Справа № 201/1610/16-ц 2/201/1183/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтовування позовних вимог посилається на те, що 03 лютого 1990 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Тому позивач просить суд шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, судовий збір просила стягнути з відповідача.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій він не заперечував проти розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, 03 лютого 1990 року між сторонами Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 146 та видане свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 334079 /а.с.5/.

Сторони від цього шлюбу дітей не мають.

Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч.1 ст. 111 СК України вжиття заходів щодо примирення подружжя у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст. 191 ЦПК України).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2016 року сторонам було надано строк для примирення терміном три місяці. Примирення у наданий судом строк сторони не досягли. Позивач наполягає, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить їх інтересам, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 лютого 1990 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 146 вважати розірваним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили. після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова