Справа №672/502/16-ц
Провадження №2/672/237/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого Сакенова Ю.К.

секретаря Ратушняк Л.В.

представника позивача Столяра м.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Купинської сільської ради Городоцького району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Купинської сільської ради Городоцького району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що з березня 2002 року він проживав у ОСОБА_2 в житловому будинку, за адресою: вул. Поштова, 23 с. Купин Городоцького району Хмельницької області, що належав їй на праві власності.

1 листопада 2002 року ОСОБА_2 померла. Будь-яких спадкоємців в неї не залишилось. Ніхто не отримав право на спадщину на вказаний будинок. Також судом спадщину на цей будинок не визнано відумерлою, а тому зазначений обєкт нерухомості на даний час не має власника.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати в цьому будинку, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою.

Також позивач має на руках оригінали документів на вищевказаний житловий будинок, що додатково підтверджує той факт, що він володіє вказаною нерухомістю добросовісно.

Вищевказаний житловий будинок належав колишній померлій власниці ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу на житловий будинок від 14.02.1986 року. На підставі наведеного просить задовольнити позов.

Відповідач визнав позов повністю, надавши суду відповідну заяву.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з березня 2002 року позивач проживав у ОСОБА_2 в житловому будинку, за адресою: вул. Поштова, 23 с. Купин Городоцького району Хмельницької області, що належав їй на праві власності.

1 листопада 2002 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-БВ №210436 від 03.11.2002 року. Будь-яких спадкоємців в неї не залишилось. Ніхто не отримав право на спадщину на вказаний будинок, що підтверджується повідомленнями приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 24.05.2016 року та Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 10.06.2016 року. Також судом спадщину на цей будинок не визнано відумерлою, а тому зазначений обєкт нерухомості на даний час не має власника.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати в цьому будинку, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років, що підтверджується довідкою Купинської сільської ради від 31.03.2016 року та показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Він постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою.

Також позивач має на руках оригінали документів на вищевказаний житловий будинок, що додатково підтверджує той факт, що він володіє вказаною нерухомістю добросовісно.

Вищевказаний житловий будинок належав колишній померлій власниці ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу на житловий будинок від 14.02.1986 року.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

Відповідно до п.9 Постанови ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

п.12 - Ураховуючи положення статей 16, 344, 396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387, 391 ЦК.

Таким чином для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викраденння, шахрайство).

По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги.

По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків (відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК особа, яка володіє майном, до часу свого фактичного володіння може приєднати час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є).

Заволодіння вищевказаним нерухомим майном позивачем відбулося без порушень норм права, володіння протягом чотирнадцяти років було відкритим та безперервним, тому у суда є всі підстави для задоволення даного позову.

Керуючись ст. 209, 213, 214, 215, 294ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на житловий будинок, що розташований по вул.Поштовій, 23 в с.Купин Городоцького району Хмельницької області, загальною площею 53,3 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя