Справа № 450/1859/16-ц Провадження № 2/450/1373/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2016 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся з цивільним позовом до відповідача ОСОБА_4 сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просить визнати за ним право власності на домоволодіння №12 в с. Липники, Пустомитівського району Львівської області, до складу якого входить А-1 житловий будинок, загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м., що складається з Б вбиральні, К колодязя, що підтверджено технічним паспортом на житловий будинок від 23.04.1987 року. Ці обставини також підтверджуються довідкою №150 від 28.01.2002 року, виданою Поршнянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

Свої вимоги мотивує тим 11.08.1997 року померла його матір ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 083608 виданим 11.08.1997 року, Поршнянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

До спадкової маси після смерті матері увійшов житловий будинок, який розташований по вул. М. О. Паньківа (колишня Стрийська, згідно рішення № 526) № 12 в с. Липники, Пустомитівського району, Львівської області, загальною площею 65, 9 кв.м, житловою площею 14,6 кв.м, з усіма господарськими будівлями, а саме: А -1 житловий будинок, Б вбиральня К колодязь. Технічні характеристики будинку підтверджується відповідним технічним паспортом від 23.04.1987 року. Також право власності на житловий будинок підтверджується довідкою виданою Поршнянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, від 28.01.2002 року, № 150.

Зазначає, що документи на право власності на цей будинок матірю оформлено не було, незважаючи на те, що цей процес нею було розпочато. Окрім того, у відповідності до положень п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, котра була чинна на момент смерті спадкодавця та у шестимісячний строк для прийняття спадщини, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих ся в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права за спадкодавцем

Позивач наголошує, у відповідності до положень Цивільного кодексу Української РСР (що діяв на момент відкриття спадщини після смерті спадкодавця), до кола спадкоємців увійшов тільки він син спадкодавця, оскільки чоловік спадкодавця помер раніше, 03.12.1997 року.

Разом з тим, зазначає, що на момент смерті спадкодавця, він постійно проживав разом із нею по вул. М.О. Паньківа (колишня Стрийська), 12 с. Липники, Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується довідкою № 364 від 14.06.2016 року виданою Поршнянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, окрім цього до дня її смерті вони вели спільне господарство, він доглядав за її будинком та організовував поховання, а також продовжував доглядати за господарством після смерті матері.

Вважає, що оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на момент її смерті, від свого права на спадкування не відмовлявся, фактично прийняв спадщину після смерті матері та набув право власності, зокрема на житловий будинок.

У судове засідання позивач не зявилися, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідачв у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву у якій просять позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у їх відсутності.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушують прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 11.08.1997 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 083608 виданим 11.08.1997 року Поршнянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

До спадкової маси після смерті ОСОБА_5 увійшов житловий будинок, який розташований по вул. М. О. Паньківа (колишня Стрийська, згідно рішення № 526) № 12 в с. Липники, Пустомитівського району, Львівської області, загальною площею 65, 9 кв.м, житловою площею 14,6 кв.м, з усіма господарськими будівлями, а саме: А -1 житловий будинок, Б вбиральня К колодязь. Технічні характеристики будинку підтверджується відповідним технічним паспортом від 23.04.1987 року. Також право власності на житловий будинок підтверджується довідкою виданою Поршнянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, від 28.01.2002 року, № 150.

Згідно приписів ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983р., вказано про те, що якщо у вказаний в ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Беручи до уваги п. 3.3. Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Враховуючи зазначене вище можна зробити висновок про те, що саме такі дії були вчинені позивачем ОСОБА_3

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що відповідач безумовно визнав позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 331, 375, 392 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 11.08.1997 року право власності на домоволодіння №12 в с. Липники, Пустомитівського району Львівської області, до складу якого входить А-1 житловий будинок, загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м., з усіма господарськими будівлями та спорудами, а саме: Б вбиральні, К колодязя.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_1