Справа № 201/9295/16-ц
Провадження № 2/201/2279/2016р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Інституту технічної механіки Національної академії наук України державного космічного агентства України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2016р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Інституту технічної механіки НАНУ ДКАУ про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади та поновлення на роботі (а.с. № 3-6).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та в судовому засіданні посилався на те, що 12.12.1974р. на підставі наказу № 149 він був прийнятий інженером у відділ № 7 державної установи ІТМ НАНУ і НКАУ. 25.05.2016р. його було звільнено у зв'язку із скороченням штату працівників та цього ж дня він отримав трудову книжку. Вважаючи порушеною процедуру його звільнення у зв'язку із скороченням чисельності або штату працівників, просив визнати незаконним та скасувати наказ № 53-о від 23.05.2016р. про його звільнення з посади інженера І категорії за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату та поновити ОСОБА_1 на посаді інженера 1 категорії в Інституті технічної механіки НАНУ ДКАУ.

Представники відповідача - Усенко-Кулик Т.О. та Маслова Т.М. (діють на підставі довіреностей від 13.07.2016р. - а.с. № 113-114) та представник Гайдук Ю.А. (діє на підставі договору про надання правової допомоги № 03-16 від 13.07.2016р. - а.с. № 115-116) в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що скорочення чисельності працівників відбулося з суворим дотриманням вимог законодавства, підприємство отримало погодження профспілкового комітету на скорочення чисельності працівників та на звільнення, в тому числі й позивача, а тому його твердження про те, що звільнення відбулося з порушенням чинного законодавства є безпідставними. Просили в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, ознайомившись із матеріалами справи, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 12.12.1974р. на підставі наказу № 149 зарахований інженером відділу № 7 Дніпропетровського інституту механіки АН УРСР (а.с.№9).

01.03.2016р. згідно наказу № 17-о від 29.02.2016р. у зв'язку з оптимізацією структури інституту, позивач був переведений інженером першої категорії у відділ статистичної динаміки та динаміки багатовимірних механічних систем (відділ № 7) (а.с.№11).

Наказом № 53-о від 23.05.2016р. позивач був звільнений з 25.05.2016р. у зв'язку із скороченням штату працівників в п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.№12) та 25.05.2016р. йому вручену трудову книжку ( ану обставину не заперечували сторони під час судового засідання).

Відповідно до ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як зазначено в о п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді трудових спорів, пов'язаних зі звільненням за п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП, необхідно з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016р.», постановою Президії Національної академії наук України від 20.01.2016р. №11 «Про фінансування НАН України у 2016 році» та постановою Президії Національної академії наук України від 20.01.2016р. №12 «Про затвердження розподілу бюджетного фінансування НАН України на 2016 рік» Інституту технічної механіки НАНУ та ДКАУ суттєво зменшено загальний обсяг фінансування на 2016р. (а.с.№26-32).

Згідно інформації ІТМ НАНУ та ДКАУ про фінансування з загального фонду Державного бюджету на 01.01.2016р. обсяг фінансування на 2016р. становить 15 614 808грн., що дорівнює 75% забезпечення (а.с. № 33).

Згідно з п.3.2 постанови №11 від 20.01.2016р. керівникам установ НАН України запропоновано протягом 3 місяців провести роботу зі скорочення чисельності працівників (а.с.№27 зворотна сторона).

Згідно інформації, що міститься в протоколі № 1 від 16.02.2016р. «Засідання комісії з оптимізації структури інституту», в протоколі № 1 від 16.02.2016р. «Засідання Вченої ради інституту», 24.02.2016р. видано наказ №4-ОД «Про оптимізацію структури Інституту», відділи №14- відділ статистичної динаміки механічних систем і №7 - відділ динаміки багатовимірних механічних систем об'єднано у відділ №7 (а.с.№34-39).

24.02.2016р. на адресу Профспілкового комітету інституту було надіслано інформацію про скорочення штатних посад та їх подальше вивільнення (а.с. № 40-42).

Згідно протоколу № 4 від 24.02.2016р., вказана інформація розглянута на засіданні профспілкового комітету інституту, взята до відома і роботи (а.с. № 44-46).

Згідно з цими документами враховано пропозицію завідувача відділу № 7 ОСОБА_7 та профгрупорга відділу ОСОБА_8 щодо скорочення штатних посад у відділі: посади одного провідного інженера, двох інженерів 1 категорії, та техніка 2 категорії, які були за штатним розписом у відділі № 7 (а.с. № 47).

Про скорочення посад у структурних підрозділах Інституту 09.03.2016р. за № 7-ОД видано наказ «Про внесення змін до штатного розпису Інституту у зв'язку зі скороченням штату у 2016 році», який погоджено з профспілковим комітетом Інституту (протокол засідання профспілкового комітету інституту № 6 від 09.03.16) (а.с. № 48-49, 51-52).

09.03.2016р. наказом директора Інституту №11-АГ була створена комісія з визначення переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників при скороченні (а.с.№53).

Даний наказ було розміщено на дошці оголошень інституту для ознайомлення всіх співробітників, однак позивач ОСОБА_1 своїх заперечень щодо його скорочення до комісії не надав (а.с.№ 55).

У доповідній записці завідувача відділу № 7 та профгрупорга цього відділу було обґрунтовано скорочення працівників, які обіймали ці посади у відділі (по кожному окремо), у тому числі кандидатуру ОСОБА_1 (а.с. № 56).

14.03.2016р. за № 8-ОД директором інституту видано наказ про проведення до 25.05.2016р. скорочення працівників, які обіймають певні посади (а.с. № 57-61), та даний наказ було погоджено з профспілковим комітетом, як вбачається з протоколу №7 від 14.03.2016р. (а.с. № 65 відомості стосовно ОСОБА_1) та протоколу № 8 від 21.03.2016р. ( а.с.№ 73-відомості щодо позивача).

Повідомлений у встановленому порядку про дату та час засідання профкому ОСОБА_1 на засідання не з'явився, про що складено акт від 14.03.2016р. (а.с. № 76). Крім того, сам позивач в судовому засіданні даний факт не заперечував, зазначивши, що він не бачив сенсу, оскільки керівництво інституту вирішили залишити молоді кадри, а пенсіонерів звільнити.

15.03.2016р. відповідач намагався вручити ОСОБА_1 повідомлення про майбутнє звільнення з 25.05.2016р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. № 77), проте ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення, про що складено акт від 15.03.2016р. (а.с. №78).

19.05.2016р. директор інституту звернувся до профкому з поданням про звільнення працівників з 25.05.2016р. у зв'язку зі скороченням посад (а.с. № 80-82), яке розглянуто на засіданні профкому 23.05.2016р. та згідно протоколу № 18 засідання профкому інституту надана згода на звільнення працівників, в тому числі й позивача (а.с. № 85-86).

Від явки на засідання профкому ОСОБА_1 відмовився, про що складено акт 19.05.2016р. (а.с. № 92). Цих обставин не заперечував і сам позивач під час судового засідання.

Наказом директора Інституту від 23.05.2016р. № 53-О ОСОБА_1 було звільнено з посади 25.05.2016р. у зв'язку зі скороченням штату за п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України, про що він повідомлений особисто під підпис (а.с. № 95, 99-зворотня сторона).

Даним наказом бухгалтерії надано розпорядження нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 40 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки та вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України (а.с. № 95).

У встановленому порядку позивачу всі належні грошові кошти у розмірі 6024грн. 16коп. було виплачено та 25.05.2016р. видано трудову книжку (а.с. № 100-101).

Допитана в якості свідка голова профкому ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснила, що порушень з боку інституту щодо звільнення позивача на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України не було, профкомом були проведені засідання з приводу питання вивільнення працівників, проте позивач, будучи повідомленим про засідання, на них не з'являвся. Близько тридцяти працівників інституту було звільнено у зв'язку зі скороченням чисельності працівників, проте лише один позивач оскаржує незаконність звільнення.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6, яка є старшим науковим співробітником відділу № 7, підтвердила, що вона приймала участь під час складання актів про відмову отримання ОСОБА_1 запрошення на розширене засідання профкому інституту з розгляду його звільнення з займаної посади (а.с. № 76), про відмову від ознайомлення з наказом про скорочення чисельності працівників (а.с. № 78). Будучи співробітником відділу № 7, свідок пояснила, що інститут повідомляв позивача про наявність в інституті двох вакантних посад на 24.03.2016р., а саме в юридичній службі та експлуатаційно-технічному відділі (електрик).

Сам позивач в судовому засіданні на запитання головуючого відповів, що після скорочення чисельності працівників в інституті, залишилося вільними тільки 2 посади, а саме в юридичній службі та експлуатаційно-технічному відділі (а.с. № 50). Йому про ці посади було відомо, між тим їх обійняти він не міг, оскільки в нього немає ні юридичної освіти, ні відповідної кваліфікації електрика.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем надано суду належні та допустимі докази того, що дійсно в Інституті Технічної механіки НАНУ і ДКАУ мали місце зміни в організації виробництва і праці, шляхом скорочення штату працівників, було додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника (вивільнення працівників відбулося за згодою профспілкового комітету, за два місяці до вивільнення особи були повідомлені про це, незаконність звільнення ОСОБА_1 перевірялась Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Мельничук С.В., та в акті перевірки зазначено, що порушень трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1 не встановлено (а.с.№107-108)), відповідач не мав можливості перевести позивача на іншу роботу в інституті, оскільки вільними були лише дві вакансії не за спеціальністю позивача (та під час судового засідання позивач визнав, що для двох наявних вакансій в інституті у нього не має фахових знань).

Про наявність переважного права залишення на роботі позивач інститут не повідомляв, а під час судового засідання зазначив, що лише 40-річний стаж роботи є його переважним правом, проте дане твердження суд оцінює критично, виходячи з положень ч. 1 ст.42 КЗпП України.

Крім того, згідно доповідної записки від 04.03.2016р. (а.с. № 56), роботи з того ж напрямку, що проводив позивач забезпечують три кандидати технічних наук, які в порівнянні з позивачем мають вищу кваліфікацію та продуктивність праці, результати їх діяльності підтверджено експериментальними даними та впровадженням у виробництві, в той час, як позивач лише приймає участь у розробці математичного забезпечення для дослідження динамічних процесів в системі «залізничний екіпаж-колія».

Посилання представників відповідача на те, що позивач мав багато дисциплінарних стягнень, а саме: наказом директора інституту від 05.05.2009р. № 26-ОП за порушення трудової дисципліни (прогул) було винесено догану; наказом директора Інституту від 28.10.2014р. № 73-О ОСОБА_1 оголошено догану за прогули; наказом директора Інституту від 16.03.2016р. № 27-О ОСОБА_1 оголошено догану за скоєння прогулів, суд не може покласти в основу рішення про відмову у задоволені позовних вимог, оскільки відмовляє у задоволені позову ОСОБА_1 з інших підстав.

Крім того, оскільки станом на 2016р. два з трьох стягнень є такими, що погашені, та ці дисциплінарні стягнення не були підставою звільнення позивача з посади, а тому не відносяться до предмету спору.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Інституту технічної механіки Національної академії наук України державного космічного агентства України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади та поновлення на роботі відмовити.

З огляду на те, що 25.05.2016р. позивач отримав трудову книжку, а звернення до суду відбулося 24.06.2016р., то встановлений ст. 233 КЗпП України місячний строк на подачу до суду позову ним не пропущений.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору та в задоволені його позовних вимог було відмовлено, суд вважає за можливе віднести судові витрати по справі по сплаті судового збору у розмірі 551грн.20коп. за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст. ст. 40, 42, 232-233 КЗпП України, ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Інституту технічної механіки Національної академії наук України державного космічного агентства України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади та поновлення на роботі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Н.В.Ткаченко