Номер провадження 2/754/2790/16
Справа №754/3262/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 12.12.2016 року)

12 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О.В.

при секретарі - Сивенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/171 від 27.04.2007 року недійсним,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2016 року позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи, просить визнати недійсним договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/171 від 27.04.2007 року, посилаючись на невідповідність даного договору чинному законодавству України та порушення своїх прав, як споживача.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив про його задоволення.

Представник відповідача позов не визнав посилаючись на те, що на час укладення спірного договору, відповідач мав відповідні документи на здійснення операцій з валютними цінностями і мав право надавати позивачу кредит у іноземній валюті. Крім того, від відповідача до суду надійшла письмова заява про застосування строку позовної давності.

Вислухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали справи № 754/10304/15-ц і « 2/754/310/16 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії статуту відповідача, останній є правонаступником акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк».

27.04.2007 року між позивачем та АКБСР «Укрсоцбанк», укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/171 від 27.04.2007 року недійсним, за умовами якого, позивачу був наданий кредит у межах максимального ліміту: 247825 доларів США.

Представник позивача не заперечував у судовому засіданні, що кредит позивачем отримувався.

Відповідно до ст. ст. 256, 257, 267 ч. 3 - ч.5 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

До суду позов надійшов 10.03.2016 року, який позивач підписав у цей же день, що свідчить про пропуск позивачем трирічного строку позовної давності.

Будь-яких доказів про поважність причин пропуску трирічного строку позовної давності, позивач зі своїм представником суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

Заяви про поновлення строку позовної давності позивач зі своїм представником не подавали.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає за пропуском трирічного строку позовної давності.

Оскільки позов не задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, позивачу не підлягають відшкодуванню судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1.

Понесені ОСОБА_1 судові витрати по справі, покласти на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: