ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/759/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді: ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря: ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_4, Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про поновлення строку пред"явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа , суд

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_5 за довіреністю звернувся до суду з заявою про поновлення строку пред"явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, залучивши в якості заінтересованих осіб боржника ОСОБА_4, Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням від 02 квітня 2010 року Дарницьким районним судом м. Києва по справі № 2-458/2010 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 419 588 гривень 56 копійок заборгованості по договору позики. 13 липня 2010 року ОСОБА_6 на адресу ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві направлено заяву про відкриття виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа №2- 458 виданий 13.07.2010 року. 27 липня 2010 року виконавче провадження відкрито за номером № 20568366.

07 жовтня 2016 року у зв'язку з тривалим часом та відсутності інформації щодо даного виконавчого провадження представником стягувача на адресу ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві було направлено заяву, з проханням повідомити стан виконання виконавчого провадження та місцезнаходження виконавчого документа №2 -458 від 13.07.2010 року. Листом від 21.10.2016 року ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві було повідомлено, що виконавче провадження №20568366 перебувало на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, за виконавчим листом Дарницького районного суду м. Києва №2-458 від 13.07.2010 року про стягнення заборгованості у розмірі 421 318 грн. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 Також ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві зазначило, що 26.10.2012 року на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження закрито, виконавчий документ повернуто стягувачеві, проте доказів направлення стягувачеві ОСОБА_3 не було надано. А тому, просить видати дублікат виконавчого листа №2 - 458 від 13.07.2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення 419 588 гривень 56 копійок заборгованості по договору позики.Поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа №2 - 458 від 13.07.2010 року до виконання.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2, яка діє за довіреністю НВХ 106403 від 11.07. 2016 року, підтримала вимоги викладені у заяві та просила їх задовольнити з підстав викладених у заяві, додатково пояснивши суду, що у зв»язку з частковою сплатою боргу, 26.10. 2012 року постановою державного виконавця Данилюк О.Б. ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві виконавчий лист № 2-458 виданий 13.07. 2010 року повернуто стягувачеві, але стягувач постанови не отримував, при цьому надала копію постанови з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Інші учасники у судове засідання не прибули, про те їх неявка у відповідності до ч.2 ст. 371 ЦПК України не перешкоджає розгляду вищезгаданої заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи , приходить до наступного.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов'язковість судових рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили , обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 14 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Водночас, матеріали справи не містять доказів не отримання виконавчого листа стягувачем після часткового виконання , а також і доказів не направлення державним виконавцем стягувачу постанови про повернення виконавчого листа та самого виконавчого листа. Між тим достовірних даних про те, що дійсно виконавчі листи були загублені при пересилці поштою не мається, а тому заявником посилання на вимоги ст. 370 ЦПК України є помилковими.

Разом з тим, як вбачається із листа начальника Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві А.М. Заєць від 21.10. 2016 року за вх. № 22279 ( а.с.5), що дійсно на виконанні перебував виконавчий лист Дарницького районного суду м. Києва № 2-458 від 13.07. 2010 року про стягнення заборгованості у розмірі 421 318 гривень з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 Про те, 26.10. 2012 року на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження закрито, виконавчий документ повернуто стягувачу, а у зв»язку з вичерпанням строків зберігання матеріали виконавчого провадження знищені.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII із змінами, внесеними згідно із Законом № 1730-VIII від 03.11.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення .

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Разом з тим, п. 21 постанови ВССУ N6 від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", перевіряючи додержання строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення ст. 22 Закону N 606-XIV, так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання. При цьому, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 2677-VIвиконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Отже, як встановлено в судовому засіданні виконавчий документ за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.04. 2010 року перебував на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві з 13.07. 2010 року по 26.10. 2012 року і саме встановлені строки щодо пред»явлення виконавчого документу до примусового виконання , на момент їх видачі у відповідності до чинної ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів

(посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не

передбачено законом.

Згідно зі ст. 24 Закону державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою до суду про поновлення строку пред'явлення

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Частиною 5 ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Виходячи з аналізу зазначених норм права суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не - поважність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, ЦПК України дозволяє поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання за наявності поважних причин.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об"єктивно непереборними і пов"язані з дійсними істотними труднощами для вчинення дій.

Відповідно до ч.1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 1 статті 73 ЦПК України встановлено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Отже, можливість поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання пов"язується з поважністю причин його пропущення.

Разом з тим, що виконавчий лист повернутий стягувачу 26.10. 2012 року, у зв»язку з частковим виконанням рішення боржником в сумі 32 148, 45 гривень згідно платіжного доручення № 234 від 23.01. 2012 року за рахунок реалізації автомобіля ВМВ 520 д.н.з АА 3040 ЕС згідно протоколу проведення прилюдних торгів № 1-к- 265-др-з від 28.11. 2011 року, має бути пред»явлений у строки визначені ЗУ «Про виконавче провадження», що діяв станом на 26.10.2012 року, а саме протягом року з дня набрання законної сили рішення суду тобто з 26.10. 2012 року по 26.10. 2013 року.

Що також узгоджується з правовою позицією висловленою у Постанові Верховного Суду України у справі №6-711цс15 від 20.01.2016 року.

Посилання представника заявника ОСОБА_2 на пропуск строку для пред"явлення виконавчого листа до виконання у зв"язку з тим, що стягувач не отримував виконавчого листа від державного виконавця і їм тільки в серпні 2016 року стало відомо про повернення виконавчого листа ще в 2012 році, судом не може вважатися поважним і не може бути покладений в основу ухвали, оскільки заявником не зазначено об»єктивних, незалежних від його волі обставин , які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, та які б могли бути визнані судом поважними причинами пропуску строку .

Суд може визнати поважними причинами, які пов"язані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дії.

У заявника не було жодних перепон поцікавитися виконанням , проконтролювати виконання та вчасно передати виконавчі документи до органів виконавчої служби. Впродовж всього строку заявник міг безперешкодно пред"явити виконавчий лист до виконання та примусово виконати рішення. У таких випадках, коли стягувач мав можливість пред"явити виконавчий лист до виконання, суд відмовляє у поновленні строку для його пред"явлення.

Отже, заявник в порушення вимог ст. 371 ЦПК України не надав жодних об"єктивних доказів, які б дали можливість зробити висновок про наявність поважних причин щодо неможливості в період з жовтня 2012 - 2016 років пред"явити повторно виконавчий лист для примусового виконання рішення суду.

Разом з тим, навіть існування поважних причин пропуску встановленого законом строку не означає надання заявнику необмежених строків для звернення до суду з заявою про відновлення такого строку після його пропуску. У даній же ситуації принаймні 12.10. 2012 року заявнику вже було відомо про часткове виконання рішення, що підтверджується копією постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а також було відомо 26.10. 2013 року про закінчення строків пред"явлення виконавчого листа до виконання. У той же час, із заявою про відновлення пропущеного строку для пред"явлення виконавчого листа до виконання заявник звернувся лише 10.11. 2016 року ( а.с. 1). Заява та інші матеріали справи не містять жодного доказу поважності причин не звернення до суду з заявою про поновлення строку протягом чотирьох років з дня, коли заявник дізнався про закінчення строків звернення виконавчого документа до виконання.

Такий строк явно не можна вважати розумним у розумінні чинного законодавства.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження», строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються частковим виконанням рішення боржником.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, часткове виконання боржником судового рішення мало місце в 2012 році.

Таким чином, після поновлення перерваного строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання минуло понад чотири роки , що не може свідчити про поважність причин пропуску стягувачем відповідного строку та додатково вказує на бездіяльність останнього.

Отже, вказані заявником причини поважності пропуску строку у заяві про поновлення строку на пред»явлення виконавчого листа до виконання, є неповажними, оскільки спростовуються матеріалами справи та не вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, як не вказують і на те, що вказані обставини виникли об»єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк , а факт не отримання виконавчого листа , на що посилається заявник, не є поважною причиною для поновлення строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання, оскільки відсутні докази того, що заявник приймав всі необхідні міри про розшук виконавчого листа та видачу його дублікату .

Крім того, необхідно враховувати положення статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, зокрема, справедливості, добросовісності, розумності та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, суд вважає, що поновлення пропущеного стягувачем строку пред'явлення виконавчого документа до виконання без дійсно поважних причин пропуску такого строку, є несправедливим по відношенню до іншої сторони.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 371 ЦПК України, Закону України " Про виконавче провадження", суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_4, Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про поновлення строку пред"явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа , відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 02 грудня 2016 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК