Справа № 285/1185/16-ц
провадження у справі № 2/0285/854/16
13 червня 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді………...ОСОБА_1
за участю секретаря ……….Дуянової Г.Г.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні цивільну справу
про розірвання шлюбу,
Позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 серпня 2005 року від якого мають двох дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити без змін, місцем проживання дітей визначити з нею, судові витрати стягнути з відповідача.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до ст. 76 ЦПК України, про що свідчать його підписи на рекомендованих повідомленнях про вручення судових повісток від 06.05.2016 року та 01.06.2016 року, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2005 року (а.с.4), від якого мають сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати.
У сімї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим,проти чого відповідач, в свою чергу, не надав жодного заперечення та не прибув в судове засідання, що свідчить про погодження з позовними вимогами.
Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу.
Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матірю. З точки зору психології між дитиною та її матірю існує дуже тісний звязок, розірвання якого накладає часто глибокий слід в майбутньому на психіці та навіть на фізичному розвитку дитини. Та й самою природою було закладено спроможність забезпечення необхідних умов побуту, виховання, розвитку дитини саме в жінці. Відтак, місцем проживання неповнолітніх дітей сторін суд визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло.
Важливо зазначити, що визначення місцем проживання дитини місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини. Відповідач може реалізувати свої права шляхом домовленості з матірю дітей щодо встановлення часу спілкування.
Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 160 СК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянами України, зареєстрований 23 серпня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 284, розірвати.
Прізвище позивача «Романчук» після розірвання шлюбу залишити без змін.
Місцем проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначити разом з матірю, ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551 (пятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Л. Й. Савицька