Справа № 189/194/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.12.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

11.02.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 08.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір DNNPG6, за яким відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 66281,25 грн. на термін до 08.01.2027 р. та зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у встановлені строки. Згідно заяви відповідача від 02.07.2008 року кредитний договір № DNNPG6 від 08.01.2008 р. переведено з валюти гривня в валюту Долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 14206,41 долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 19.11.2015 року має заборгованість в розмірі 65585,48 доларів США, яка складається з наступного: 14183,93 доларів США заборгованість за кредитом; 13624,03 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 2866,12 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 31778,32 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору : 10,46 доларів США - штраф (фіксована частина); 3122,62 доларів США штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязання за договором № DNNPG6 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. В звязку з чим позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 65585,48 доларів США, що за курсом 23,91 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.11.2015 року складає 1568148,73 грн. за кредитним договором № DNNPG6 від 08.01.2008 року та судові витрати в розмірі 23522,23 грн.

Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, направивши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнають, заперечують проти їх задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову про стягнення заборгованості слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів справи видно, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір DNNPG6, за яким відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 66281,25 грн. на термін до 08.01.2027 р. та зобовязувався повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у встановлені строки. Згідно заяви відповідача від 02.07.2008 року кредитний договір № DNNPG6 від 08.01.2008 р. переведено з валюти гривня в валюту Долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 14206,41 долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобовязання за договором № DNNPG6 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Відповідно до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.04.2012 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення було задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNNPG6 від 08.01.2008 року в розмірі 5160,21 долар США звернути стягнення на квартиру №88, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Новомосковський район м. Перещепине, мікрорайон «Орільський», 13 шляхом її продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу за ціною не менше 88375 грн. Було вирішено виселити та зняти з реєстрації ОСОБА_1 з квартири №88, яка розташовано за адресою: Дніпропетровська область Новомосковський район м. Перещепине, мікрорайон «Орільський», 13 (а.с.73-75)

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. На підставі наданих суду письмових доказів позивачем неможливо встановити фактичні обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Крім того, обставини, що містяться в позовній заяві вже були розглянуті Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області та рішення суду набрало законної сили про той самий предмет позову та у справі брали участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини.

З огляду на викладене, а також на те, що у відповідності до розяснень п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, але про стягнення яких банк з відповідним позовом до суду не звертався.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», заявлених у відповідності до ст.ст. 526,527,530,1054 ЦК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 203, 207, 215, 236, 627, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 60, 61, 64, 88, 146, 174, ст.215-219 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О.С. Пустовар