Провадження №4-с/523/59/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Плахута А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 в м.Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення дії та бездіяльність державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та начальника Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження ВП №40230832, заінтересована особа - стягувач по виконавчому провадженні ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

До суду 02.07.2015 року надійшла зазначена скарга на дії державного виконавця та начальника виконавчої служби, повязані з виконавчими діями, вчиненими у 2013-2014 роках при виконанні рішення Суворовського районного суду міста ОСОБА_3 за виконавчим листом №2-2920, виданого 20.06.2001 року щодо стягнення аліментів.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.03.2016 року скаргу ОСОБА_1 на рішення дії та бездіяльність державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та начальника Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження ВП №40230832, стягувач по виконавчому провадженні ОСОБА_4, залишено без задоволення з підстав пропущення строку на оскарження.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26.04.2016 року Ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 16.03.2016 року було скасовано та справу було направлено до суду першої інстанції на новий розгляд з тих підстав, що судом першої інстанції було порушено порядок, що встановлений для розгляду справи.

У судове засідання зявився представник заявника, інші учасники до суду не зявились, були належним чином сповіщені про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

У судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо процесуального строку звернення до суду з відповідною скаргою на дії та бездіяльність держаного виконавця, за яким представник заявника повідомив, що оскільки усі виконавчі дії відбувалися без належного повідомлення боржника, то строк оскарження таких дій чи бездіяльності не є пропущеним і подання заяви про поновлення пропущеного строку не вимагається.

Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали скарги та дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що оскаржувані постанови державного виконавця Рудик Т.С. датовані 14.10.2013 року, 23.12.2013 року, 27.06.2014 року та 14.10.2014 року, дії начальника ОСОБА_3 стосуються затвердження розрахунків та звернення до суду від 08.05.2013 року, 04.02.2014 року та 28.02.2014 року, при цьому до суду скаржник звернулася лише 02.07.2015 року, вважаючи, що строк на подання скарги ним не пропущений, оскільки з матеріалами справи він ознайомився лише 16.06.2015 року.

Заяву про поновлення процесуального строку заявник разом зі скаргою не подавав.

Відповідно до ст.385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У відповідності до ст.72 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при

оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

П.16 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах розяснено, що суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Таким чином, заявником пропущено строк звернення до суду, виходячи з дати вчинення дій чи бездіяльності державного виконавця та навіть виходячи з дати ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження, що відбулось за його ж ствердженням 16.06.2015 року (а.с.6-звор.стор.), а звернення до суду лише 02.07.2015 року, при цьому клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою відсутнє, а відсутність заяви про поновлення процесуальних строків унеможливлює розгляд скарги на дії державного виконавця, тому така заява підлягає залишенню без розгляду.

Додатково суд звертає увагу заявника, що посилання на відсутність зі сторони державного виконавця жодного повідомлення про вчинення тих чи інших виконавчих дій, за наявності відповідних доказів може бути безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, однак виключно за наявності відповідної заяви, розгляд якої здійснюється до розгляду скарги по суті.

Керуючись ст.ст.10, 11, 72, 293, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення дії та бездіяльність державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та начальника Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження ВП №40230832, заінтересована особа - стягувач по виконавчому провадженні ОСОБА_4, залишити без розгляду.

Розяснити заявнику його право на подання разом зі скаргою клопотання про поновлення пропущеного строку.

Копію ухвали направити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5 ти денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя: