УХВАЛА

21 червня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Солом?янського районного відділу державної виконавчої служби управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на квартиру та скасування арешту на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, в якому просять суд визнати право власності за ОСОБА_2 на ? частину квартири АДРЕСА_1; визнати право власності за ОСОБА_3 на ? частину квартири АДРЕСА_1; зобов?язати Солом?янський районний відділ державної виконавчої служби управління юстиції у м. Києві скасувати відповідну постанову про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_2 та виключити відповідний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна; витрати покласти на відповідача.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до імперативних вимог ч. 3 ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

В кінці позовної заяви в графі підписанта зазначено, що позовна заява подається позивачем ОСОБА_3, яка одночасно є уповноваженим представником позивача ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Однак, в порушення вимог даної статті ОСОБА_3 не зазначено дати подання позовної заяви.

В матеріалах наданих позивачами міститься свідоцтво про право власності на житло від 30.12.1998 року видане органом приватизації Жовтненої райдержадміністрації м. Києва на квартиру АДРЕСА_3. Згідно з яким дана квартира належить на праві спільної сумісної власності позивачам в рівних долях.

Як вбачається, з позовної заяви та доданих до неї документів, ані відповідач ані будь-яка інша особа не оспорює право власності позивачів на дану квартиру. А тому, є незрозумілим правові підстави звернення позивачів з позовними вимогами про визнання за ними права власності, адже дане майно не вибувало з їхньої власності.

В свою чергу, з наданих позивачами постанов про повернення виконавчого документа стягувану від 18.03.2009 року виконавче провадження № 5601008 та № 5600971 вбачається, що повернення було здійснено на тій підставі, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу. Будь-яких підтверджень, що накладення арешту було здійснено на підставі постанови державного виконавця позивачами не надано, а також відсутня інформація щодо звернення позивачів до суду який видав виконавчий документ з метою отримання копії рішення та копії ухвали про накладення арешту, в разі її винесення безпосередньо судом.

Звертаю увагу позивачів на те, що порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця під час виконанням ним судового рішення ухваленого відповідно до ЦПК України, здійснюється в порядку передбаченому Розділом VII ЦПК України.

В разі накладення арешту на майно безпосередньо судом, скасування останнього здійснюється безпосередньо шляхом звернення до суду з відповідною заявою.

А тому, позивачам необхідно зазначити яким саме органом було накладено арешт на належне їм майно та на підставі якого документу, із наданням документального підтвердження.

В свою чергу, суд звертає увагу позивачів, що ними не надано суду жодного доказу на підтвердження взагалі накладення арешту на майно.

Окрім цього, відповідно до Закону України "Про судовий збір" із відповідними змінами, за подачу до суду позовних заяв із вимогами немайнового характеру слід сплатити судовий збір в розмірі 551,20 грн., а з вимогами майнового характеру слід сплатити судовий збір за ставками 1% ціни позову, але не менше 551,20 грн. Відтак позивачам належить сплатити судовий збір на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 301 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа) та згідно ч.5 ст.119 ЦПК України надати суду оригінал відповідної квитанції.

Окрім того, відповідно до п.10 ППВССУ "Про застосування судами законодавства про судові витрати", в разі заявлення декількох вимог, позивачу слід сплатити судовий збір за кожну вимогу.

Зважаючи на те, що позивачами заявлено дві різні вимоги майнового (визнання права власності) та немайнового характеру (скасування арешту на майно), то за сплату кожної вимоги слід представити суду оригінал відповідної квитанції.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що заборона щодо відчуження майна знімається на підставі рішення або ухвали суду нотаріусом. А відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація та зняття обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону є державний реєстратор в особі державного виконавця. Тобто, друга та третя позовні вимоги за своєю суттю не відносяться до компетенції суду і ним не вирішуються, оскільки законодавцем чітко визначене коло осіб, які здійснюють ці функції.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що зазначити докази слід саме на цій стадії - пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Солом?янського районного відділу державної виконавчої служби управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на квартиру та скасування арешту на квартиру - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк