Ухвала

іменем україни

08 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, розподіл майна та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до 30 червня 2013 року.

За час їх проживання ними за спільні кошти в травні 2004 року було придбано нерухоме майно, а саме: напівзруйновану нежитлову будівлю (колишній дитячий садочок), що знаходиться по АДРЕСА_1, яке з червня 2004 року до червня 2006 року було реконструйовано під столярний цех із добудовою третього поверху та прибудов.

Згідно з даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 квітня 2010 року за ОСОБА_4 було зареєстроване право власності на Ѕ частини зазначеної будівлі.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2013 року Ѕ частини нежитлової будівлі за вказаною вище адресою визнано спільною сумісною власністю її (позивачки) та ОСОБА_4, визнано за нею право власності на ј частини вказаної нежитлової будівлі.

У листопаді 2013 року вона звернулася в реєстраційну службу з питання реєстрації права власності за вказаним рішенням суду, де їй стало відомо, що згідно зі свідоцтвом про придбання майна із прилюдних торгів від 28 травня 2004 року ОСОБА_4 було придбано нерухоме майно - нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1, в цілому, і після проведення реконструкції за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2006 року за ним також було визнано право власності в цілому на вказаний об'єкт нерухомості.

Позивачка зазначала, що спільно набутим майном, яке підлягає поділу між подружжям, є нежитлова будівля в цілому.

Однак 01 серпня 2006 року ОСОБА_4 уклав із ОСОБА_5 у простій письмовій формі договір купівлі-продажу Ѕ частини спірного нерухомого майна, який в подальшому рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2007 року визнано дійсним та визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_3 просила визнати вказаний договір купівлі-продажу нерухомості недійсним, оскільки ОСОБА_4 без її згоди самостійно розпорядився частиною майна, яка є спільною сумісною власністю подружжя, та визнати за нею право власності на Ѕ його частину.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано об'єкт нерухомості, а саме: нежитлову будівлю літ. «А-3», літ. «А'-1», літ. «А"-1», літ. «А"'-3», загальною площею 3690,2 кв. м, розташовану по АДРЕСА_1, в цілому спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Визнано недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини нерухомого майна від 01 серпня 2006 року, а саме: нежитлової будівлі літ. «А-3» (столярний цех) площею 3084,8 кв. м, прибудови літ. «А'-1», площею 198 кв. м, прибудови літ. «А"-1», площею 160,7 кв. м, з урахуванням входу в підвал літ «а», входу в підвал «а"», пандуса літ. «а1», ганка літ. «a3», приямка літ. «а4», розташованого по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрований Комунальним підприємством «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Дніпропетровське МБТІ») 23 березня 2007 року на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2007 року.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на Ѕ частини нежитлових приміщень, які знаходяться у нежитловій будівлі літ. «А-3», із прибудовами літ. «А'-1», літ. «А"-1», літ. «А"'- 3», загальною площею 3690,2 кв. м, по АДРЕСА_1, здійснену КП «Дніпропетровське МБТІ» 23 березня 2007 року, реєстраційний номер 17366437, номер витягу 13991274, на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2007 року, та 14 квітня 2010 року, реєстраційний номер 17366437, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2009 року.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини нежитлових приміщень, які знаходяться у нежитловій будівлі літ. А-3 із прибудовами літ. «А'-1», літ. «А"-1», літ. «А"'- 3», загальною площею 3690,2 кв. м по АДРЕСА_1, а саме: літ. «А-3», підвал, приміщення 1: позиція 1 приміщення (площа 87,1 кв. м), позиція 2 приміщення (площею 25 кв. м), позиція 3 приміщення (площа 4,4 кв. м), позиція 4 санвузол (площа 1,4 кв. м), позиція 5 приміщення (площа 9,2 кв. м), позиція 6 приміщення (площа 108,9 кв. м), усього по приміщенню 1 загальна площа 236 кв. м, приміщення 2: позиція 1 приміщення (площа 144,5 кв. м), позиція 2 приміщення (площа 70,7 кв. м ), усього по приміщенню 2 загальна площа 215,2 кв. м, приміщення 3: позиція 1 приміщення (площа 149,7 кв. м), усього по приміщенню 3 загальна площа 149,7 кв. м, приміщення 4: позиція 1 приміщення (площа 62,6 кв. м), усього по приміщенню 4 загальна площа 62,6 кв. м, усього загальна площа приміщень по підвалу складає 663,5 кв. м, літ. «А-3», літ. «А'-1», літ. «А"-1», літ. «А"'-3», поверх 1, приміщення 6: позиція 1 коридор (площа приміщень 6,6 кв. м), позиція 2 кабінет (площа 25,4 кв. м), позиція 3 вбиральня (площа 2,4 кв. м), позиція 4 приймальна (площа 32,7 кв. м), позиція 5 кабінет (площа 35,3 кв. м), позиція 1-1 сходова клітина (площа 13,4 кв. м), усього по приміщенню 6 загальна площа 115,8 кв. м, приміщення 7: позиція 1 коридор (площа 14,9 кв. м), позиція 2 коридор (площа 9 кв. м), позиція 3 кабінет (площа 27,1 кв. м), позиція 4 приміщення (площа 52,2 кв. м), позиція 5 коридор (площа 24,6 кв. м), позиція 6 топочна (площа 11,6 кв. м), позиція 7 приміщення (площа 16,4 кв. м), позиція 8 комора (площа 7,6 кв. м), позиція 9 приміщення (площа 88,5 кв. м), позиція 10 кабінет (площа 31,7 кв. м), позиція 11 приміщення (площа 5,3 кв. м), позиція 12 кабінет (площа 11,4 кв. м), позиція 13 вбиральня (площа 3,6 кв. м), позиція 14 коридор (площа 18,3 кв. м), усього по приміщенню 7 загальна площа 322,2 кв. м, приміщення 8: позиція 1 приміщення (площа 198,3 кв. м), позиція 2 коридор (площа 13,5 кв. м), позиція 3 кабінет (площа 10,3 кв. м), позиція 4 душова (площа 3,8 кв. м), позиція 5 вбиральня (площа 1,6 кв. м ), усього по приміщенню 8 загальна площа 227,5 кв. м, приміщення 9: позиція 1 приміщення (площа 146,5 кв. м), позиція приміщення (площа 13,7 кв. м), позиція 3 умивальна (площа 4,1 кв. м), позиція 4 душова (площа 3,5 кв. м), позиція 5 вбиральня (площа 2,6 кв. м), усього по приміщенню 9 загальна площа 170,4 кв. м, приміщення 10: позиція 1 коридор (площа 30,4 кв. м), позиція 2 приміщення (площа 37,7 кв. м), позиція 3 кабінет (площа 30,6 кв. м), позиція 4 кабінет (площа 23,1 кв. м), позиція 5 приміщення (площа 54 кв. м), позиція 6 приймальна (площа 54,3 кв. м), позиція 7 приміщення (площа 160,7 кв. м), позиція 8 кладова (площа 3,7 кв. м), позиція 1-2 сходова клітина (площа 10,3 кв. м). усього по приміщенню 10 загальна площа 404,8 кв. м, усього по приміщенням І поверху загальна площа складає 1240,7 кв. м; літ. «А-3», літ. «А"'-3» поверх 2, приміщення 11: позиція 1 приміщення (площа 222,8 кв. м), позиція ІІ-1 сходова клітка (площа 13 кв. м), усього по приміщенню 11 загальна площа 235,8 кв. м, приміщення 12: позиція 1 коридор (площа 49,7 кв. м), позиція 2 кабінет (площа 32,2 кв. м), позиція 3 шафа (площа 0,3 кв. м), позиція 4 приміщення (площа 20,2 кв. м), позиція 5 приміщення (площа 72,1 кв. м), позиція 6 приміщення (площа 53,6 кв. м), позиція 7 вбиральня (площа 2 кв. м), позиція 8 умивальня (площа 1,9 кв. м), позиція 9 вбиральня (площа 1,7 кв. м), позиція 10 умивальня (площа 2 кв. м), позиція 11 кабінет (площа 12,2 кв. м), позиція 12 коридор (площа 6,6 кв. м), позиція 13 кабінет (площа 26,4 кв. м), позиція 14 приміщення (площа 72,6 кв. м), позиція 15 приміщення (площа 128,4 кв. м), усього по приміщенню 12 загальна площа 481,9 кв. м, приміщення 13: позиція 1 коридор (площа 6,3 кв. м), позиція 2 вбиральня (площа 1,5 кв. м), позиція 3 душова (площа 1,5 кв. м), позиція 4 підсобка (площа 6,9 кв. м), позиція 5 кабінет (площа 18,4 кв. м), позиція 6 тамбур (площа 2,3 кв. м), позиція 7 кабінет (площа 13,7 кв. м), позиція 8 кабінет (площа 35,6 кв. м), позиція 9 приміщення (площа 52,6 кв. м), позиція 10 кабінет (площа 35,6 кв. м), позиція 11- 2 сходова клітка (площа 15,7 кв. м), усього по приміщенню 13 загальна площа 190,1 кв. м, усього загальна площа приміщень по поверху ІІ складає 907,8 кв. м; літ. «А-3», «А""-3» поверх ІІІ, приміщення 14: позиція III - 1 сходова клітка (площа 12,9 кв. м), позиція 1 коридор (16,3 кв. м), позиція 2 кабінет (площа 26,4 кв. м), позиція 3 кабінет (площа 25,7 кв. м), позиція 4 приймальня (площа 31,5 кв. м), позиція 5 кабінет (площа 35,5 кв. м), позиція 6 умивальня (площа 1,5 кв. м), позиція 7 вбиральня (площа 1,3 кв. м), позиція 8 вбиральня (площа 1,4 кв. м), позиція 9 умивальня (площа 1,5 кв. м), позиція 10 приймальня (площа 30,9 кв. м), позиція 11 кабінет (площа 34,7 кв. м), позиція 12 коридор (площа 114,1 кв. м), позиція 13 кабінет (площа 21,8 кв. м), позиція 14 кабінет (площа 19,8 кв. м), позиція 15 кабінет (площа 28,4 кв. м), позиція 16 кабінет (площа 70,5 кв. м), позиція 17 кабінет (площа 30,1 кв. м), позиція 18 умивальня (площа 1,6 кв. м), позиція 19 вбиральня (площа 1,6 кв. м), позиція 20 вбиральня (площа 1,6 кв. м), позиція 21 умивальня (площа 1,6 кв. м), позиція 22 приміщення (площа 36,1 кв. м), позиція 23 приміщення (площа 38,2 кв. м), позиція 24 кабінет (площа 30,2 кв. м), позиція 25 кабінет (площа 71,1 кв. м), позиція 26 кабінет (площа 29,6 кв. м), позиція 27 кабінет (площа 32,5 кв. м), позиція 28 кабінет (площа 28,5 кв. м), позиція 29 кабінет (площа 30 кв. м), позиція 30 кабінет (площа 71,3 кв. м), усього по приміщенню 14 загальна площа 878,2 кв. м, усього загальна площа приміщень по поверху ІІІ складає 878,2 кв. м, з урахуванням входу в підвал літ. «а», літ. «а'», літ. «а2», ганка літ. «а3», приямка літ. «а4», ганка літ. «а», навісу літ. «Б», огорожі № 1, № 2, воріт № 3, хвіртки № 4, замощення 1.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові рішення судів попередніх інстанцій не повністю відповідають зазначеним вимогам закону.

Судами встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року встановлено факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 таОСОБА_4 з 01 січня 2004 року до 30 червня 2013 року.

За час їхнього спільного проживання сторонами було спільно придбано нерухоме майно: напівзруйновану нежитлову будівлю (колишній дитячий садочок) літ. «А-2», загальною площею 1634,1 кв. м, по АДРЕСА_1, право власності на яке за їх спільною домовленістю було оформлено на ОСОБА_4 згідно зі свідоцтвом про придбання майна з прилюдних (біржових) торгів від 28 травня 2004 року.

Після переобладнання та добудови приміщень рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2006 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на зазначене вище нерухоме майно.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договором купівлі-продажу були порушені права позивачки, оскільки остання фактично проживала з ОСОБА_4 на той час однією сім'єю і згоди на відчуження Ѕ частини спірного майна не надавала.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду та ухвалюючи нове про відмову у позові, зазначив, що цим рішенням порушуються права публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк»), який не був залучений до участі у справі.

Проте з висновками судів погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Із позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася до суду з вимогами про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, поділ майна подружжя та визнання права власності на нього.

Із змісту рішення апеляційного суду вбачається, що, приймаючи до розгляду апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк», суд дійшов висновку про те, що ухваленим рішенням суду першої інстанції порушуються права банківської установи за іпотечним договором.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, апеляційний суд послався на те, що ПАТ «Родовід Банк» не брало участі у розгляді справи, при цьому не врахував вимоги ст. 213 ЦПК України і не перевіряв доводів апеляційної скарги про недоведеність позивачем заявлених вимог належними та допустимими доказами і взагалі не досліджував обставини, які становлять предмет доказування.

Крім того, апеляційний суд не врахував, що підставою для відмови у позові є недоведеність або необґрунтованість заявлених вимог, а не порушення місцевим судом норм процесуального права, у тому числі і незалучення до участі у справі заінтересованих осіб.

Встановивши порушення при розгляді справи судом першої інстанції норм процесуального права або неповне з'ясування обставин, апеляційний суд мав у межах своєї компетенції усунути виявлені порушення шляхом надання заінтересованим особам можливості реалізувати права, передбачені ст. ст. 27, 35 ЦПК України, з'ясувати всі обставини, які становлять предмет доказування у справі, та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Проте суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України).

Суд першої інстанції на порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, не вирішив питання про склад осіб, які беруть участь у справі, не врахувавши ту обставину, що рішення у даній справі може вплинути на законні права ПАТ «Родовід банк», як заставодержателя іпотечного майна, не залучив банк до участі у справі в якості третьої особи.

Частиною 3 ст. 335 ЦПК України встановлено, що суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За таких обставин судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у процесі якого суду слід урахувати наведене.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик