Справа № 226/1860/16-ц
Провадження № 2/226/790/2016
і м е н е м У к р а ї н и
8 грудня 2016 року м. Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого суддi Коваленко Т.О.
за участі секретаря Трифонової І.О.,
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_2,
відповідач ОСОБА_3,
третя особа представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради Скрипник Г.С.,
прокурори Натеса М.М., Савельєв В.В.,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_3, в обґрунтування якого зазначила, що її рідна сестра ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач веде невпорядкований спосіб життя і починаючи з вересня 2016 року взагалі перестала піклуватись про свою доньку. З 19.09.2016 року племінниця позивача проживає разом з нею та її чоловіком ОСОБА_6. ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1. У приміщені не створено повноцінних умов для виховання і розвитку малолітньої дитини, електропостачання підключене самовільно, відсутнє опалення, водопостачання. В домі немає продуктів харчування, відсутня будь-яка побутова техніка, немає дитячої одежі, іграшок. Відповідач не має постійного місця роботи, регулярно вживає алкоголь, часто не ночує вдома, належної уваги дитині не приділяє. У своїй заяві до служби у справах дітей Красноармійської районної державної адміністрації ОСОБА_3 вказує, що вона не в змозі утримувати свою доньку ОСОБА_5 матеріально та згодна, щоб її позбавили батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_5 Племінниця позивача ОСОБА_5 добре знає її та її чоловіка з перших років її життя, дуже прив'язана до них, вважає їх своєю родиною. Дитині в домі позивача затишно та комфортно, одягнена та нагодована, має власний куточок з іграшками, оточена увагою та піклуванням. Позивач просить суд, позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Призначити піклувальником неповнолітньої ОСОБА_5 позивача ОСОБА_2. Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2. Також позивач просить вирішити питання щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини прожиткового мінімуму з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач ОСОБА_3 з позовом згодна в повному обсязі, в судовому засіданні пояснила, що вона проживає на АДРЕСА_1. Батько дитини покійний ОСОБА_9, який не вказаний батьком дитини у свідоцтві про народження, так як вона хотіла бути матір'ю одиначкою. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила дівчинку ОСОБА_5, яка проживала разом з нею та з її покійним чоловіком. З народження дитини вона доглядала за нею, купала, одягала, годувала її, а так само вживала алкоголь. Під час вагітності вона теж вживала спиртні напої, дуже часто, через два, три дні. ОСОБА_9 боровся з нею, але нічого не міг з нею зробити. ОСОБА_9 не вживав спиртні напої. Вона п'є, так як у неї залежність, і погана компанія. Вона тільки випиває чашку пива, то відразу починає далі пити. Вона не зверталася до лікарів. Вона хоче лікуватися, але перш, щоб почати лікування, вона хоче, щоб її дитина проживала у її сестри ОСОБА_2. Коли вона випиває, дитина сама грається іграшками, дивиться телевізор. Потім вона дитину відвозить до куми і йде далі пити. Коли не п*є, прибирається вдома, пере, годує дитину, готує їжу, грає з дитиною, але рідко. Читала книжку, коли була тверезою, один, два рази в тиждень. Весь інший час дитина грала в іграшки, дивилася телевізор. Дівчинка ходить в дитячий садок з двох років у селі Рівне. Її чоловік помер у 2014 році. До смерті її чоловік сильно любив дівчинку і лаяв її за випивку, бив, виганяв з дому. Після смерті чоловіка вона віддала дитину на місяць своїй сестрі, щоб відійти від похорону. Коли вона протверезіла, зрозуміла, що скучила за дитиною, поїхала, відвідала дівчинку, але не забрала її. Через час, знову тверезіла, відвідувала дівчинку і знову їхала. Як довго дівчинка була у сестри, не може сказати. Вона як розпивала спиртні напої, так і п'є далі. Дитину відвідує рідко. Вона не в змозі утримувати дитину. Вона не може кинути пити. Коли вона напивається, вона не контролює себе, вона може вкрасти. Вона хоче лікуватися, але нічого для цього не робить, чому, пояснити не може. З вересня місяця дівчинка мешкає у її сестри, тому що їй там буде краще, ніж з такою матір'ю, як вона. Вона сама привела дівчинку до своєї сестри, вона так вирішила. Після того, як вона відвела доньку до своєї сестри, до неї приїжджали працівники органу опіки. Дочці погано з нею, так як немає ні опалення, ні води, порожні стіни, стіл і диван. Вона нічого не може їй дати. Так сталося, тому що вона п'є і пропиває всі гроші, пропила всі речі, які були в будинку. Воду відключили за борги, опалення немає, так як прибрала котел і продала його, а піч вона не встановила. Після смерті її цивільного чоловіка вона сходилася з двома чоловіками, щоб якось вижити, щоб було, що поїсти. Проживала вона з даними чоловіками не довго. В 2011 року вона працювала в піцерії «Карлеоне», приблизно один місяць десь рік тому. До цього вона працювала не офіційно, траву рвала, город копала, отримувала 50 гривень за виконану роботу. Вона жила на дитячі гроші, які отримувала, як допомога матері одиначці у розмірі 1200 гривень, іноді допомагала сестра. З вересня 2016 року цю допомогу вона вже не отримує. Іноді вона купувала крупу, хліб, а все інше витрачала на випивку. Так як дочка часто була у сестри, то їй вистачало. Коли донька була в дитячому садку, вона шабашила, в тиждень отримувала приблизно 200 гривень, і витрачала на дочку і на спиртні напої. Речі дочці не купувала, оскільки їх купувала її сестра. Якщо вона купувала речі, то це були колготки і шкарпетки. Вона не купувала речі дочці, тому що не думала про це. До сестри речі купував дитині її цивільний чоловік. Вона хоче, щоб суд позбавив її батьківський прав. Вона хоче лікуватися, встати на ноги, не хоче бути алкоголіком, не бути такою, яка вона зараз, стати кращою мамою. Коли її дитина буде у сестри, тоді вона вирішить піти лікуватися. Її дочка з вересня місяця знаходиться у сестри, але вона нічого досі не зробила, лікуватися не зверталась, чому не може пояснити. Вона любить свою дочку, хоче для неї найкращого. Щоб вона була одягнена, взута, нагодована, в теплі, щоб отримала виховання, щоб отримала любов матері, але вона не може дати їй це зараз.
Представник третьої особи вимоги позивача ОСОБА_2 підтримала у повному обсязі. Прокурор проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що позивач не довела факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов*язків.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона є хрещеною матір*ю малолітньої ОСОБА_5. Знайома зі сторонами у справі приблизно п*ять років. Відповідач ніде не працює, підробляє випадковими заробітками. Часто зловживає спиртними напоями. Були випадки, коли її дочка приходила до них в гості і залишалась ночувати в них. Через відсутність коштів у відповідача, харчі і одяг дитині купувала позивач. Коли відповідач була у стані алкогольного сп*яніння, вона телефонувала позивачу і та приїздила, забирала дитину до себе. Інколи дитина знаходилась у цих. Коли відповідач отримувала дитячі гроші, починала вживати спиртні напої. Дитина часто у цей час прохала її зателефонувати позивачу, щоб та забрала її до себе, оскільки вона боїться свою маму. Інколи у вихідний день, дитина приходила до них у гості і просила їсти, вони завжди її годували. Дитина дуже скритна і ніколи не розповідала як їй живеться із мамою, просила їх не казати відповідачу, що вона у них їла. Коли помер цивільний чоловік відповідача, вона продала всі речі, які були в будинку і всі кошти пропила. Зараз у будинку відповідача є лише електропіч та ліжко. Опалення немає, оскільки відповідач продала котел, а піч так і не виклала. В будинку холодно, відсутнє водопостачання.
Вислухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими у даному судовому засіданні наступні обставини.
Батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_9 та відповідач у справі ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про її народження та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, в якому зазначено, що прізвище, ім*я, по батькові батька дитини зазначене зі слів матері відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 18,30). ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, здорова, в медичних установах м. Мирноград на обліку не перебуває (а.с. 33). Відвідує дитячий навчальний заклад №26 «Сонечко» в с. Рівне з 17.08.2015 року по теперішній час, доброзичлива, активна, рухлива, допитлива, навички відповідають віку. Зареєстрована дитина за адресою: АДРЕСА_1, але дитина з матір*ю не проживає (за станом на 4 жовтня 2016 року) (а.с. 18, 26-27, 30, 31, 33).
Мати дитини ОСОБА_3 здорова, не перебуває на обліках у лікарів психіатра, туберкульозному кабінеті Мирноградської центральної міської лікарні (а.с. 19-20). Отримує дохід у вигляді допомоги на дитину у розмірі 1228,00 грн., на обліку Мирноградського міського центру зайнятості не перебуває (а.с. 21-23). Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, за якою 21 вересня 2016 року працівниками служби у справах дітей проводилось обстеження умов проживання, за результатами якого визнано не належними умови проживання даної родини, у приміщені не створено повноцінних умов для виховання і розвитку малолітньої дитини, електропостачання підключене самовільно, відсутнє опалення, водопостачання, рекомендовано працевлаштуватися та пройти лікування від алкогольної залежності (а.с. 29, 31). За місцем проживання відповідач характеризується негативно. Надала заяву зі згодою про позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 (а.с. 28, 32).
За інформацією Мирноградського міського центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді за станом на 10 жовтня 2016 року, 6 жовтня 2016 року спеціалістами центру була відвідана сім*я відповідача та складена початкова оцінка потреб, за результатами якої виявлено, що потреби дитини в їжі, одязі матір*ю не задовольняються. Відповідач часто не ночує вдома, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, помічена у крадіжках. У ході бесіди, відповідач погоджувалась лікуватись від алкогольної залежності. Спеціалісти центру запропонували їй пройти лікування у реабілітаційному центрі і відповідач пообіцяла розпочати реабілітацію, коли вона буде позбавлена батьківських прав та коли визначать місце проживання її доньки ОСОБА_5. Батьківський потенціал матері на дуже низькому рівні, не задовольняються потреби дитини у спілкуванні з мамою та їхньому сумісному відпочинку (а.с. 25).
Позивач ОСОБА_2 здорова, не перебуває на обліках у лікарів нарколога, психіатра, дерматолога та у туберкульозному кабінеті Мирноградської центральної міської лікарні (а.с. 6-7). До кримінальної відповідальності не притягується, судимостей не має (а.с. 5). Працює у Покровській ЦРЛ молодшою медсестрою, з квітня 2016 по вересень 2016 її дохід склав 9646,30 грн. (а.с. 11). Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, за якою 05 жовтня 2016 року працівниками служби у справах дітей проводилось обстеження умов проживання, за результатами якого визнано належними умови проживання даної родини (а.с. 8).
ОСОБА_2 з 17.09.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 10).
Орган опіки та піклування Мирноградської міської ради у висновку № 027 від 28 жовтня 2016 року вважає позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 доцільним стосовно доньки ОСОБА_5 (а.с. 13-14).
Орган опіки та піклування Красноармійської райдержадміністрації у висновку № 776-01-08г від 20 жовтня 2016 року зробив висновок про можливість ОСОБА_2, бути опікуном (а.с. 12).
Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України якого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема у разі ухилення від своїх обов*язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов*язками.
Відповідач ОСОБА_3 допустила всі зазначені фактори щодо малолітньої ОСОБА_5, не створивши належні умови для проживання та виховання дитини, повністю усунувшись від матеріального утримання та виховання дитини, переклавши останнім часом свої батьківські обов'язки на позивача.
В судовому засіданні, на підставі даних, наданих Мирноградською центральною міською лікарнею, Мирноградським міським центром зайнятості, органу опіки та піклування Мирноградської міської ради встановлено, що відповідач ОСОБА_3 здорова, протипоказань для працевлаштування не має, але зусиль для працевлаштування не робить, матеріально дитину не забезпечує.
У сім'ї відповідача для її дитини ОСОБА_5 не створено умов за яких дитина мала б відчувати турботу, любов і повагу до себе, у зв'язку з чим дитина не мала по суті постійного місця проживання, проводячи час, принаймні два-три рази на тиждень, або у позивача ОСОБА_2, або у хрещеної матері ОСОБА_11, не маючи, при цьому впевненості і стабільності у майбутньому. Наданими суду доказами, позивачем не доведено наявність у відповідача залежності від вживання спиртних напоїв, але доведено факт аморальної поведінки відповідача, пов*язаної із систематичним вживанням спиртних напоїв, що безпосередньо впливає на належний догляд за малолітньою дитиною відповідачем, нецільовим використанням, у зв*язку з цим коштами, які виділялись відповідачеві державою на утримання дитини і що стало підставою для припинення виплати цих коштів. Судом встановлено, що відповідач до судового розгляду мала реальну можливість отримати фахову допомогу у лікуванні її залежності, але до цього часу свідомо таку допомогу не прийняла, обґрунтовуючи свою позицію бажанням отримати рішення суду про позбавлення її батьківських прав і влаштування її дитини до сім*ї позивача, для початку здійснення нею заходів для лікування, що свідчить про її небажання у подальшому виправляти ситуацію, яка склалась з неналежним виконанням нею своїх материнських обов*язків щодо доньки ОСОБА_5.
Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов'язків суду не надано. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов'язків свідчить про свідоме нехтування нею своїх обов'язків, тому суд вважає задля захисту інтересів малолітньої ОСОБА_5, необхідним позбавити відповідача ОСОБА_3 стосовно неї батьківських прав та, відповідно до умов статті 60 Цивільного кодексу України, встановити щодо малолітньої ОСОБА_5 опіку, призначивши її опікуном позивача ОСОБА_2, яка, як встановлено з наданих суду даних, таким опікуном бути може і призначення її опікуном малолітньої ОСОБА_5 буде відповідати інтересам дитини.
При цьому суд не приймає позицію прокурора, який заявляв, що відповідач не усвідомлює наслідків позбавлення її батьківських прав, оскільки юридичні наслідки позбавлення батьківських прав відповідачу у судовому засіданні судом роз*яснювались і, за твердженням відповідача, їй були зрозумілі. Будь-яких об*єктивних даних, що б свідчили про інше, учасниками процесу суду не надавалось і судом, під час розгляду справи, не встановлено.
Оскільки місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, як встановлено правилами частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України, є місце проживання, у тому числі, її опікуна, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 з нею за адресою місця її мешкання на даний час.
Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дітей є стягнення аліментів за рішенням суду.
Згiдно із статтею 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, iншi обставини, що мають істотне значення.
Розмір алiментiв на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини:ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача на дитину до досягнення дитиною повноліття.
На підставі вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави, за позовну вимогу про стягнення аліментів, за яку позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.
На підставі ст. 150, 151, 164, 171, 180, 182 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, та стягнення аліментів задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити її опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку села Новотроїцьке Добропільського району Донецької області.
Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із позивачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів проводити з 09 листопада 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в доход держави судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя Т.О.Коваленко