1Справа № 335/4419/16-ц 2/335/1205/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району до ОСОБА_1, 3-тя особа: Запорізька місцева прокуратура № 2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 206 року Орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому зазначив, що вважає за доцільне позбавити гр. ОСОБА_1, батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Крім того, просить суд, стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх сукупних доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

У судовому засіданні представник позивача Панченко І.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти позбавлення його батьківських прав та просив відмовити у задоволенні позову.

Прокурор Курісько Ю.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та враховуючи інтереси дитини вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина та стягнути з нього аліменти на утримання дитини.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вислухавши думку дитини - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1, яке видане Ленінським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції 26.05.2010 року, актовий запис № 501 від 09.07.2002 року, батьками дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 16.11.2012 року, актовий запис № 6445, ОСОБА_4 (мати дитини) померла.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на профілактичному обліку у відділі по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах.

Зазначена дитина проживає та має реєстрацію місця проживання разом з батьком ОСОБА_1, 1972 р.н., та бабусею ОСОБА_5, 1951 р.н., за адресою: АДРЕСА_1.

Під час перебування на обліку з відповідачем ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_2 систематично проводилась робота профілактично-виховного характеру, ОСОБА_1 ознайомлювався з відповідальністю за ухилення від виконання батьківських обов'язків.

Згідно з листами Запорізької загальноосвітньої школи №41 від 14.01.2014 року №6, від 25.12.2015 року №221, від 03.03.2016 року №42, ОСОБА_1 вихованням сина не займається, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, ОСОБА_2 конфліктує з однокласниками та вчителями, приходить до школи без шкільного приладдя, має пропуски занять без поважних причин, успішність та поведінка дитини негативні, батько не має впливу на сина. За інформацією педагогів школи, в листопаді 2015 року, коли ОСОБА_1 був викликаний до школи, він проявляв агресію по відношенню до сина, намагався його вдарити, поводився неадекватно, від нього надходив запах алкоголю.

У 2014 році ОСОБА_2 навчався в КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Світанок», під час навчання батько не здійснював належного догляду за станом здоров'я сина, не цікавився його успіхами у навчанні, з байдужістю ставився до бажань та потреб дитини.

Відповідно до листів КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 06.05.2015 року №01-8/757 та 22.12.2015 року №01-8/2100, ОСОБА_1 станом здоров'я сина не цікавиться, за медичною допомогою ОСОБА_2 звертається в супроводі бабусі ОСОБА_5

ОСОБА_1 ніде не працює, згідно з листами Запорізького міського центру зайнятості від 03.06.2015 р. №1336/01-20 та від 18.02.2016 р. №401/01-20, ОСОБА_1 до центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні не звертався.

За інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (листи від 28.05.2015 р. №981/03-0, від 26.01.2016 р. №179/03-0 та від 25.02.2016 р. №465/03-0), ОСОБА_1 жодного разу самостійно до спеціалістів центру з метою отримання відповідних консультацій щодо подолання складних життєвих обставин не звертався. Спеціалістами центру неодноразово були здійснені спроби встановити контакт з ОСОБА_1 для проведення відповідної роботи, але чоловіка не було вдома, а коли був, то знаходився у стані алкогольного сп'яніння. Від соціального супроводу родина ОСОБА_1 відмовилась.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 батьківських обов'язків по відношенню до сина ОСОБА_2, відділом по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради неодноразово надсилалися листи до Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області для притягнення вказаної особи до відповідальності в порядку ст. 184 КУпАП (листи від 29.01.2015 р., 18.05.2015 р., 15.06.2015 р., 30.12.2015 р.).

Відповідно до довідки КУ «Обласний наркологічний диспансер» від 11.03.2016 р. №548, ОСОБА_1 перебуває на обліку вказаної установи з 2002 року з діагнозом: синдром залежності від опіатів.

ОСОБА_1 у своїх письмових заявах від 29.12.2015 року та 21.03.2016 року зобов'язався змінити своє ставлення до виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина, а саме: не зловживати алкоголем та наркотичними речовинами, вжити заходи щодо працевлаштування, займатися вихованням сина, звернутися за відповідною допомогою та консультацією до Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, проте на даний час обіцяного не виконав та продовжує свідомо та злісно ухилятися від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина.

05.04.2016 року на прийомі у відділі по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з малолітнім ОСОБА_1, проведено бесіду, в ході якої він не заперечував проти позбавлення батька батьківських прав, оскільки, зі слів, хлопця, ОСОБА_1 не змінив свого ставлення до виконання батьківських обов'язків, а саме: продовжує зловживати алкоголем, не вжив жодних заходів щодо працевлаштування, до Запорізького міського центру соціальних служб за допомогою не звертався. Хлопець висловив бажання проживати в родині ОСОБА_6 (подруга родини), з якою в нього склалися дружні стосунки.

06.04.2016 року, під час відвідування родини ОСОБА_1 за місцем проживання, ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_2 повідомили, що ОСОБА_1 продовжує зловживати алкогольними напоями, ніде не працює, вихованням сина не займається. ОСОБА_1 перебував у неадекватному стані, від нього надходив стійкий запах алкоголю.

Питання доцільності або недоцільності позбавлення ОСОБА_1, 1972 р.н., батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району 11.03.2016 р., 18.03.2016 р. та 08.04.2016 р. в присутності ОСОБА_1, (11.03.2016 р. та 18.03.2016 р.) ОСОБА_5 (11.03.2016 р.) та малолітнього ОСОБА_2 (18.03.2016 р. і 08.04.2016 р.).

Під час перших двох засідань ОСОБА_1 зобов'язався змінити своє ставлення до виконання батьківських обов'язків і йому надавалась така можливість, у зв'язку з чим розгляд питання було відкладено, проте, на останньому засіданні малолітній ОСОБА_2 повідомив, що батько знову почав вживати алкоголь, продовжує злісно та свідомо ухилятись від виконання батьківських обов'язків, на останнє засідання батько запрошувався письмово, проте не з'явився. Причин неявки не повідомив.

Таким чином, ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина є свідомим та злісним, наданою йому можливістю змінити своє ставлення до виконання батьківських обов'язків він знехтував.

За результатами засідання комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до його сина ОСОБА_2, передбачених п.2 ст.164 Сімейного кодексу України.

Крім того, допитана у якості свідка ОСОБА_6, яка є подругою матері дитини та на теперішній час ОСОБА_2 тимчасово влаштований у її родину, зазначила, що дитину вона знає давно та на даний час діє тільки в інтересах дитини, бажає щоб у дитини було добре виховання та умови життя, які вона йому надає, у неї з дитиною дуже добрі відносини. Щодо батька дитини пояснила, що він ніколи не займався вихованням ОСОБА_2, матеріально його не забезпечував. Матеріально дитині допомагає тільки його бабуся ОСОБА_5. Вона не чинить перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, та він іноді приходить до них у гості.

Допитана у якості свідка ОСОБА_5, яка є рідною бабусею ОСОБА_2 та матір'ю відповідача ОСОБА_1, зазначила, що вони жили разом у одній квартирі, а саме: вона з онуком жили в одній кімнаті, а ОСОБА_1 - в іншій. Її син ОСОБА_1 часто зловживав спиртними напоями, ніколи ніде не працював. ОСОБА_2 усім необхідним забезпечувала саме вона, як могла, однак він її часто не слухався. Вона вважає, що ОСОБА_2 буде краще у родині ОСОБА_6, оскільки у них дуже добрі відносини з ним.

Також, у судовому засіданні, надано пояснення малолітнім ОСОБА_2, який зазначив, що з весни він проживає в родині ОСОБА_6, в яку пішов добровільно та де почуває себе дуже добре, почав займатися спортом. Вважає, що в цій родині він може навчитися чомусь гарному. Батька він бачить дуже рідко. Останні два роки він проживав з бабусею, батьком та його співмешканкою. Батько часто зловживав спиртними напоями та ніколи ніде не працював. Зазначив, що спочатку не хотів, щоб батька позбавили батьківських прав, проте тепер вважає, що в родині ОСОБА_6 йому буде набагато краще.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач взагалі не цікавиться долею дитини та ігнорує свої батьківські обов'язки. З дитиною зустрічається рідко, не цікавився її життям та здоров'ям. Відповідач свого обов'язку щодо виховання дитини не здійснює: свідомо нехтує всіма батьківськими цінностями щодо дитини і самостійно фактично звільнив себе від батьківських обов'язків щодо сина.

У статті 164 Сімейного кодексу України перераховані підстави позбавлення батьківських прав.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, являється ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. п. 2, 3, 6 ч. 1 зазначеної статті мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов'язками відносно дитини.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_2 доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

У зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення аліментів законними, у зв'язку із чим, такими, що підлягають задоволенню.

Проте, вимога щодо стягнення аліментів на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над малолітнім на особовий банківський рахунок дитини, відкритий у Державному ощадному банку України, не може бути задоволена такому вигляді , оскільки є не конкретною.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району до ОСОБА_1, 3-тя особа: Запорізька місцева прокуратура № 2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: К.В. Гашук