Номер провадження 2-зз/643/78/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності, визнання свідоцтва частково недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, яке видане 12.12.2012 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстраційний номер 7097, спадкова справа № 36/2011; визнати за позивачем право власності на приміщення мансарди загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., яка складається з наступних приміщень: 1-11 - коридор площею 9,0 кв.м.; 1-12 - санвузол площею 3,4 кв.м.; 1-13 - житлова кімната площею 20,7 кв.м.; 1-14 - житлова кімната площею 12,9 кв.м.; 1-15 - підсобне приміщення площею 19,5 кв.м., в житловому будинку з надвірними будівлями № 16 по вул. Вятській в м. Харкові.

Крім того, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Вятська, буд. 16 та належить на праві власності позивачу та відповідачу, заборонивши відчуження вказаного майна будь-яким способом та будь-яким особам.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2014 року, вказану заяву задоволено частково, заборонено відчуження житлового будинку № 16, що розташований по вул. Вятській в місті Харкові.

ОСОБА_6 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, серійний номер № 29126383 від 06.11.2014 року, вищевказана ухвала суду виконана.

Після отримання даних щодо виконання ухвали про забезпечення позову від 21.10.2014 року, судом на адресу місця реєстрації відповідача було направлено її копію, проте поштовий конверт повернувся за закінченням терміну зберігання.

03.10.2016 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, в якій він просить скасувати ухвалу суду від 21.10.2014 року про заборону відчуження вказаного вище будинку.

В обґрунтування заяви зазначено, що вказана ухвала підлягає скасуванню з наступних підстав. Право власності на 1/2 частину будинку належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 7097 від 20.10.2012 року. Іншим співвласником 1/2 частки вказаного будинку є позивач ОСОБА_3 Протягом тривалого часу між сторонами склався порядок користування житловим приміщенням і спору з приводу зміни порядку користування будинком у сторін немає. При розгляді клопотання про накладення арешту на будинок, позивачем не було надано достатньо доказів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову зможе утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Так, згідно позовних вимог, до відповідача не заявлено фінансових стягнень, він не є боржником позивача. Крім того, заборона відчуження будинку не відповідає розміру позову, не зазначено причин, у звязку з яким необхідно забезпечити позов.

В судовому засіданні ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, заяву про скасування заходів забезпечення позову та викладені в ній доводи підтримав в повному обсязі. На уточнююче запитання суду пояснив, що просить скасувати не ухвалу, а вжиті згідно неї заходи забезпечення позову.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, надала заперечення проти заяви про скасування заходів забезпечення позову, в яких зазначила, що представник ОСОБА_2 посилається на відсутність спору з приводу зміни порядку користування будинком. Але позивач в своїй позовній заяві вказує, що саме ОСОБА_2 бажає провести поділ домоволодіння без урахування її особистих прав на приміщення мансарди. Саме вказані обставини змусили ОСОБА_3 звернутись до суду за захистом свого невизнаного права.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд керується наступним.

ОСОБА_6 ч. 4 ст. 154 ЦПК України, особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги стосуються перерозподілу часток у праві власності на домоволодіння та поділ останнього. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вжиті заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження спірного домоволодіння, є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому вжиті заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження домоволодіння, жодним чином не перешкоджають відповідачу можливості користуватись домоволодінням, проживати в ньому тощо, а лише обмежують право відповідача розпорядитись належною йому часткою у праві власності на домоволодіння, внаслідок чого може бути унеможливлено виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З наведених вище підстав суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 відносно того, що вжиті заходи забезпечення позову є неспівмірними із позовними вимогами та їх вжиття не обґрунтовано належним чином.

Враховуючи наведене, суд на даній стадії розгляду справи не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 151, 154, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності, визнання свідоцтва частково недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Крівцов Д.А.