АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/1927/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2831/16Головуючий у 1-й інстанції Старокожко В. П. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Бондаревської С.М. суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І. при секретарі: Діхтяр Т.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначало, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17 травня 2007 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку чим станом на 31 серпня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 36 428 грн. 99 коп. Від цієї суми віднімається, як вказано в позові, сума у розмірі 16 109 грн. 35 коп., яка була стягнута рішенням апеляційного суду Полтавської області від 13 лютого 2014 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк". Різниця становить 20 319 грн. 64 коп.; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1015 грн. 98 коп. - штраф (процентна складова), що разом складає 21 835 грн. 62 коп.

Зазначену суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 травня 2007 року та судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1 218 грн. ПАТ КБ "Приват Банк" просило стягнути з відповідача на свою користь. У грудні 2015 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ПАТ «КБ «Приват Банк» про визнання договору кредиту недійсним, який мотивувала тим, що банк перед укладанням кредитного договору не надав їй інформацію щодо наявних форм кредитування з коротким описом відмінностей між ними та орієнтовну сукупну вартість кредиту, тобто ввів її в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а тому просила визнати договір недійсним.

У травні 2016 року представник ПАТ КБ "Приватбанк" направив заяву про зміну позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 17 847 грн. 78 коп., яка складається з 0, 00 грн. заборгованісті за кредитом, 16 998 грн. 52 коп. заборгованості по процентам (29 558 грн. 62 коп. сума заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 31 серпня 2015 року 12 560 грн. 10 коп. сума заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 31 липня 2013 року та 849 грн. 26 коп. штрафу (відсоткова складова). У липні 2016 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 подала до суду заяву про залишення зустрічного позову без розгляду. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29 липня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 травня 2007 року в сумі 5 000 грн., яка являється заборгованістю по процентам за користування кредитом. Вирішено питання судових витрат. Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати оскаржуване рішення місцевого судута ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_2 надала заперечення на апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк", в якому спростовуючи доводи апелянта, просила апеляційну скаргу відхилити а рішення суду першої інтанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 і ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір № б/н від 17 травня 2007 року відповідно до якого відповідач 17 травня 2007 року отримала кредит у розмірі 2 712 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 13 лютого 2014 року по цивільній справі №548/1717/13-ц за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, апеляційним судом Полтавської області було ухвалено рішення, яким позовні вимоги банку задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 травня 2007 року в розмірі 16 109 грн. 35 коп., яка складається з 2 305 грн. 95 коп. - заборгованість за кредитом; 12 560 грн. 10 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 рн. - штраф (фіксована частина); 743 грн. 30 коп. - штраф (процентна складова). Також судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого станом на 31 серпня 2015 року має заборгованість - 17 847 грн. 78 коп., яка складається з наступного: 0, 00 грн.- заборгованість за кредитом, 16 998 грн. 52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 849 грн. 26 коп. - штраф (відсоткова складова). За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 525 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Нормами статей 629, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно роз"яснень, наведених в п.17. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин.», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599- 601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк» частково, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що наявність рішення суду від 13 лютого 2014 року по цивільній справі №548/1717/13-ц, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Разом з тим, стягуючи з боржика на користь Банку заборгованість в сумі 5 000 грн., місцевий суд виходив з того, що з ОСОБА_2 вже стягнуто заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 12 560 грн., а стягнення штрафу в розмірі 849 грн. 26 коп. не підлягає задоволенню у звязку з тим, що це є подвійна відповідальність. Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з поданої ПАТ КБ «ПриватБанк» заяви про зміну позовних вимог, при визначенні суми заборгованості ОСОБА_2 по процентах за користування кредитом в розмірі 16 998 грн. 52 грн., позивачем вже було враховано стягнуту за рішенням апеляційного суду Полтавської області від 13 лютого 2014 року заборгованість відповідача по процентах в розмірі 12 560 грн. /а.с. 110-112/. Районний суд, залишивши дану обставину поза увагою, застосував подвійне зменшення на вказану суму при стягненні з відповідача на користь банка кредитної заборгованості.

З цих підстав, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Разом з тим, змінені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами підлягають до часткового задоволення, а саме в розмірі 10 058 грн. 23 коп., що становить різницю між сумою заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 29 558 грн. 62 коп. станом на 31 серпня 2015 року та сумою заборгованості в розмірі 19 500 грн. 39 коп. станом на 31 липня 2013 року згідно наявного у справі розрахунку заборгованості, яка вже була предметом судового розгляду у цивільній справі №548/1717/13-ц /а.с. 6-12/.

Відмовляючи у стягненні штрафу, районний суд виходив з безпідставності таких позовних вимог, з огляду на те, що рішенням апеляційного суду Полтавської області від 13 лютого 2014 року у цивільній справі №548/1717/13-ц стягнуто штраф за невиконання зобов"язання.

В той же час суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України не з"ясував фактичні обставини, які мають значення для справи, а саме не звернув уваги на те, що при зверненні до суду з позовом у 2013 році ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути заборгованість, в тому числі штрафи за кредитним договором № б/н від 17 травня 2007 року, яка утворилась станом на 31 липня 2013 року, а в даному позові заборгованість станом на 31 серпня 2015 року, тобто за інший період.

Отже юридичні підстави застосування штрафу по вищевказаним справам різні. Відповідно п. 8.6 Умов та правил надання банківський послуг,- при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Таким чином, оскільки в даному позові позивачем ставилось питання про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами з часу поза межами періоду, за який вони стягнуті судовим рішенням у іншій справі, - підлягають до часткового задоволення позовні вимоги і в частині стягнення штрафу /відсоткової складової/ у розмірі 502 грн. 91 коп. /5% від суми заборгованості в розмірі 10 058 грн. 23 коп./ .

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнення на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 561 грн. 14 коп. /10 058 грн. 23 коп. - заборгованість за відсотками + 502 грн. 91 коп. - штраф /відсоткова складова/ та понесених позивачем судових витрат за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 609 грн. відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. п. 1, 4; 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задовольнити частково. Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2016 року скасувати. Ухвалити у справі нове рішення. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 травня 2007 року у розмірі 10 561 грн. 14 коп., а також судові витрати у сумі 609 грн. 00 коп. Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя: С.М.Бондаревська