Справа № 203/4457/15-ц
Провадження № 2/0203/1052/2016
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до ОСОБА_4, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юмін», Товариство з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси», Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансмаш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Мінералс», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» предявило через суд зазначений позов до ТОВ «Юмін», ТОВ «Проско ресурси», ОСОБА_4, ТОВ «Трансмаш», ТОВ «Юкрейн Мінералс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 05 квітня 2012 р. між банком та ТОВ «Юмін» було укладено кредитний договір №0504120-КЛН, а також протягом строку його дії низку договорів про зміну його умов, зокрема, наступні договори: №200712 від 20.07.2012 р., №080213 від 18.02.2013 р., №191214 від 19.12.2014 р., №191214/1 від 19.12.2014 р.

Відповідно до умов кредитного договору сторони за ним погодили наступні умови:

-сума кредиту (в редакції кредитного договору від 19.12.2014 р.) - 291 069,00 дол. США,

-плата за користування кредитом (в редакції кредитного договору від 05.04.2012 р.) 11,5% річних (п. 2.5), а в разі прострочення повернення кредиту 16,5% річних (п. 2.6.2);

-строк повернення кредиту (в редакції кредитного договору від 19.12.2014 р.) згідно з встановленим графіком погашення зниження ліміту (з 28.02.2015 р. санкціонований ліміт - 265 144,00 дол. США, з 01.04.2015 р. санкціонований ліміт 212 152,00 дол. США; з 01.05.2015 р. санкціонований ліміт 159 160,00 дол. США; з 30.05.2015 р. санкціонований ліміт - 106 168,00 дол. США, тобто, починаючи з вказаних дат сума заборгованості, що перевищує відповідний ліміт, є простроченою), але не пізніше 20.06.2015 р.;

-сплата комісії (в редакції кредитного договору від 19.12.2014 р.) в сумі 6 567,00 дол. США, кінцевий термін якої - до 20.06.2015 р.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду на виконання своїх зобовязань за кредитним договором (п.п. 2.1. 2.4) протягом строку його дії банк надав боржнику кредитні кошти в загальній сумі 457 902,11 дол. США, чим виконав перед боржником зобовязання, утім, боржник повернув кредитні кошти частково, лише в сумі 166 833,48 дол. США, неповернутою залишається сума в розмірі 291 068,63 дол. США. При цьому, відповідно до умов кредитного договору (додаток №1 в редакції кредитного договору від 19.12.2014 р.) боржник зобовязався повернути кредитні кошти в сумі 291 068,63 дол. США наступним чином:

-до 27.02.2015 р. 25 925,00 дол. США;

-до 31.03.2015 р. 52 992,00 дол. США;

-до 30.04.2015 р. 52 992,00 дол. США;

-до 29.05.2015 р. - 52 992,00 дол. США;

-до 20.06.2015 р. 106 168,00 дол. США.

За підрахунком позивача розмір заборгованості за зазначеним вище кредитним договором станом на 14.07.2015 р. складає 314 287,97 дол. США та 836 455,50 грн., в т.ч.:

-291 068,63 дол. США тіло кредиту;

-23 219,34 дол. США проценти за користування кредитом;

-140 505,26 грн. комісія за управління кредитом;

-632 713,92 грн. пеня за прострочення повернення тіла кредиту;

-63 236,32 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між банком та ТОВ «Проско Ресурси» 19.12.2014 р. було укладено договір №191214 про зміну договору поруки №190810-П/1 від 19.08.2010 р., між банком та ОСОБА_4 19.12.2014 р. було укладено договір №191214 про зміну договору поруки №190810-П/2 від 19.08.2010 р., між банком та ТОВ «Трансмаш» 19.12.2014 р. було укладено договір №191214 про зміну говору поруки №260111-П від 26.01.2011 р. Згідно з даними договорами поруки з урахуванням змін поручителі кожен окремо у відповідному договорі взяли зобовязання відповідати перед банком за виконання боржником його зобовязань за кредитним договором, зокрема, щодо повного та своєчасного повернення тіла кредиту в сумі 291 069,00 дол. США згідно з встановленим графіком з кінцевим терміном погашення до 20.06.2015 р., сплати процентів за користування кредитними коштами за ставкою 11,5% річних (звичайна), 13,5% (підвищена за п. 3.4.18.3 кредитного договору), 16,5% річних за прострочення повернення кредиту (п. 2.6.2 кредитного договору), по сплаті комісії, пені, інших штрафних санкцій відповідно до п.п. 3.4.13, 3.4.14 кредитного договору.

Посилаючись у позові на те, що внаслідок порушення боржником умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів банк, керуючись п. 3.1.11 кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК направив поручителям вимоги щодо дострокового повернення кредиту та сплати процентів, утім, вимоги залишилися без реагування, у позові й заявлено вимогу про стягнення з відповідачів солідарно заборгованість за зазначеним вище кредитним договором та про стягнення з відповідачів солідарно на користь банку судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 3 654,00 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2016 року було скасовано заочне рішення суду від 25 грудня 2015 року та справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року провадження у даній цивільній справі в частині вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін», Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси», Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмаш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Мінералс» закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України. В подальшому вказані юридичні особи залучені третіми особами без самостійних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в первісній редакції та наполягала на задоволенні позову в повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, заперечуючи тим, що строк позовної давності у шість місяців щодо пред?явлення вимог до відповідача ОСОБА_4 як до поручителя сплив, оскільки вже станом на грудень 2014 року січень 2015 року обліковується заборгованість за позичальником ТОВ «Юмін», тому є підстави вважати поруку припиненою, на підставі чого просив суд в задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст. ст. 3, 6, 627 ЦК України.

Судом встановлено, що 05 квітня 2012 р. між банком та ТОВ «Юмін» було укладено кредитний договір №0504120-КЛН, а також протягом строку його дії низку договорів про зміну його умов, зокрема, наступні договори: №200712 від 20.07.2012 р., №080213 від 18.02.2013 р., №191214 від 19.12.2014 р., №191214/1 від 19.12.2014 р.

Відповідно до умов кредитного договору сторони за ним погодили наступні умови:

-сума кредиту (в редакції кредитного договору від 19.12.2014 р.) - 291 069,00 дол. США,

-плата за користування кредитом (в редакції кредитного договору від 05.04.2012 р.) 11,5% річних (п. 2.5), а в разі прострочення повернення кредиту 16,5% річних (п. 2.6.2);

-строк повернення кредиту (в редакції кредитного договору від 19.12.2014 р.) згідно з встановленим графіком погашення зниження ліміту (з 28.02.2015 р. санкціонований ліміт - 265 144,00 дол. США, з 01.04.2015 р. санкціонований ліміт 212 152,00 дол. США; з 01.05.2015 р. санкціонований ліміт 159 160,00 дол. США; з 30.05.2015 р. санкціонований ліміт - 106 168,00 дол. США, тобто, починаючи з вказаних дат сума заборгованості, що перевищує відповідний ліміт, є простроченою), але не пізніше 20.06.2015 р.;

-сплата комісії (в редакції кредитного договору від 19.12.2014 р.) в сумі 6 567,00 дол. США, кінцевий термін якої - до 20.06.2015 р.

На виконання своїх зобовязань за кредитним договором (п.п. 2.1. 2.4) протягом строку його дії банк надав боржнику кредитні кошти в загальній сумі 457 902,11 дол. США, чим виконав перед боржником зобовязання, утім, боржник повернув кредитні кошти частково, лише в сумі 166 833,48 дол. США, неповернутою залишається сума в розмірі 291 068,63 дол. США.

При цьому, відповідно до умов кредитного договору (додаток №1 в редакції кредитного договору від 19.12.2014 р.) боржник зобовязався повернути кредитні кошти в сумі 291 068,63 дол. США наступним чином:

-до 27.02.2015 р. 25 925,00 дол. США;

-до 31.03.2015 р. 52 992,00 дол. США;

-до 30.04.2015 р. 52 992,00 дол. США;

-до 29.05.2015 р. - 52 992,00 дол. США;

-до 20.06.2015 р. 106 168,00 дол. США.

Розмір заборгованості за зазначеним вище кредитним договором станом на 14.07.2015 р. складає 314 287,97 дол. США та 836 455,50 грн., в т.ч.: 291 068,63 дол. США тіло кредиту; 23 219,34 дол. США проценти за користування кредитом; 140 505,26 грн. комісія за управління кредитом; 632 713,92 грн. пеня за прострочення повернення тіла кредиту; 63 236,32 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Належне виконання зобовязання ТОВ «Юмін» за кредитним договором від 05.04.2012 р. було забезпечено поруками ТОВ «Проско ресурси», ОТВ «Трансмаш», ТОВ «Юкрейн Мінералс», ОСОБА_4 за відповідними договорами з кожним окремо.

Так, з метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 31.10.2013 р. укладено договір №311013 про зміну договору поруки №190810-П/2 від 19.08.2010 р., а потім 19.12.2014 р. було укладено договір №191214 про зміну договору поруки №190810-П/2 від 19.08.2010 р.,

Також з іншими поручителями укладений ряд договорі про зміну первісних договорів поруки. В останнє між банком та ТОВ «Проско Ресурси» 19.12.2014 р. було укладено договір №191214 про зміну договору поруки №190810-П/1 від 19.08.2010 р., між банком та ТОВ «Трансмаш» 19.12.2014 р. було укладено договір №191214 про зміну говору поруки №260111-П від 26.01.2011 р.

Згідно з даними договорами поруки з урахуванням змін поручителі кожен окремо у відповідному договорі взяли зобовязання відповідати перед банком за виконання боржником його зобовязань за кредитним договором, зокрема, щодо повного та своєчасного повернення тіла кредиту в сумі 291 069,00 дол. США згідно з встановленим графіком з кінцевим терміном погашення до 20.06.2015 р., сплати процентів за користування кредитними коштами за ставкою 11,5% річних (звичайна), 13,5% (підвищена за п. 3.4.18.3 кредитного договору), 16,5% річних за прострочення повернення кредиту (п. 2.6.2 кредитного договору), по сплаті комісії, пені, інших штрафних санкцій відповідно до п.п. 3.4.13, 3.4.14 кредитного договору.

За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

За встановлених обставин, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що ТОВ «Юмін» в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054, 10561 ЦК України не сплачувало тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступив від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 14.07.2015 р. прострочило виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу 314 287,97 дол. США та 836 455,50 грн., в т.ч.: 291 068,63 дол. США тіло кредиту; 23 219,34 дол. США проценти за користування кредитом; 140 505,26 грн. комісія за управління кредитом; 632 713,92 грн. пеня за прострочення повернення тіла кредиту; 63 236,32 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст. 554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. При цьому, законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте, в такому випадку поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Позивачем на адресу кожного з поручителів, в тому числі і відповідачу ОСОБА_4, були направлені досудові вимоги, що узгоджується з доказами, наявних у матеріалах справи, проте ОСОБА_4 отримавши вимогу банку 21 квітня 2015 року, що підтверджується повідомленням про врученян рекомендованого поштового відправлення (а.с.57) станом на день звернення з позовом (24.07.2015 р.), а так само і в ході розгляду справи в суді досудові вимоги залишив без задоволення, як і позичальник та інші поручителі.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, оскільки позичальник ТОВ «Юмін» в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054, 10561 ЦК України не сплачував тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступив від умов про частину виконуваного обов'язку та строків його виконання, у зв'язку з чим станом на 14.07.2015 р. прострочено виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту в сумі 314 287,97 дол. США та 836 455,50 грн., і позивачу, відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України підлягає поверненню поручителем до якого звернута дана вимога кредитора ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» - ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.1 ст.543, ст. 554, 555 ЦК України.

Доводи представника відповідача про те, що позивачем пропущений строк позовної давності до поручителя ОСОБА_4 згідно вимог ч.4 ст. 559 ЦК України у зв?язку з тим, що після прострочення ТОВ «Юмін» вимога до поручителя ОСОБА_4 пред?явлена після спливу шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов?язання позичальником, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до п1.3 договору №311013 про зміну договору поруки №190810-П/2 від 19 серпня 2010 року сторонами, тобто ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» та ОСОБА_4, обумовлено строк договору поруки 10 років з дня укладення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, 218, 222, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до ОСОБА_4, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юмін», Товариство з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси», Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансмаш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Мінералс», про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Мечникова, 3) з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість за кредитним договором №050412-КЛН від 05 квітня 2012 року з урахуванням внесених до нього змін, загальний розмір якої станом на 14 липня 2015 року складає 314 287,97 долари США (еквівалентно за курсом НБУ на 14 липня 2015 року 7 739 398,85 грн.) та 836 455,50 грн., з яких: 291 068,63 долари США (еквівалентно 6392959,50 грн.) тіло кредиту; 23 219,34 долари США (еквівалентно 509983,85 грн.) проценти за користування кредитом; 140 505,26 грн. комісія за управління кредитом; 632713,92 грн. пеня за прострочення повернення тіла кредиту; 63 236,32 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Мечникова, 3) з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в сумі 755,16 грн. (сімсот пятдесят пять грн. шістнадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О.В. Колесніченко