Справа № 404/3036/16-ц
Номер провадження 2/404/2124/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючої судді Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини інваліда II групи, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та в обґрунтування зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 травня 1984 року. В період шлюбу народилось двоє дітей, які на даний час повнолітні. Син хворіє на психічне захворювання та знаходиться на її утриманні, повнолітня донька знаходиться в декретній відпустці і не мають можливості надавати допомогу.

З квітня 2016 року сімейні відносини між нею та відповідачем припинились, відповідач проживає окремо, склались неприязні відносини. Стверджує, що є пенсіонером та інвалідом II групи загального захворювання. Перенесла операцію та перебуває на обліку в Кіровоградському обласному онкологічному диспансері. Кіровоградським обласним онкологічним диспансером встановлено діагноз - «Сч ниж/амп отдела прямой кишки Ст. III Т4ММ0 кл гр. 3. Сигмостома». В зв»язку з онкологічним захворюванням та II групою інвалідності не має можливості працювати, оскільки постійно повинна перебувати під наглядом та проходити курси хіміотерапії. Змушена постійно приймати ліки, які коштують біля 2000 гривен.

Зазначає, що відповідач працює та отримує заробітну плату, має можливість надавати як дружині матеріальну допомогу, а тому просить задовольнити її позов повністю.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки не має такої фінансової можливості. Стверджує, що на даний час, тих коштів які отримує ледве вистачає на проживання, натомість позивач проживає разом із спільним повнолітнім сином, який має власний дохід і позивач також отримує пенсію по інвалідності, він надає допомогу доньці , яка перебуває в декретній відпустці і потребує допомоги, сам хворіє і потребує лікування .

Судом встановлено наступні факти.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 травня 1984 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4).

З 19.09.2011 року ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності загального захворювання, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10ААА №461744 та пенсійним посвідченням (а. с. 5-6).

18.08.2011 року Кіровоградським обласним онкологічним диспансером встановлено ОСОБА_1 діагноз - «Сч ниж/амп отдела прямой кишки Ст. III Т4ММ0 кл гр. 3. Сигмостома» (а. с. 7-13).

В зв»язку з онкологічним захворюванням та II групою інвалідності позивач не має можливості працювати, оскільки постійно повинна перебувати під наглядом та проходити курси хіміотерапії.

Стаття 75 СК України передбачає, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів, зазначено, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» встановлено, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено на 2016 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Розмір пенсії позивача згідно довідки ( а.с. 63) складає 1377,02грн..

При цьому, судом встановлено, згідно наявної в матеріалах справи довідки №1 від 21.09.2016 року ОСОБА_2 працює на посаді начальника дільниці ТОВ « Круп»яний тік» та отримує заробітну плату в сумі 3000 грн. (а. с. 49).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову , оскільки позивач потребує матеріальної допомоги, її чоловік з нею не проживає і відповідно до розміру його заробітної плати має можливість надавати допомогу хворій дружині . При цьому, суд вважає, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача , а не 1/4 частина , яку просила стягнути позивач. Суд враховує той факт, що позивач проживає з повнолітнім сином , який працює і хворіє на психічне захворювання , що підтверджується довідкою Кіровоградської обласної психіатричної лікарні. Відсутнє логічне пояснення причин не оформлення групи інвалідності , оскільки син мав би можливість отримувати пенсію по інвалідності, а не перебувати на утриманні хворої матері.

Крім того, відповідач зазначив, що надає допомогу повнолітній доньці, яка перебуває в декретній відпустці, доказів зазначеного , як і тяжкого матеріального стану сім»ї доньки суду не надано. Зазначене лише підтверджує можливість надання матеріальної допомоги.

Тому в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь держави - 551,20грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 75, 76 СК України, Законом України « Про Державний бюджет України на 2016 рік», ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, ст. ст.11, 88, 212-218ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/6 частину всіх його заробітків ( доходів), починаючи з дня набрання рішення законної сили.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави - 551,20грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда