ун. № 759/4511/16-ц
пр. № 2/759/2972/16
17 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.
при секретарі Євфіменко К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, суд, -
Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача гроші в сумі 10 081грн. 23коп., посилаючись на те, що між нею та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до якого вона позичила відповідачу гроші в розмірі 350 доларів США. Однак, у встановлений строк відповідач кошти не повернув, у зв'язку з чим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2010р. на її користь з відповідача стягнуто 4 893грн. 80коп. До цього часу вказане рішення суду не виконано. У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивачка відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 9 347грн. 16коп. та три відсотки річних в розмірі 734грн. 07коп.
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 350 доларів США.
Вказані обставини встановлені рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2010р., яким у зв'язку з невиконанням зобов'язання по поверненню коштів стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 4 893грн. 80коп. /ас 4-5/.
Вказане рішення до цього часу не виконано, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.06.2015р., постановою про відкриття виконавчого провадження від 5.04.2016р. /ас 19, 20/.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 порушив грошове зобов'язання щодо повернення боргу, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних на підставі ст. 625 ЦК України є обґрунтованими.
Індекс інфляції за період з січня 2011р. по січень 2016р. становить 191 % (ас 6), а тому інфляційні втрати за час прострочення в цей період складають 4 893,80 х 191% - 4 893,80 = 4 453грн. 36коп.
Розмір трьох процентів річних від простроченої суми за даний період складає: 4 893,80грн. х 3%: 365 днів х 1826днів = 734грн. 05коп.
Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню інфляційні втрати суми боргу в розмірі 4 453, 36грн., три відсотки річних в розмірі 734,05грн., а всього підлягає стягненню 5 187,41грн.
Не підлягають стягненню зазначені позивачкою інфляційні втрати в розмірі 9 347,16грн., оскільки вказана сума є сумою боргу з урахуванням індексу інфляції, проте борг уже стягнуто рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2010р.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 4 453грн. 36коп., 3% річних в розмірі 734грн. 05коп., а всього підлягає стягненню 5 187грн. 41коп.
В решті позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551грн. 20коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя