Справа №: 343/1967/16-ц
Провадження №: 2/0343/879/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просить визнати за ним право власності на 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.Привокзальна,10 в м.Долина Івано-Франківської області, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4.

Свої вимоги мотивує тим, що 11 лютого 1985 року за мамою ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на ? частку домоволодіння, що знаходиться в м.Долина по вул.Привокзальна,10 Івано-Франківської області. Окрім того, зареєстровано право власності по 1/6 частці даного будинковолодіння між ним, матірю та сестрою, відповідачкою по справі, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_5, який помер 02 лютого 1984 року.

26 лютого 2006 року померла мати ОСОБА_1, після смерті якої відкрилася спадщина на 4/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за вказаною вище адресою. За життя мати склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право, заповідає ОСОБА_2. Заповіт посвідчено 22 грудня 1999 року державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за реєстровим № Д-892. Однак ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу. ОСОБА_3 також не бажає оформляти спадщину після смерті матері ОСОБА_1

В подальшому він звернувся до приватного нотаріуса Долинського міського нотарільного округу для видачі свідоцтва про право на спадщину, проте йому було повідомлено, що для видачі даного свідоцтва необхідне свідоцтво на право власності за померлою 26 лютого 2006 року ОСОБА_1 Він звернувся до Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації щодо встановлення технічних характеристик домоволодіння, де в довідці вказано, що за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на ? частку домоволодіння, що знаходиться в м.Долина по вул.Привокзальна,10 Івано-Франківської області, та зареєстровано право власності по 1/6 частці даного будинковолодіння між ним, матірю та сестрою, яке залишилося після смерті ОСОБА_5

Оскільки, в позасудовому порядку він не може визнати за собою право власності на спадкове майно, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 згідно довіреності від 15.07.2016 року ОСОБА_6 в судовому засіданні просив розглянути справу за відсутності відповідача, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_7 на повторний виклик в судове засідання не зявилася, не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчать матеріали справи.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У звязку з неявкою в судове засідання відповідачки ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, суд, керуючись ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалив розглянути дану справу в порядку заочного провадження.

Згідно ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до вимог ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, спадкування здійснюється за законом.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Згідно ст.ст.1261, 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно положень ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З копії свідоцтва про смерть серія І-НМ № 417954, виданого 04.02.1984 року відділом Загсу Долинського району встановлено, що 02 лютого 1984 року помер батько позивача ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 18.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованої в реєстрі за № 169 та виданої 29.01.1985 року державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна ОСОБА_5 в рівних частках кожний є дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_8. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з половини жилого одноповерхового будинку, що знаходиться в м.Долина по вул.Привокзальна,10 Івано-Франківської області. Жилий будинок належав спадкодавцю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку.

Згідно копії заповіту, складеного 22.12.1999 року та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № Д-892 державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право, заповідає ОСОБА_2. Однак останній відмовився від прийняття спадщини, про що свідчить копія його заяви від 15.07.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 834 приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу.

В судовому засіданні встановлено, що 26.02.2006 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-НМ № 022637, виданого 27.02.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 41.

Після смерті ОСОБА_1 залишилося спадкове майно, а саме 4/6 частки будинковолодіння № 10 по вул.Привокзальна в м.Долина Івано-Франківської області, яке складається з житлового будинку, сараю, гаражу, літньої кухні, погребу, вбиральні, комори, криниці, хвіртки та огорожі.

Про те, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, свідчить копія свідоцтва про його народження серія ІІ-УР № 549864 від 14.05.1960 року.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_1, позивач отримав повідомлення № 01-16, видане 20.09.2016 року приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу про те, що для видачі даного свідоцтва необхідне свідоцтво на право власності за померлою 26 лютого 2006 року ОСОБА_1

Світлокопія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 15.06.2016 року та виданого ОСОБА_1, свідчить про те, що будинковолодіння № 10, яке знаходиться по вул.Привокзальна в м.Долина Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, сараю, гаражу, літньої кухні, погребу, вбиральні, комори, криниці, хвіртки та огорожі.

Згідно довідки № 212 від 15.06.2016 року, виданої ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», 11 лютого 1985 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на ? частку домоволодіння, що знаходиться в м.Долина по вул.Привокзальна,10 Івано-Франківської області, та зареєстровано право власності по 1/6 частці даного будинковолодіння за ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_8, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_5, який помер 02 лютого 1984 року.

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що мати позивача ОСОБА_1 за життя склала заповіт, яке все своє майно заповіла внуку ОСОБА_2, який у липні 2016 року відмовився від прийняття спадщини, тому позивач, як спадкоємець першої черги спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_1 має право на спадкування. Позивач від спадкового майна не відмовлявся, однак не має змоги її оформити, так як за життя спадкодавець не отримала правовстановлюючих документів на нерухоме майно, тому суд вважає за необхідним позов задоволити, визнати за позивачем право власності на будинковолодіння № 10 по вул.Привокзальна в м.Долина Івано-Франківської області, яке складається з житлового будинку, сараю, гаражу, літньої кухні, погребу, вбиральні, комори, криниці, хвіртки та огорожі.

На пiдставi викладеного, ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1262, 1268, 1297 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.213-215, 218, 227, 228 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/6 частки будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: вул.Привокзальна,10 в м.Долина Івано-Франківської області, а саме: житловий будинок, сарай, гараж, літню кухню, погріб, вбиральню, комору, криницю, хвіртку та огорожу, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 26 лютого 2006 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше десяти днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя