УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» про визнання договору оренди землі недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» (далі - КСП «Полянка»), у якому зазначала, що 22 квітня 2015 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди землі № 28. Отримана нею у грудні 2015 року, після звернення до орендаря, копія цього договору не відповідала оригіналу, оскільки у наданій редакції договір оренди землі нею не підписувався. Нею було підписано договір оренди землі строком на п'ять років та надано всі примірники договору представнику КСП «Полянка» для їх подальшої реєстрації. Посилаючись на те, що її волевиявлення на вчинення правочину у зміненій відповідачем редакції, де зазначено строк дії договору сім років, не було вільним, не відповідало її внутрішній волі, порушувало її законні права, та мало істотне значення, просила визнати недійсним договір оренди.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що згідно свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно НОМЕР_1 ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 14,7005 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 14).

22 квітня 2015 року між КСП «Полянка» та ОСОБА_4 було укладено договір № 28 оренди належної останній земельної ділянки. Згідно п. 8 даного договору, його укладено на 7 років (а.с. 5-7).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 15 травня 2015 року зареєстровано Реєстраційною службою Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області за № 21317166 (а.с. 41).

Актом прийому - передачі земельної ділянки підтверджується передача та прийняття земельної ділянки згідно договору від 22 квітня 2015 року строком на 5 років (а.с. 12).

Планом до договору оренди земельної ділянки, належної позивачці, в оренду КСП «Полянка» передається терміном на 5 років (а.с. 10).

Додатком до договору оренди землі від 22 квітня 2015 року № 28 визначається розрахунок орендної плати виготовлений на п'ять років (а.с. 11).

Згідно протоколу 17 квітня 2015 року відбулися загальні збори КСП «Полянка» за участю представника Реєстраційної служби Арбузинського РУЮ, де на порядку денному стояло питання щодо надання інформації про зміни до Закону України «Про оренду землі» та про умови укладання договорів оренди земельних ділянок з КСП «Полянка» (а.с. 89-90).

На виконання ухвали суду від 14 березня 2016 року Реєстраційною службою Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області надано реєстраційну справу за фактом реєстрації права власності на земельну ділянку, належну ОСОБА_4 (а.с. 32-43).

Надані до Державної Реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області спірний договір оренди землі № 28 та невід'ємні частини до цього договору прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою КСП «Полянка». Відповідно до п.8 цього договору, він укладений сторонами на сім років, та містить підписи сторін договору та печатку орендаря (а.с. 56-60).

Так, згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч. 11 ст. 93 Земельного Кодексу України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» (відповідно до Закону України № 191-У111 від 12.02.2015 року, який набув чинності 04.04.2015 року) при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацію є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів внесення до списку або книги обліку.

Із матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір оренди землі, укладений у письмовій формі, пройшов відповідну державну реєстрацію. Наведене свідчить про те, що між сторонами при укладенні договору оренди землі погоджено усі істотні умови.

Враховуючи викладене, суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки належна позивачу земельна ділянка відповідно до умов договору оренди землі перебуває у користуванні відповідача, позивачем не надано доказів, у чому виявилося порушення її прав та охоронюваних законом інтересів як наслідок укладення такого договору, не надано безсумнівних та беззаперечних доказів, які б свідчили про те, що було проведено заміну першої сторінки договору та що фактично вона підписувала договір, у якому було зазначено, що земельна ділянка передається в оренду строком на п'ять років.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. МаляренкоА.В.