ухвала

іменем україни

23 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення суми вкладу та нарахованих відсотків, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), посилаючись на те, що він є постійним вкладником грошових коштів у ПАТ КБ «Надра». У зв'язку із закінченням терміну дії договорів банківського вкладу, його довірена особа чотири рази зверталась до працівників банку про видачу вкладів в сумі 15019,87 доларів США, однак їй було відмовлено у поверненні вкладів. Позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача суми вкладів, нараховані відсотки та судові витрати.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ПАТ «КБ «Надра» вклад та нараховані проценти у розмірі 6 296 доларів 36 центів США, що еквівалентно 144 353 грн 81 коп., та 3 000 грн витрат на правову допомогу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2015 року рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2015 року змінено в частині стягнення суми вкладу та нарахованих процентів. Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ПАТ «КБ «Надра» 3 908 доларів 61 центи США, що еквівалентно 93 466 грн 59 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 07 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір № 1997655 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Забота» на суму 1 982 долари США строком на 3 місяці зі сплатою 12 % річних з кінцевою датою повернення вкладу 07 листопада 2014 року.

03 вересня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір № 2016189 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Забота» на суму 2 000 доларів США строком на 3 місяці зі сплатою 11 % річних, з датою повернення вкладу 03 грудня 2014 року.

24 жовтня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір № 2053474 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Забота» на суму 5 149 доларів США строком на 3 місяці зі сплатою 11,5 % річних з датою повернення вкладу 24 січня 2015 року.

30 жовтня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір № 2057608 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Забота» на суму 5 245 доларів США, строком на 3 місяці зі сплатою 11,5 % річних з датою повернення вкладу 30 січня 2015 року

Відповідно до п. 3.4.5 вищевказаних договорів банк зобов'язується повернути вкладнику вклад в кінці строку розміщення вкладу або достроково в порядку, передбаченому цим договором, шляхом перерахування коштів на рахунок.

10 грудня 2014 року, 26 січня та 04 лютого 2015 року ОСОБА_5, яка діяла за дорученням від ОСОБА_3, зверталася до банку із заявами про повернення депозитних коштів у зв'язку із закінченням терміну, які залишені без задоволення.

Також, встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних - виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015 року № 26 щодо запровадження тимчасової адміністрації у «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Надра», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись ч. 4 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 23 квітня 2015 року № 85 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до 05 червня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до 05 червня 2015 року включно.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що банк не виконав взяті на себе зобов'язання з повернення вкладу у повному обсязі, порушивши вимоги Конвенції про захист прав людини, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22, ч. ч. 1, 4 ст. 41, ст. 1 ст. 64 та ст. 99 Конституції України, ст. ст. 526, 1058, 1060 ЦК України, тому з банку на користь позивача підлягає стягненню залишок коштів за договорами банківського вкладу у валюті, у якій кошти були внесені на депозитний рахунок, та виходячи із курсу іноземної валюти, встановленого Національним Банком України (далі - НБУ) на час отримання ОСОБА_3 позивачем коштів, виплачених Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру коштів, що підлягають стягненню, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачу належить до виплати в порядку черговості при процедурі ліквідації ПАТ «КБ «Надра» сума коштів, що не відшкодована Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, виходячи із розрахунку курсу, що був встановлений НБУ на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації. При цьому, апеляційний суд зазначив, що така сума повинна бути стягнута у національній валюті України - гривні, виходячи із курсу, встановленого НБУ на день ухвалення судового рішення.

Проте повністю погодитися з висновком суду апеляційної інстанції не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК Українипередбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.

У статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

При цьому, з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Таким чином, якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-2001цс15 від 20 січня 2016 року, № 6-1123цс16 від 13 червня 2016 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

Із матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що 06 травня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу було виплачено частину вкладу у розмірі 200 000 грн.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 212, 303, 316 ЦПК України зазначених норм закону не врахував, фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, належним чином не встановив, зокрема, не звернув увагу на те, що на виконання постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб запровадив у ПАТ «КБ «Надра» тимчасову адміністрацію з 06 лютого 2015 року та розпочав процедуру виведення банку з ринку. Тобто на момент ухвалення рішення судом першої інстанції (09 вересня 2015 року) у банку вже діяла тимчасова адміністрація, що унеможливило вирішення питання у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК Українипідставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом повністю не встановлені, судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ч. 3 ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик