Справа № 296/6796/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"02" грудня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Галасюка Р.А.

за участю: секретаря судового засідання Могилевець В.С.

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ГрадовськогоОлександра Володимировича до Житомирської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і за заповітом ,-

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулися до суду з позовом до Житомирської міської ради та просять визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 06.07.2013 року, по 1/3 частині за кожним право власності на нерухоме майно, належне померлому: на 1/4 садиби № 2/40 по провулку 3-му Новогоголівському в м. Житомирі, тобто на 1/12 частину садиби № 2/40 по провулку 3-му Новогоголівському в м. Житомирі за кожним, а також визнати за ОСОБА_1, як спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 15.07.2012 року, право власності на нерухоме майно, яке належало померлій: на 3/4 частини садиби № 2/40 по провулку 3-му Новогоголівському в м. Житомирі.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що їхньому батькові ОСОБА_5 належало 1/4 частини садиби, а його рідній сестрі 3/4 садиби № 2/40 по провулку 3-му Новогоголівському в м. Житомирі.

Також зазначили, що згідно договору про право забудування земельної ділянки від 15.08.1946 року № 25846 ОСОБА_7 було надано у користування земельну ділянку, що знаходиться за адресою: провул. 3-й Новогоголівський, № 2/40 в м. Житомирі для будівництва житлового будинку та господарських будівель. ОСОБА_7 збудував житлові будинки та господарські буділі але за свого життя не отримав правовстановлюючі документи на збудоване ним нерухоме майно. 11.10.1974 року ОСОБА_7 помер. Після його смерті та смерті його дружини спадщину прийняв їх єдиний син ОСОБА_8, який також не оформив спадщину та не отримав правовстановлюючі документи на садибу.

09.08.1995 року ОСОБА_8 помер. Після його смерті спадщину прийняли : дружина ОСОБА_9 та дочка ОСОБА_6, які також не оформили спадщину і не отримали правовстановлюючих документів.

14.08.2011 року померла ОСОБА_9 після її смерті спадщину прийняли її дочка ОСОБА_10 та батько позивачів ОСОБА_5 по 1/2 частині від належної спадкодавці частини садиби № 2/40 по провулку 3- му Новогоголівський, № 2/40 в м. Житомирі.

ОСОБА_10 на все належне їй майно склала заповіт від 07.07.2011 року згідно якого заповідала все майно ОСОБА_1 15.07.2012 року померла ОСОБА_6 ОСОБА_1 після смерті тітки прийняла спадщину, що підтверджується документами спадкової справи № 577/2012, заведеної Першою Житомирською державною нотаріальною конторою.

06.07.2013 року помер ОСОБА_5 та позивачі як спадкоємці першої черги прийняли спадщину, що підтверджується документами спадкової справи за 2013 рік, заведеної Першою Житомирською державною нотаріальною конторою.

Після смерті батька та тітки позивачі звернулись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом, нотаріусом було відкрито спадкові справи, однак відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у позивачів відсутні правовстановлюючі документи на садибу, у звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду за захистом свої х прав.

Позивачі та представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ній.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача. Позов не визнає, оскільки в матеріалах справ відсутні докази належності спадкодавцеві нерухомого майна (а.с. 20).

Дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши в сукупності зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що між ОСОБА_7 та інженером Житлоуправи ОСОБА_11 15.08.1946 року було укладено договір про право забудови земельної дільниці по пров. 3-му Н.-Гоголівському в м. Житомирі мірою 912 кв.м. (а.с. 10-12).

ОСОБА_12 помер 11.10.1974 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 273808 (а.с. 99). Після смерті ОСОБА_13 та його дружини ОСОБА_14 спадщину прийняв ОСОБА_8, який спадщину не оформив та помер 09.08.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 042183 (а.с. 99).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 945/02-31 від 26.05.2014 року вбачається, що після смерті ОСОБА_8 спадщину прийняли але не оформили свої спадкових прав дружина ОСОБА_9,яка померла 14.08.2011 року та дочка ОСОБА_6, яка померла 15.07.2012 року (а.с. 107).

Після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняли: дочка ОСОБА_6 в 1/2 частині та син ОСОБА_5 в 1/2 частині.

За час життя, ОСОБА_6 07.04.2011 року був складений заповіт (а.с 96). Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_6 заповідала все своє майно ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_6, За заявою ОСОБА_1 17.12.2012 року першою Житомирською нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 577/2012 (а.с. 91-108).

Однак, 26.05.2014 року державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій за № 945/02-31 (а.с. 107). Відповідно до вказаної постанови нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_1 на 3/4 житлового будинку № 2/40 по пров. 3-му Новогоголівському в м. Житомирі після померлої 15.07.2012 року заповідачки ОСОБА_6 не може бути вчинено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок.

ОСОБА_5 помер 06.07.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 224719 (а.с. 9).

ОСОБА_5 є батьком позивачів по справі: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 43 (зворот), 50, 53 (зворот).

Після смерті свого батька ОСОБА_5 позивачі прийняли спадщину, що підтверджується матеріалам спадкової справи № 226/2013 (а.с. 37-89).

Однак, 26.05.2014 року державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій за № 944/02-31 (а.с. 7). Відповідно до вказаної постанови нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 на 1/4 житлового будинку № 2/40 по пров. 3-му Новогоголівському в м. Житомирі в 1/3 частці кожному, після померлого 06.07.2013 року батька ОСОБА_5 не може бути вчинено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець має прийняти спадщину в порядку та строки, передбачені ст.1269, ст. 1270 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З договору про право забудови земельної дільниці (а.с. 10) та постанов державного нотаріуса (а.с. 6, 7) вбачається, що батько та тітка позивачів успадкували від своїх батьків частину будинку № 2/40 по пров. 3-му Новогоголівському в м. Житомирі, однак дане право не було зареєстроване у встановленому порядку, а тому вбачається, що у позивачів відсутні умови для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на майно, яке вони успадкували після смерті батька та тітки, та іншим шляхом, аніж захист свого порушеного права на спадщину у судовому порядку, немає.

За життя спадкодавець не вдався до державної реєстрації документів, що посвідчують його право власності на житло, але володів та користувався ним за цільовим призначенням.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини належали права та обов'язки спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а тому існують підстави, передбачені законом, для визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та за заповітом за позивачами.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 06.07.2013 року, по 1/3 частині за кожним право власності на нерухоме майно, належне померлому: на 1/4 садиби № 2/40 по провулку 3-му Новогоголівському в м. Житомирі, тобто на 1/12 частину садиби № 2/40 по провулку 3-му Новогоголівському в м. Житомирі за кожним.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 15.07.2012 року, право власності на нерухоме майно, яке належало померлій: на 3/4 частини садиби № 2/40 по провулку 3-му Новогоголівському в м. Житомирі.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р. А. Галасюк