УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Іова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду посилаючись на те, що рішенням суду від 29.09.2015 року було визначено участь ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини - ОСОБА_3, у формі спілкування з малолітнім сином без присутності матері, ОСОБА_1, за графіком: у першу та третю суботу кожного місяця з 10.00 до 15.00, у другу та четверту неділю кожного місяця з 10.00 до 15.00. ОСОБА_2 систематично порушує вказаний графік, не повертає дитину вчасно, внаслідок чого у неї погіршується графік сну, негативно впливає на сина своєю поведінкою. На даний час, відносно ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження за ст. 382 КК України (невиконання рішення суду). Враховуючи дії ОСОБА_2, заявник просить суд змінити спосіб виконання рішення суду від 29.09.2015 року, обмеживши ОСОБА_2 побачення з дитиною один раз на місяць, кожної першої суботи, в присутності представника Служби у справах дітей Голосіївсько районної у м. Києві державної адміністрації.

Заявник в судове засідання не з`явилась, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву просить задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність у зв'язку з хворобою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

Рішенням суду від 29 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 був задоволений частково та було зобов'язано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не чинити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, перешкод у вихованні та спілкуванні з їх спільною дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Визначено участь батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вихованні малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у формі спілкування з малолітнім сином: у першу та третю суботу кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. без присутності матері дитини ОСОБА_1; у другу та четверту неділю кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. без присутності матері дитини ОСОБА_1 (а.с.61-65).

Заявник зазначає, що ОСОБА_2 порушує графік побачення з дитиною та його спілкування з нею має негативний характер, погано відображається на її розвитку.

Частиною 2 ст. 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Наведений у ст. 373 ЦПК перелік найбільш характерних виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти як визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Таким чином, зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання необхідним є врахування обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Однак, в даному випадку, заявник по свої суті, просить обмежити побачення ОСОБА_2 з дитиною, що є предметом позову та має розглядатись в окремому провадженні, а не змінити спосіб виконання рішення суду від 29 вересня 2015 року.

Також, необхідною передумовою для розгляду заяви згідно ст. 373 ЦПК України є наявність відкритого виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду.

Заявником не надано підтверджуючих доказів про примусове виконання рішення суду від 29 вересня 2015 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 373 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при її проголошенні протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. О. Яровенко