Справа № 370/1188/16-ц Головуючий у І інстанції Косенко А.В.
Провадження № 22-ц/780/5939/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 06.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лівінського С.В.

суддів: Березовенко Р.В.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Бобка О.В.

розглянувши матеріали справи за заявою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, стягувач ОСОБА_3, боржник ОСОБА_4 пенсійного фонду у Макарівському районі про зміну способу і порядку виконання рішення №2-969/2011 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 пенсійного фонду у Макарівському районі на увалу Макарівського районного суду Київської області від 27 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, (далі - заявник), звернувся з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Макарівського районного суду Київської області від 22 грудня 2010 року за № 2-969/2011.

Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-969/2011 виданого Макарівським районним судом Київської області про зобов'язання ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Макарівському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_3, відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме, не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної допомоги за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09липня 2007 року по 31 грудня 2007 та з 22 травня 2008 року по 22 грудня 2010 року, та виплатити недоплачені суми (враховуючи виплачені суми пенсії) та з подальшим перерахунком.

Державним виконавцем 09 вересня 2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Станом на 24 травня 2016 рішення суду не виконано.

Наголошував на тому, що у цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат. Така зміна можлива лише у разі виконання боржником зобов'язальної частини рішення про нарахування соціальних виплат.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 27 вересня 2016 року заяву задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання наведеного рішення суду, шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення нарахованих ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Макарівському районі коштів, а саме 190840,11 грн.

УПФ у Макарівському районі з ухвало суду не погодилося та подало апеляційну скаргу. Просило скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову в задоволені заяви про зміну способу і порядку виконання рішення №2-969/2011.

Інші сторони вказану ухвалу не оскаржили, крім того ОСОБА_3 подав свої заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив вказану ухвалу залишити без змін.

Сторони в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь головуючого, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргам підлягає частковому задоволенню.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду, районний суд виходив з того, що у даній категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат. Така зміна можлива лише у разі виконання боржником зобов'язальної частини рішення про нарахування соціальних виплат.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може за такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити усіх необхідних заходів для його виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з'ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення суду.

Наведене судом першої інстанції залишено поза увагою.

З матеріалів вбачається, що заява боржника про відсутність надходження відповідного фінансування з Державного бюджету України на 2011- 2015 роки для виплати коштів стягувачу нічим не підтверджена і судом не перевірена, а також не зясовано чи виконав боржник будь-які дії направлені на витребування вказаних коштів та внесення відповідних змін до кошторисів установи на вказані роки.

Крім того, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати його по суті.

За наведеного, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, через порушення порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 пенсійного фонду у Макарівському районі задовольнити частково.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 27 вересня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий С.В. Лівінський

судді: Р.В. Березовенко

ОСОБА_2