Справа № 196/919/16-ц
№ провадження 2-з/196/12/2016
УХВАЛА

06.10.2016 смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Гудим О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову по цивільній справі № 196/919/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В заяві про забезпечення позову прохає накласти арешт на нерухоме майно - житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: смт Царичанка, вул. Івана Мазепи (раніше Інтренаціональна), 76а Царичанського району Дніпропетровської області, власником якого є ОСОБА_2, та заборонити останній та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти дії, направлені на відчуження, обтяження чи інші дії, які можуть призвести до зміни власника чи виникнення права власності на житловий будинок у будь-яких інших фізичних чи юридичних осіб.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що невжиття заходів для забезпечення вказаного позову може унеможливити або істотно ускладнити виконання рішення суду.

Розглянувши заву ОСОБА_1, суд вважає за необхідне прийняти міри до забезпечення позову та задовольнити заяву частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, при цьому в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Та ж норма цивільно-процесуального законодавства встановлює, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а отже встановлює обов'язок для особи, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову, довести необхідність вчинення судом таких процесуальних дій. На підставі ч.1 п.1, п.2, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ст. 153 ч.1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, позивачем по цивільній справі № 196/919/16 ОСОБА_1 пред'явлений позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у звязку з неповерненням суми боргу, позивач прохає стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 42000 грн. У забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на житловий будинок відповідача ОСОБА_2 та заборонити вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення в разі його задоволення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, однак, вважає за доцільне обрати способом забезпечення позову - заборону ОСОБА_2 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти дії, направлені на відчуження, обтяження чи інші дії, які можуть призвести до зміни власника чи виникнення права власності у будь-яких інших фізичних чи юридичних осіб на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: смт Царичанка, вул. Івана Мазепи (колишня Інтернаціональна), буд. 76а Царичанського району Дніпропетровської області, та належить на праві власності ОСОБА_2 згідно договору дарування від 08 лютого 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 93 та зареєстрованого Обласним комунальним підприємством "Царичанське бюро технічної інвентаризації" 17.02.2000 року в книзі 8, реєстровий № 1126.

Щодо забезпечення позову в частині накладення арешту зазначеного вище майна, суд вважає, що в цій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки саме заборона вчиняти дії, направлені на відчуження, обтяження чи інші дії, які можуть призвести до зміни власника чи виникнення права власності у будь-яких інших фізичних чи юридичних осіб на житловий будинок унеможливлює його відчуження.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти дії, направлені на відчуження, обтяження чи інші дії, які можуть призвести до зміни власника чи виникнення права власності у будь-яких інших фізичних чи юридичних осіб на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: смт Царичанка, вул. Івана Мазепи (колишня Інтернаціональна), буд. 76а Царичанського району Дніпропетровської області, та належить на праві власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) згідно договору дарування від 08 лютого 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 93 та зареєстрованого Обласним комунальним підприємством "Царичанське бюро технічної інвентаризації" 17.02.2000 року в книзі 8, реєстровий № 1126.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Копію ухвали направити до Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з подачею апеляційної скарги через районний суд. Якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М.ГУДИМ