненню права на вільне користування і розпорядження майном та унеможливлює оформлення субсидії по оплаті за комунальні послуги. Вирішити питання в позасудовому порядку не можливо, оскільки між сторонами втрачені будь-які контакти.

Позивачка в судове засідання не зявилася, 10.11.2016 року представник позивачки ОСОБА_4 подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.30).

08.09.2016 року до суду надійшла довідка Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.29).

Однак, представник позивачки в судовому засіданні 21.09.2016 року суду повідомила, що відповідачка по місцю реєстрації не проживає, фактичне її місцепроживання позивачці не відоме.

Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідачку про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, проте, відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 31, 32).

З урахуванням думки представника позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 15.02.2001 року виданого Агенством по приватизації Державного житлового фонду квартира №3, яка знаходиться м.Івано-Франківську, вул. Гнатюка, 20 належить на праві спільної сумісної власності позивачці та членам її сім"ї: ОСОБА_5- чоловіку, ОСОБА_6 - сину в рівних долях (а.с.4).

Після смерті чоловіка ОСОБА_5, сина ОСОБА_6 позивачка спадкувала їхні 1/3 частки на квартиру, що підтверджується копіями Свідоцт про право на спадщину за законом від 28.09.2016 року (а.с.38, 40).

Таким чином, позивачка є власником квартири №3, яка знаходиться м.Івано-Франківську, вул. Гнатюка, 20.

Як вбачається із довідки №02-02/2897 від 19.08.2016 року у квартирі АДРЕСА_2 окрім позивачки зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасово з 24.05.2004 року по 01.09.2004 року (а.с.13).

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4, однак, з 2005 року у ній фактично не проживає.

Факт не проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 підтверджується наданими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з яких вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка зазначає, що реєстрація відповідачки у квартирі АДРЕСА_3 є перешкодою для оформлення субсидії по оплаті за комунальні послуги та здійсненню права на вільне користування і розпорядження майном.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 71, 163 ЖК України, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 74 ЦПК України, керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 Тадеушни до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщеннням, а саме: квартирою №3 по вул. Гнатюка, 20 в м. Івано-Франківську задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.