Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1249/16-ц Головуючий у 1-й інст. Свінцицький Л. В.
Категорія 19 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою Житомирської обласної спілки споживчих товариств на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2016 року

по цивільній справі за позовом Радомишльської районної спілки споживчих товариств (далі Радомишльська РССТ) до Кооперативного підприємства «Кооператор», ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Житомирська обласна спілка споживчих товариств про визнання недійсним і скасування Установчого договору та Статуту кооперативного підприємства «Кооператор» та за зустрічним позовом Кооперативного підприємства «Кооператор» (далі КП «Кооператор»), ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Радомишльської районної спілки споживчих товариств, третя особа - Житомирська обласна спілка споживчих товариств (далі Житомирська ОССТ) про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року Радомишльська РССТ звернулася до суду із позовом до відповідачів у якому просила визнати недійсним і скасувати Установчий договір КП «Кооператор» укладений 07.09.2000 між Радомишльською РССТ, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про створення КП «Кооператор».

У вересні 2016 року КП «Кооператор» звернулося із зустрічним позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2016 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Житомирська ОССТ просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального права, судом не надано належної оцінки всім доказам, наявним у матеріалах справи.

Зазначає, що при розгляді справи суд не врахував тієї обставини, що Установчий договір та Статут КП «Кооператор» є фіктивними правочинами, оскільки укладалися у порушення ЗУ «Про кооперацію».

Заявник вказує, що суд неправомірно вважав спірні правовідносини кооперативними, крім того не врахував, що сторонами у справі є і фізичні особи.

У своїх доводах також посилається на норми ГПК України і ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Приймаючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами та з приводу яких розглядається спір, відносяться до корпоративних і мають розглядатися судами в порядку господарського судочинства.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно ст. 84 ЦК України товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи.

Як убачається з Статуту КП «Кооператор», організаційно-правовою формою господарювання відповідача є виробничий кооператив. Кооператив здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про споживчу кооперацію» згідно з діючим законодавством України та власним Статутом (а.с.13-29).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, що повязані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24.10.2008 не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, повязані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших субєктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа. При цьому норма п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, повязаних із діяльністю інших субєктів господарювання.

Із огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

За таких обставин, ухвала Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2016 року підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Житомирської обласної спілки споживчих товариств задовольнити.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2016 року скасувати, а справу провернути для продовження розгляду до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: