КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6833/15-ц
Провадження № 2/552/201/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:судді ОСОБА_1, за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4, представника відповідача - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними, третя особа-приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2015 року позивач ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, обгрунтовуючи позов тим, що 08 липня 2014 року були укладені договори дарування земельних ділянок, які розташовані за адресою: м. Полтава, вул. Фруктова,4 кадастровий номер земельної ділянки :14:004:0403 та кадастровий номер земельної ділянки :14:004:0404 та житлового будинку, що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Фруктова,4, що укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_8. Дані договори нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу ОСОБА_9. ОСОБА_8, помер 07.08.2014 року. Свій позов позивач обґрунтував тим, що під час підписання даних договорів дарування його батько ОСОБА_8 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними та укладення даних договорів не відповідало його внутрішній волі. Оскільки, він є сином померлого, а отже спадкоємцем після смерті батька, просив суд визнати недійсними вищевказані договори дарування.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Після оголошеної перерви позивач не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4, та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали. Просили суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася. Судова повістка їй була направлена за місцем розташування її робочого місця, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання.

Отже, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Суд, заслухавши сторони, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 є батьком позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.01.1976 року.

14 травня 2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 укладено шлюб.

08 липня 2014 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (на даний час ОСОБА_7) були посвідчені договори дарування, земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,037 га, що розташована за адресою: м.Полтава, вул.Фруктова, 4, (кадастровий номер земельної ділянки :14:004:0403), договір дарування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: м.Полтава, вул. Фруктова, 4, (кадастровий номер земельної ділянки :14:004:0404) та договір дарування житлового будинку житловою площею 34,7 кв.м, що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Фруктова,4, що укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_8.

07 серпня 2014 року ОСОБА_8 помер, про що свідчить актовий запис №1207.

Рішенням Київського районного суду Полтавської області від 04.12.2015 року відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні його позову до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок та житлового будинку, що розташовані за адресою м. Полтава,вул.Фруктова,4 в повному обсязі. Рішення набрало законної сили. Даним рішення встановлено, що ОСОБА_8 на час посвідчення договорів дарування від 08.07.2014 року які укладені між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 будь-яким психічним розладом не страждав. ОСОБА_8 за своїм психічним станом на 08.07.2014 року міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладення договорів дарування нерухомого майна на користь ОСОБА_4.

Допитані в судовому засіданні свідки про обставини укладення вищевказаних договорів жодної інформації суду не повідомили.

Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. 3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Ураховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження недійсності вищевказаних договорів дарування, які визначені в ст.215 ЦК України, тому суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для визнання недійсними договорів дарування. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

У звязку з відмовою в задоволенні позову судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.60, 212-215, ЦПК України, ст. 203, 209, 210, 215 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_6 в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави.

Суддя Миронець О.К.