У х в а л а

Іменем україни

22 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів:Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Мостової Г.І., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі − ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із указаним позовом, на обґрунтування якого вказало, що 27 листопада 2007 року укладено кредитний договір № 2004/ФКВ-07 між ТОВ «Український промисловий банк» (далі − ТОВ «Укрпромбанк») та ОСОБА_6 З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором ОСОБА_7 уклала з ТОВ «Укрпромбанк» договір поруки № 2004/Zфпор-07.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) на користь АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Станом на 12 лютого 2014 року заборгованість відповідачів перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитом, згідно з кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 2004/ФКВ-07 складає 337 032 грн 42 коп.

Оскільки поручитель відповідає в повному обсязі, як і боржник, ПАТ «ДельтаБанк» просить стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 337 032 грн 42 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що укладені 22 листопада 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кредитний договір № 2004/ФКВ-07 та договір поруки № 2004/Zфпор-07 не містили заборони заміни кредитора у зобов'язанні та передачі персональних даних про позичальника третім особам. Первісний кредитор та позивач, який є новим кредитором у зобов'язанні на підставі договору про передачу активів від 30 червня2010 року, не надали відповідачам, як позичальнику, так і поручителю, в порядку визначеному зазначеним договором, докази переходу до ПАТ «Дельта Банк» як нового кредитора прав у зобов'язанні та своєчасного повідомлення позичальника та поручителя про відступлення прав вимоги, а тому посилання позивача на невиконання відповідачами своїх обов'язків перед новим кредитором є передчасними.

Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій в повній мірі погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте рішення судів першої та апеляційної інстанцій зазначеним вимогам норм процесуального права не відповідають.

Судами встановлено, що 22 листопада 2007 року між ТОВ «Украпромбанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №2004/ФКВ- 07, згідно з яким ОСОБА_6 надано кредит в іноземній валюті в сумі 44 000 долари США з терміном погашення в повному обсязі не пізніше 20 листопада 2013 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором 22 листопада 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_7 був укладений договір поруки № 2004/Zфпор-07, за яким поручитель ОСОБА_7 зобов'язується перед банком відповідати за виконання ОСОБА_6 усіх зобов'язань перед кредитором.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) на користь АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до положень ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Матеріали справи містять копію завіреного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 30 червня 2010 року, укладеного між ТОВ «Укрпромбанку» та ПАТ «Дельта Банк», копію акта прийому-передачі документації за договором купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанку» та ПАТ «Дельта Банк», копію витягу з додатку № 2 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанку» та ПАТ «Дельта Банк».

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про необґрунтованість висновків судів про відмову в позові на тій підставі, що позивач після отримання за договором від 30 червня 2010 року права вимоги своєчасно не повідомив позичальника та поручителя про відступлення права вимоги. Такі висновки є передчасними, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій всупереч вимогам ст. ст. 212−214, 303 ЦПК України порушили норми процесуального права, що призвело до неможливості встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалені у справі судові рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко Г.І. Мостова О.В. Ступак