УхвалА

іменем україни

16 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 22 липня 2014 року о 13 год 50 хв. по вул. Кірова, 24 у м. Черкасах сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Skoda Octavia A-5», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля «Renault», номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням. ДТП сталася з вини ОСОБА_5, яка порушила Правила дорожнього руху України та здійснила наїзд на його припаркований автомобіль, у результаті чого указаний автомобіль було пошкоджено. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП не була застрахована. Указував, що сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault» відповідачем було частково сплачена у розмірі 2 тис. доларів США, що на час ДТП згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 23 340 грн та частково була сплачена Моторним (транспортним) страховим бюро України у розмірі 29 956 грн 55 коп. Проте повністю йому шкода не відшкодована.

Ураховуючи викладене та посилаючись на те, що ДТП сталася з вини ОСОБА_5, позивач просив стягнути з останньої грошові кошти у розмірі 8 808 грн 68 коп. на відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу та 6 500 грн моральної шкоди, завданої у зв'язку з незправомірними діями відповідачки.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6 972 грн 53 коп. на відшкодування збитків внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу та 6 500 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України, дійшов до правильного висновку про те, що винні дії ОСОБА_5 знаходяться в прямому причинному зв'язку із завданою позивачу майновою та моральною шкодою, тому відповідачка, як власник джерела підвищеної небезпеки, зобов'язана відшкодувати шкоду у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу та моральну шкоду.

При визначенні розміру моральної шкоди суд керувався поданими сторонами доводами, виходив із вимог розумності та справедливості, а також врахував роз'яснення, надані в п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Доводи касаційної скарги про те, що виплачені нею кошти включають в себе сплату та відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу безпідставні, оскільки в силу ст. ст. ст. ст. 11, 12, 22, 23, 599, 1166 - 1168 ЦК України право потерпілого на повне відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-2808 цс 15 від 20 січня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При цьому у правовідносинах завдання шкоди діє презумпція завдавача шкоди і саме відповідач повинен довести відсутність своєї вини, а також спростувати письмові докази, подані позивачем, на підтвердження розміру шкоди, що відповідачка не довела (ст. ст. 10, 60 ЦПК України, ст. 1187 ЦК України).

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко

С.П. Штелик