Справа №642/3788/16-ц;
Провадження №2-о/642/98/16
Ленінський районний суд м. Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 червня 2016 року

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієва В.М.;

Секретаря Пшеничної Т.М.

за відсутністю заявника ОСОБА_1, яка надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, зацікавленої особи: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, повідомлених про день та час розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті 19.05.2016 року, її батька ОСОБА_2 Івановича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкав за адресою: місто Брянка - 4, Луганської області, вул. Аннінська, 5 лінія, буд. 7, місце смерті місто Луганськ..

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що 19 травня 2016 року помер її батько ОСОБА_2 Іванович, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце його смерті: місто Луганськ, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 686 від 20.05.2016 року.

У звязку з необхідністю державної реєстрації смерті, заявник звернулася до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, та отримала відповідь (відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 17.06.2016 року, № 5447/15-04-06) про те, що їй відмовлено в державній реєстрації у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року з № 1150/13024.

В судове засідання заявник не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що доводи заяви підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити.

Зацікавлену особу Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про дату та час слухання справи також було повідомлено належним чином, в судове засідання представник не зявився, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 686 від 20.05.2016 року, 19 травня 2016 року помер батько заявника - ОСОБА_2 Іванович, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце його смерті: місто Луганськ.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Відмовою у проведенні державної реєстрації смерті від 17.06.2016 року, № 5447/15-04-06, заявнику відмовлено в державній реєстрації у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року з № 1150/13024.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить провести державну реєстрацію факту смерті батька.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256- 259 ЦПК України, ст. ст. 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті задовольнити.

Вважати настання смерті ОСОБА_2 Івановича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, місце смерті місто Луганськ дата смерті 19 травня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду допустити до негайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати заявнику та органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті.

Суддя В.М. Євтіфієв