АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/1728/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1275/К/16 суддя Шумська О.В. Категорія - 81 (ІІ) Доповідач Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.

секретар: Петренко К.І.

за участю: представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області(надалі - ВДВС Софіївського РУЮ) ОСОБА_3, посилаючись на те, що 01.02.2016 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області їй було видано виконавчий лист за рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2015 року, яким було задоволено її позовні вимоги та визнано недійсним договір оренди землі № 31 від 01.09.2012 року, скасовано його державну реєстрацію у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області та повернуто сторони по договору до первісного стану. Вказаний виконавчий лист 15.02.2016 року предявлено нею до виконання до ВДВС Софіївського РУЮ, однак постановою старшого державного виконавця Круглик А.М. від 17.02.2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстави відсутності способу виконання виконавчого листа та рекомендовано стягувачу звернутись для врегулювання даного питання в центр надання адміністративних послуг.

Вважає, що старший державний виконавець Круглик А.М. неправомірно відмовила у відкритті виконавчого провадження, не врахувавши, що у відповідності до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання є заходи зобовязального характеру. Посилаючись на поважність причин пропуску строку подання скарги з підстав неотримання копії постанови державного виконавця від 17.02.2016 року, просила суд визнати пропуск строку подання скарги на дії державного виконавця з поважних причин та поновити його, визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 17.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити подану скаргу. Заявник зазначає, що суд першої інстанції не врахував положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, серед яких відсутня підстава, яка зазначена державним виконавцем в оскаржуваній постанові. Не враховано судом й того, що копію оскаржуваної постанови вона не отримувала, а отримав її представник 03 березня 2016 року й, подавши до суду скаргу на дії державного виконавця, вже вдруге, вона пропустила строк для її подання з поважних причин, оскільки вперше її скаргу, подану 10.03.2016 року, судом було залишено без розгляду з підстав її неявки у судове засідання. Також заявник вказує й на порушення судом норм процесуального права щодо неповідомлення судом її та її представника про розгляд поданої скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2015 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Росана», відділу Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_4, про визнання договору оренди землі і його реєстрації недійсним. Визнано недійсним договір оренди землі № 34 від 01.09.2012 року та скасовано його державну реєстрацію у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області за № 02131 від 29.10.2012 року, повернуто сторони по договору до первісного стану.

На підставі рішення 01 лютого 2016 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист, який предявлено позивачем до виконання до ВДВС Софіївського РУЮ (а.с. 4).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Софіївського РУЮ ОСОБА_3 від 17 лютого 2016 року ВП № 50211750 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстави відсутності способу виконання виконавчого листа та запропоновано для врегулювання даного питання звернутись до центру адміністративних послуг. (а.с. 3).

Відмовляючи в задоволенні поданої скарги, суд першої інстанції виходив з пропуску заявником строку її подання та відсутності поважних причин в обґрунтування пропуску строку її подання й наявності у звязку з цим підстав для відмови в задоволенні поданої скарги.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для подання скарги на дії державного виконавця стала винесена ним постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17.02.2016 року, яку заявник вважає незаконною.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України встановлено строки для звернення із скаргою, у відповідності до положень якої скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 16 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року, суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Відповідно до ч.4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом.

Матеріали справи не містять доказів отримання стягувачем копії оскаржуваної постанови.

Заявник ОСОБА_1 неодноразово наголошувала, що копію постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17.02.2016 року вона не отримувала, її отримав 03 березня 2016 року ОСОБА_2 - її представник.

Також, колегія суддів звертає увагу й на те, що пропуск строку подання до суду скарги на дії державного виконавця є підставою для її залишення без розгляду, а не відмови в її задоволенні з цих підстав, що розяснюється Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 16 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року.

Крім того, як передбачено ч.2 ст. 387 ЦПК України, єдиною підставою для відмови в задоволенні скарги є встановлення судом того на підставі наданих суду доказів, що оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду про відмову в задоволенні скарги без встановлення судом правомірності винесення державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, є передчасним.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом порушено порядок, встановлений для вирішення зазначеного питання, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції на підставі п.3 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню, з передачею питання щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року скасувати і передати питання щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_5