Справа № 727/1568/16-ц
Провадження № 2/727/767/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Чебуришкіній Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 10.11.2006 року між сторонами був укладений кредитний договір № 36789-kred, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 6000,00 доларів США на термін до 10.11.2008 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Але відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання не виконав своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, іншими витратами, відповідно до умов договору .

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 14.02.2016 року має заборгованість у розмірі 24049,58 доларів США, з яких: 4764,22 доларів США заборгованість за кредитом, 19285,36 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що за курсом 26,08 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.02.2016р. становить 627213,05грн.

06.06.2016 р. представник позивача подав суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача на користь банку суму заборгованості по відсоткам, нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний 5-ти річному терміну, а саме нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 19.02.2011 року по 19.02.2016 року у розмірі 16179,28 доларів США, що за курсом 26,46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.02.2016 року складає 428103,75 грн., а також просив стягнути судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність. В поданому до суду запереченні на уточнену позовну заяву зазначив, що вимоги позивача незаконні та необґрунтовані, так як останній платіж за кредитом ним було здійснено в липні 2007 року і право пред'явлення вимоги у банку виникло відповідно до договору 14.08.2007 р., коли наступний і подальші платежі вже не сплачувались. З моменту виникнення права пред'явлення вимоги до подання позову пройшло 8 років і 7 місяців, а з кінцевого терміну погашення кредиту, який настав 10.11.2008 року 7 років і 3 місяця. А тому просив застосувати строк позовної давності та в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити у звязку з наступним.

Судом встановлено, що 10.11.2006 р. між сторонами було укладено кредитний договір № 36789-kred, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 6000,00 доларів США на термін до 10.11.2008 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором ( а.с. 6 зв. ).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ч.1 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору № 36789-kred від 10.11.2006р. щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість по відсоткам, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, яка станом на 19.02.2016 року становить 16179,28 доларів США, що за курсом 26,46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.02.2016 року складає 428103,75 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Позивач вважає, що має право на стягнення з боржника заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період з 19.02.2011р. по 19.02.2016 р. в межах пятирічного строку позовної давності, встановленому в договорі, можливість якого передбачена ст. 257 ЦК України, у сумі 428103,75 грн.

Також вважає, що датою 10.11.2008р. у договорі визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті простроченої заборгованості, а не кінцевий термін виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язання в цілому. Зазначений договір не є розірваним чи припиненим.

Однак, посилання позивача на те, що дані правовідносини між сторонами не припинилися і тривають до повного погашення відповідачем кредиту, суд вважає безпідставним, оскільки це суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, згідно з якими строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно з умовами кредитного договору № 36789-kred від 10.11.2006 року ОСОБА_1 надає позичальнику кредит на строк з 10.11.2006 року до 10.11.2008 року, тобто строк повернення кредиту визначено датою 10.11.2008 року.

Судом встановлено, що відповідач здійснив останній платіж за кредитним договором 16.07.2007 року ( а.с. 4 ).

Згідно з п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року зазначено, що враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення вищезазначеної статті застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена ст. 257 ЦК України і становить три роки.

За змістом ст. 259 ч.2 ЦК України строк позовної давності може бути збільшений за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно з ст. 261 ч. 1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267 ч.3 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 вказаної статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ст. 267 ч.5 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до п.5.6 кредитного договору строк позовної давності визначений тривалістю 5 років, проте, з моменту виникнення права пред'явлення вимоги до подання позову пройшло 8 років і 7 місяців, а з часу закінченням визначеного договором строку його виконання, тобто з листопада 2008 року до подання позовної заяви пройшло більш ніж 7 років, тобто строк позовної давності сплив.

Клопотання про поновлення строку від позивача не надходило, у той же час, відповідачем відповідно до ст. 267 ч.3 ЦК України до суду була подана заява про застосування строку позовної давності.

А тому в задоволенні позову про стягнення заборгованості необхідно відмовити у зв'язку із спливом строку позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256, 257, 259, 261, 264, 267, 526, 527, 530, 611, 612, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30 березня 2012 року, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 64, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 20 червня 2016 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: