24.06.2016 Справа № 363/502/16-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Рудюка О.Д.,
за участю секретаря Хом`як А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на хвору дитину, заборгованості по аліментам, пені за несвоєчасну їх виплату та індексації,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь додаткових витрат на дитину у розмірі 500грн., заборгованості по аліментах у розмірі 64 558,00грн., неустойки (пені) 264 581,33грн. та інфляційних витрат 12 487,67грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12.03.2002 року з ОСОБА_2 стягнено аліменти на користь ОСОБА_1 на доньку ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів заробітку. На виконання рішення суду 13.03.2002 року виданий виконавчий лист № 2-593/2002. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів.
14.01.2016 року позивач отримала від відділу ДВС Печерського районного управління юстиції м. Києва розрахунок заборгованості по аліментах на суму 64 558,00 гривень. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 31.07.2014 року заборгованість по аліментам складає 38 021,60 грн., заборгованість з 01.08.2014 року по 14.01.2016 року складає 26 536,40 грн., а всього 64 558,00 грн. Крім того, до стягнення підлягає не тільки заборгованість, а також неустойка (пеня) у розмірі 264 581,33 грн. та індексація боргу за рівнем щорічної інфляції у розмірі 12 487,67 грн.
ОСОБА_3 є донькою сторін по справі інвалідом дитинства і потребує лікування, тому ОСОБА_1 просить стягнути на її корить додаткових витрат на дитину.
Під час розгляду справи позивач подала заяву в порядку ст. 31 ЦПК України про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 1 200,00грн.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення позовних вимог, пояснивши, що заборгованість по сплаті аліментів у нього дійсно існує але не в такому розмірі як визначив державний виконавець, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, позивачем нарахована неустойка в порушення ст. 196 СК України.
Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.
Як вбачається з виконавчого листа №2-593/2002 року від 13.03.2002 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_4 у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян і до її повноліття.
Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам виданої відділом ДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, по виконавчому листу № 2-593 від 13.03.2002 року Вишгородського районного суду Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 20.02.2002 року до повноліття дитини, борг станом на 01.09.2013 року складає 24 189,60 гривень. На підставі ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», заборгованість по аліментам станом на 31.07.2014 року становить 38 021,60 гривень.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості від 10.06.2016 року № 1/231 по аліментам виданої відділом ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, по виконавчому листу № 2-593 від 13.03.2002 року Вишгородського районного суду Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 20.02.2002 року до повноліття дитини, борг станом на 01.09.2013 року становить 24 189,60 гривень, заборгованість по аліментам з 01.01.2013 року по 01.09.2013 року становить 10 024,00 гривень.
Крім того, згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 14.01.2016 року № 2760/16, відділ ДВС Печерського РУЮ у м. Києві на підставі виконавчого листа № 2-593 виданого 13.03.2003 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини всіх доходів починаючи з 20.02.2002 року до досягнення дитиною повноліття, згідно ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості по аліментах за період, коли боржник не працював, виходячи з середньої заробітної плати по м. Києву заборгованість станом на 14.01.2016 року становить 64 558,00 гривень.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня)- це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року № 6-94цс15, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів при застосуванні таких норм права.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню від суми несплачених аліментів, що утворилася у період з 01.01.2013 року по 01.01.2016 рік у розмірі 264 581,33грн.

Таким чином, враховуючи положення ст. 196 СК України неустойка (пеня) вираховується наступним чином: борг*на дні*0,01 (1%) = неустойка (пеня).

Отже, враховуючі довідки розрахунків заборгованості по аліментах відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві, відділу ДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві та відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня), яка складається та розраховується:

Заборгованість за 2013 рік, з яких, за січень 1 253*31*0,01=388,43грн.; лютий 1 253*28*0,01=350,84 грн.; березень 1 253*30*0,01=388,43 грн.; квітень 1 253*30*0,01=375,90 грн.; травень 1 253*31*0,01=388,43 грн.; червень 1 253*30*0,01=375,90 грн.; липень 1 253*31*0,01=388,43 грн.; серпень 1 253*31*0,01=388,43 грн.; вересень 1 253*30*0,01=375,90 грн.; жовтень 1 253*31*0,01=388,43 грн.; листопад 1 253*30*0,01=375, 90 грн.; грудень 1 253*31*0,01=388,43 грн.
Заборгованість за 2014 рік, з яких: за січень 1 260*31*0,01=390,60 грн.; лютий 1 260*28*0,01=352,80 грн.; березень 1 260*31*0,01=390,60 грн.; квітень 1 260*30*0,01=378 грн.; травень 1 260*31*0,01=390,60 грн.; червень 1 260*30*0,01=378 грн.; липень 1 260*31*0,01=390,60 грн.; серпень 1 331,75*31*0,01=412,84 грн.; вересень 1 340,50*30*0,01=402,15 грн.; жовтень 1 356,75*31*0,01=420,59 грн.; листопад 1 373,50*30*0,01=412,05 грн.; грудень 1 603,50*31*0,01=497,08 грн.
Заборгованість за 2015 рік, з яких: за січень 1 346,25*31*0,01=417,34 грн.; лютий 1 524,75*28*0,01=426,93 грн.; березень 1 579,00*31*0,01=489,49 грн.; квітень 1 664*30*0,01=499,20 грн.; травень 1 582,75*31*0,01=490,65 грн.; червень 1 582,75*30*0,01=474,82 грн.; липень 1 582,75*31*0,01=490,65 грн.; серпень 1 582,75*31*0,01=490,65 грн.; вересень 1 582,75*30*0,01=474,82 грн.; жовтень 1 582,75*31*0,01=490,65 грн.; листопад 1 582,75*30*0,01=474,82 грн.; грудень 1 582,75*31*0,01=490,65 грн.
Таким чином, загальний розмір неустойки (пеня) від суми заборгованості по аліментів, що утворилась за період з 01.01.2013 року по 01.01.2016 рік становить 15 100,03 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України).

Враховуючи зазначене, а також те, що наданий суду позивачем розрахунок неустойки (пеня) вочевидь не відповідає дійсності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеня) від суми заборгованості по аліментів у розмірі 15 100,03 грн. відповідно до розрахунку.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційні витрати є безпідставними та необґрунтованими, оскільки передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються сімейним законодавством, тобто зазначена стаття не поширюється на сімейні правовідносини. До даних правовідносин, що виникли внаслідок прострочення сплати аліментів може бути застосовано спеціальну норму права, а саме стаття 196 СК України, а не стаття 625 ЦК України.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 року у справі № 6-2759 цс 15.

Також, безпідставними та необґрунтованими суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 1 200 грн., з наступних підстав.

Відповідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом та ін.) Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року, стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Згідно ч. 2 ст. 185 СК України, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд зазначає, що розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат, що в свою чергу позивачем не надано.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180, 185, 196 СК України, ст.ст. 549, 625, ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 31, 58, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого, АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.н. НОМЕР_1 ) заборгованість за аліментами у розмірі 64 558,00грн., неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів у розмірі 15 100,03 грн., а всього: 79 658,03 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого, АДРЕСА_2 ) на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 796,58грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.Д. Рудюк