Справа № 498/556/16-ц
Провадження по справі № 2/498/189/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ткачук О.Л.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України в с.м.т. ОСОБА_2 області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року, позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 22 жовтня 2011 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 08. Від вказаного шлюбу мають доньку: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сім'ї послужили різні погляди подружжя на життя. Шлюбні відносини фактично припинено біля 4 місяців.

Позивачка в судове засідання не зявилась, але через канцелярію суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить суд залишити неповнолітню дитину проживати разом з нею та відновити їй дошлюбне прізвище «Степаненко».

Відповідач в судове засідання не зявився, але через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, згоден, щоб дитина залишилась проживати разом з матірю.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 08.

Від спільного життя мають неповнолітню доньку: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають протягом 4 місяців, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.

Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає відновити дошлюбне прізвище «Степаненко», що підтверджується її заявою.

На підставі ч. 1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Враховуючи, що сторони дійшли згоди стосовно місця проживання дитини, суд вважає можливим залишити проживати неповнолітню ОСОБА_5 з матір'ю.

Спору стосовно поділу майна подружжя не має.

Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь позивачки ОСОБА_3

На підставі ч.1 ст.24, ст. 105 ч.3, 110, 112, 113, 115, ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Степаненко) та ОСОБА_4, зареєстрований 22 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 08 - розірвати.

Неповнолітню доньку: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити проживати з матір'ю.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 відновити дошлюбне прізвище «Степаненко».

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь ОСОБА_3.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Великомихайлівському районному відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Ткачук