Справа № 465/5675/15 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньздюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/2637/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2,

при секретарі Куцик І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 15 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 15 лютого 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

З врахування постановленої ухвали Франківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2016 року про виправлення описки в рішенні цього ж суду від 15 лютого 2015 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 половину із фактично понесених нею додаткових витрат на неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3442 грн. Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_6. Вважає рішення суду незаконним. Вважає, що при постановленні даного рішення судом не було взято до уваги, що в нього на утриманні перебуває неповнолітній син і він матеріально не спроможний приймати участь у додаткових витратах по утриманні дитини. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Франківського районного суду міста Львова від 15 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4.

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Окрім цього, 25 травня 2016 року від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється спільним сином позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_3.

ОСОБА_5, проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4.

Згідно із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 січня 2014 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 23.10.2013 року і до досягнення ним повноліття.

26 січня 2015 року ОСОБА_4 уклала Договір №26/01/15 з ТзОВ "ІТ ШАГ" про навчання ОСОБА_5 у Малій компютерній академії "ШАГ". Згідно п 1.3 Договору, термін навчання слухача за даним Договором складає три роки по 36 навчальних тижнів в навчальному році. Згідно Додатку № 1 до Договору №26/01/15 вартість навчання за одне півріччя становить 4 004 грн. Згідно п.1 розділу ІІІ Додатку, ОСОБА_4 було обрано форму оплати "Піврічну".

Як вбачається з копії квитанції № 0.0.343396278.1 від 29.01.2015 року за перше півріччя навчання сина ОСОБА_5 у Малій компютерній академії "ШАГ" ОСОБА_4 сплатила 3 080 грн., з квитанції № 0.0.442505627.1 від 02.10.2015 року вбачається, що за друге півріччя навчання сина у Малій компютерній академії "ШАГ" ОСОБА_4 сплатила 3 804 грн.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд виходив з тих підстав, що син сторін по справі для розвитку своїх здібностей навчаючись у Малій комп"ютерній академії "ШАГ" потребує додаткових витрат і такі витрати підлягають до компенсації відповідачем половини суми понесених позивачем від фактично понесених витрат ОСОБА_4, сплачених за перше та друге півріччя навчання сина ОСОБА_5 у Малій комп"ютерній академії "ШАГ" в загальному розмірі 3442 грн. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення з відповідача половину коштів, сплачених за лікування сина у психолога у розмірі 225 грн., стягнення періодичних додаткових витрат, повязаних з навчанням ОСОБА_5 у Малій компютерній академії "ШАГ" у розмірі 2 002 грн. кожного навчального півріччя, та стягнення коштів для покриття додаткових витрат на лікування та навчання сина у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, суд відмовив за недоведеністю таких витрат.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Статтею 185 СК України передбачено, що, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Колегія суддів вважає, що навчання ОСОБА_5 у ТОВ "ІТ ШАГ" з навчальним планом і графіком занять Малої ОСОБА_7, який призначений для школярів в рамках отримання практичних навичок та теоретичних знань в широкому спектрі комп'ютерних технологій, є таким, що сприяє розвитку його здібностей.

Оплата за навчання неповнолітнього сина у ТОВ "ІТ ШАГ" з навчальним планом і графіком занять Малої ОСОБА_7, в розумінні ст.185 СК України є додатковими витратами, що пов'язані з розвитком здібностей дитини.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача половину понесених витрат позивачем за навчання їх сина в ТОВ "ІТ ШАГ" з навчальним планом і графіком занять Малої ОСОБА_7.

Відмовляючи позивачу в частині заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача половину коштів, сплачених за лікування сина у психолога у розмірі 225 грн., стягнення періодичних додаткових витрат, повязаних з навчанням ОСОБА_5 у Малій компютерній академії "ШАГ" у розмірі 2 002 грн. кожного навчального півріччя, та стягнення коштів для покриття додаткових витрат на лікування та навчання сина у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, суд прийшов до вірного висновку оскільки позивачем не представлено належних та допустимих доказів на підтвердження понесення нею таких витрат.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 15 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2