Справа № 369/2362/16-ц
Провадження № 2/369/1611/16
РІШЕННЯ

Іменем України

25.04.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, в тому числі і на ? частку житлового будинку №12 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого по вул. Гагаріна в с.Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_3 та дві доньки, ОСОБА_1, ОСОБА_2 Так, рішеннями Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29грудня 2014 року та рішенням колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 03 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання договорів дарування, свідоцтва про право власності недійсними та визнання права власності встановлено, що спірний житловий будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, так як побудований ними в 1967 році, тобто в період перебування у зареєстрованому 24 травня 1963 шлюбі. А тому померлий ОСОБА_4 за своє життя відповідно до ст. 22 КпШС України набув у спільну сумісну власність 1/2 частку житлового будинку № 12 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого по вулиці Гагаріна в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області. Тому вважає, що кожен із спадкоємців має право на отримання у власність по 1/6 частині свого будинку № 12 по вул. Гагаріна в с. Петропавлівська Борщагівка з відповідними частинами господарських будівель і споруд. На підставі рішення 4 сесії 24 скликання ПП-Борщагівської сільської ради народних депутатів від 08.10.2002 року, ОСОБА_3 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,1501 га. що розташована за адресою: с. ПП.Борщагівка, вул. Гагаріна,12 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 19 вересня 2003 року видано державний акт на право приватної власності на землю. В подальшому на підставі зазначеного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_3 здійснила поділ та 24.06.2013 року замість зазначеного державного акту на право власності на одну земельну ділянку, що складалась з двох частин, отримала в Реєстраційній службі Києво-Святошинського районного управління юстиції свідоцтва про право власності на дві земельні ділянки за адресою: с.Петропавлівська Борщагівка, вул. Гагаріна,12, кадастровий номер :01:025:5005, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), площею 0,0486 га; та за адресою: с.Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна, 12, кадастровий номер::01:026:5007, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), площею0,1015 га. Таким чином, вся земельна ділянка, надана в порядку приватизації ОСОБА_3 та має цільове призначення для будівництва обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, спірний будинок розташований на ділянці площею 1015 га, господарські будівлі і споруди, розташовані як на ділянці площею 0,1015 так і на ділянці 0,0486 га, що фактично підтверджується витягом з Державного земельного кадастру та планом земельної ділянки виготовленим КП БТІ Києво-Святошинської районної ради. Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області від 18 квітня 2015 року за 851/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтв про право власності, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на вказане майно. Тому вважає, що до неї як до спадкоємиці 1/6 частини житлового будинку, інших земель та споруд переходить право власності на 1/6 частину земельної ділянки, на якій вони розміщені, а саме на ділянку площею 0,1015 га. з будинком та спорудами, та на ділянку площею 0.0486 га, на якій розміщені господарські споруди. Тому просила суд визнати недійсним в 1/6 частині свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.ПП Борщагівка, вул.Гагаріна,12,загальною площею 174,9 кв.м.,житловою 92,2 кв.м. індексний №17261298 від 03.02.2014р., видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київськ області на ім'я ОСОБА_3; визнати недійсним в 1/6 частині свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район,с.ПетропавлівськаБорщагівка, вул.Гагаріна, 12, кадастровий номер :01:025:5005, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0486га, індексний №5278942 від 24 червня 2013року, видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на ім'я ОСОБА_3; визнати недійсним в 1/6 частині свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна, 12, кадастровий номер :01:026:5007, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1015га, індексний №5278769 від 24 червня 2013року, видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиі Київської області на ім'я ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 174,9 кв.м., житловою площею 92,2 кв.м, що знаходиться адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна, 12; визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,0486га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна, 12, кадастровий номер :01:025:5005, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинк господарських будівель та споруд; визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,1015га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна, 12, кадастровий номер :01:026:5007, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд.

У судовому засіданні представник позивача з`явилася. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При розгляді справи судом встановлено, що 12 березня 2010 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК №180320, виданого виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, в тому числі і на ? частку житлового будинку №12 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого по вул. Гагаріна в с.Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У відповідності до встановленої законом черговості у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки.

На час відкриття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_3 та дві доньки, ОСОБА_1, ОСОБА_2

Рішеннями Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року та рішенням колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 03 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання договорів дарування, свідоцтва про право власності недійсними та визнання права власності встановлено, що спірний житловий будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, так як побудований ними в 1967 році, тобто в період перебування у зареєстрованому 24 травня 1963 шлюбі.

В силу ч.З3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 22 Кодексу законів про шлюб і сім'ю, що діяв на час їх шлюбу та набуття у власність вищезгаданого майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Ст. 28 КпШС встановлює: в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З огляду на вищенаведене померлий ОСОБА_4 за своє життя відповідно до ст. 22 КпШС України набув у спільну сумісну власність 1/2 частку житлового будинку № 12 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого по вулиці Гагаріна в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області.

Так, 19 вересня 2003 року ОСОБА_3. видано державний акт серія Р3 №283129 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1501 га. що розташована за адресою: с. ПП.Борщагівка, вул. Гагаріна,12 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В подальшому на підставі зазначеного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_3 здійснила поділ та 24.06.2013 року замість зазначеного державного акту на право власності на одну земельну ділянку, що складалась з двох частин, отримала в Реєстраційній службі Києво-Святошинського районного управління юстиції свідоцтва про право власності на дві земельні ділянки за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Гагаріна,12, кадастровий номер :01:025:5005, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), площею 0,0486 га; та за адресою: с.Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна, 12, кадастровий номер: :01:026:5007, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), площею0,1015 га.

Таким чином, вся земельна ділянка, надана в порядку приватизації ОСОБА_3 та має цільове призначення для будівництва обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, спірний будинок розташований на ділянці площею 1015 га, господарські будівлі і споруди, розташовані як на ділянці площею 0,1015 так і на ділянці 0,0486 га, що фактично підтверджується витягом з Державного земельного кадастру та планом земельної ділянки виготовленим КП БТІ Києво-Святошинської районної ради.

Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області від 18 квітня 2015 року за 851/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтв про право власності, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на вказане майно. Тому вважає, що до неї як до спадкоємиці 1/6 частини житлового будинку, інших земель та споруд переходить право власності на 1/6 частину земельної ділянки, на якій вони розміщені, а саме на ділянку площею 0,1015 га. з будинком та спорудами, та на ділянку площею 0.0486 га, на якій розміщені господарські споруди.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про тику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7(зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного у України від 19 березня 2010 року № 2) земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у ииюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст. 120 ЗК України,ст. 377 ЦК України.

Ст. 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Згідно до норм ч. 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом

За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні частково, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов відлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК України та ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності задоволити.

Визнати недійсним в 1/6 частині свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна,12, загальною площею 174,9 кв.м., житловою площею 92,2 кв.м. індексний №17261298 від 03.02.2014р., видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на ім'я ОСОБА_3.

Визнати недійсним в 1/6 частині свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна,12, кадастровий номер :01:025:5005, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0486га, індексний №5278942 від 24 червня 2013року, видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на ім'я ОСОБА_3.

Визнати недійсним в 1/6 частині свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна,12, кадастровий номер :01:026:5007, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1015га, індексний №5278769 від 24 червня 2013року, видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на ім'я ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 174,9 кв.м., житловою площею 92,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна,12.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,0486га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна,12, кадастровий номер :01:025:5005, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,1015га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Гагаріна,12, кадастровий номер :01:026:5007, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич