АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 липня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Білич І.М.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, -

у с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та стягнення аліментів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення в частині стягнення аліментів у вигляді ј частки від всіх доходів ОСОБА_3, в іншій частині рішення - залишити без змін.

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставини, що мають істотне значення, зокрема, що вона має вдвічі менший дохід ніж батько дитини, що не дає їй змоги повністю сплачувати за навчання дитини, задовольняти її нормальні потреби на фізичний та культурний розвиток, харчування, ліки, купівлю одягу та взуття тощо. Також зазначає, що дитина відвідує платний гурток танців та навчається в спеціалізованій школі за програмою розвитку дитини «Росток», що потребує додаткових витрат.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - ОСОБА_6 у задоволенні апеляційної скарги просили відмовити, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року залишити без змін.

_____________________________________________________

Справа № 754/966/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/7019/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її часткового задоволення виходячи з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 10 жовтня 2008 року у відділі РАЦС Оболонського РУЮ в м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис № 1175, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 3).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14 січня 2009 року, від зазначеного зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб зареєстрований 10 жовтня 2008 року відділом РАЦС Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1175 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвано (а. с. 38)

Як вбачається з довідок № 3033 від 29 липня 2015 року та № 246 від 22 січня 2016 року, виданих ОСОБА_2, ОСОБА_4 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою дитина зареєстрована з 26 березня 2009 року (а. с. 7, 8).

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів. При цьому зазначила, що дитина проживає разом з нею.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_3 працює в Військовому інституті телекомунікацій та інформації на посаді викладача кафедри № 42 та з довідки про доходи № 13/182/77 від 16 березня 2016 року вбачається, що його дохід за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року становить 80792,43 грн. (а. с. 27).

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2016 року становить 1455,00 грн.

Враховуючи викладене, а також передбачений законом обов'язок батьків утримувати їх дітей до досягнення останніми повноліття, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Разом з тим, задовольняючи позов, суд дійшов помилкового висновку в частині визначення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на наступне.

Як це передбачено статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Так, згідно довідки про доходи № 13/182/77 від 16 березня 2016 року, дохід ОСОБА_3 за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року становить 80792,43 грн. (а. с. 27).

У суді апеляційної інстанції відповідачем надано довідку від 30 травня 2016 року № 13/182/145, з якої вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у Військовому інституті телекомунікацій та інформації на посаді старшого викладача і з березня 2016 року стягуються аліменти у розмірі 1/6 частина.

Позивач ОСОБА_2 працює в ПАТ «Альфа-Банк» та займає посаду старший касир; за період з серпня 2015 року по січень 2016 року отримала дохід у розмірі 38 719,21 грн. (а. с. 25).

Відповідно листа Некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва від 12 квітня 2016 року № 419, донька сторін по справі ОСОБА_4 знаходиться під наглядом ЦПМСД № 2 з 1 січня 2016 року, з листопада 2013 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: функціональне порушення міліарної системи (а. с. 79-80).

Згідно довідки ТОВ «Імперія танцю «Еліс Денс» від 29 березня 2016 року учениця школи танцю ОСОБА_4 відвідує заняття з грудня 2015 року по даний час. Кошти, внесені за навчання: грудень 2015 року - 190,00 грн., січень 2016 року - 100,00 грн., лютий 2016 року - 380,00 грн. (а. с. 81).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Наведене свідчить про те, що при визначенні розміру аліментів слід врахувати стан здоров'я дитини ОСОБА_4, яка потребує батьківської матеріальної допомоги, утримання; відповідач ОСОБА_3 є здоровою працездатною людиною, військовослужбовцем, інших дітей не має.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

З огляду на викладене та з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, враховуючи відсутність у відповідача інших дітей, виходячи із інтересів дитини, яка потребує певних коштів з урахуванням її статі, віку, здібностей, нахилів, інтересів (танці), стану здоров'я, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду скасувати в частині визначення розміру аліментів від заробітку (доходу) з ОСОБА_3, визначивши їх у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Заперечення відповідача, які полягають у використанні матір'ю дитини платних послуг (медичних, освітніх, виховних) замість можливих безкоштовних, не заслуговують на увагу колегії суддів та є необґрунтованими.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року скасувати в частині визначення розміру аліментів та ухвалити нове.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: І.М. Білич

Л.Д. Поливач