1Справа № 335/4422/16-ц 2/335/1206/2016
«27» липня 2016 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Апаллонової Ю.В.
при секретарі Кудряшовій Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -
Позивач ПАТ „Укрсоцбанк" звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п. 1 ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним с нового зобов'язання.
У порушення зазначених норм закону, умов Кредитного Договору та умов Договору поруки Відповідачі не виконують належним чином зобов'язання за кредитним договором.
В судове засідання представник позивача ПАТ „Укрсоцбанк" не з'явився, просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справу у порядку заочного розгляду.
Відповідачів судове засідання не з'явились, причину неявки суду не сповістили, про день і час слухання справи завчасно повідомлялись у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, тому суд визнає неявку відповідачів у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача.
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним.
Згідно до ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Однією з підстав виникнення зобов'язань, згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України є договори.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст..554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.
В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, якщо позичальник затримує повернення чергової частини позики.
Судом встановлено та підтверджено наявними доказами по справі, що відповідачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушені умови укладеного договору, вони ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договорами не погашають.
Тому, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, а також того, що будь-яких заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування з боку відповідачів не надано, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, та необхідності їх задоволення у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 88, 197, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 526, 527,554, 610, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050 ЦК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.В. Апаллонова