Справа № 452/2208/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"06" грудня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника 3-ї особи Науменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-я особа без самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування в особі Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Орган опіки та піклування Франківської районної державної адміністрації Львівської міської ради у своєму висновку вважає за доцільне позбавити батьківських праввідповідача відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позові. Крім того пояснила, що після одруження, з 20.07.2013 р. до осені 2014 р. вона з відповідачем проживали разом в с.Чуква, Самбірського району, Львівської області, а потім вона переїхала жити до своїх батьків у м. Львів і з того часу не підтримувала з ОСОБА_3 шлюбних відносин. ОСОБА_3 знав першим про її вагітність. День перед тим, як вони розійшлися, відповідач дав їй 1000 польських злотих, що в перерахунку становило 4000 грн. 14.03.2015 р. ОСОБА_3 із своєю мамою приїжджав до неї у м. Львів на хрестини доньки, привіз їй 500 польських злотих і пачку цукерок. Спільно проживати вони не бажали і 04.03.2016 р. розлучилися за її позовом. 17.03.2015 р. ОСОБА_3 приїжджав до неї в стані алкогольного сп'яніння. В кінці березня 2015 р. дав їй 200 грн. та погодився на реєстрацію доньки в м.Львові. В травні 2015 р. через родичів передав їй пачку памперсів та суху суміш дитячого харчування «Нутрілон». В травні-червні 2016 р. написала заяву до органу опіки та піклування про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їхньої доньки ОСОБА_6, оскільки він був з цим згоден, якщо вона відмовиться від аліментів. На засіданні опікунської ради вона була лише раз і рішення не було прийняте, так як вирішили обстежити житлові умови, в яких проживає дитина. В телефонному режимі на засіданні ОСОБА_3 повідомив, що згоден із позбавленням батьківських прав. Рішення органу опіки виносилося без них. Про захворювання доньки вона відповідача не повідомляла. 17.10.2016 р. вона отримала від відповідача на утримання доньки 500 грн. на рахунок, який був нею відкритий у вересні 2016 р. Просилапозов задовольнити.

Представник позивача, ОСОБА_2, погодилась із доводами позивача та зазначила, що розцінює як насмішку і шантаж заяву відповідача до органу опіки та піклування про визначення порядку спілкування із дитиною. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що до дитини його не допускають. Із батьком позивача він перебуває в неприязних відносинах. Неодноразово (три-чотири рази) приїжджав до позивача і дитини,але двері до квартири не відчиняли. Так як позивач поміняла номер телефону, він не міг з нею підтримувати зв'язок. Ізпологового будинку дружину з дитиною не забирав, бо позивач йому сама казала не приїжджати та остаточно не знала коли їх мали виписати. Про засідання органу опіки та піклування щодо позбавлення його батьківських прав не знав і згоди на це ні по телефону, ні письмово не давав. Із грудня 2014 р. по жовтень 2016 р. ніде не працював. Зараз працює офіційно вантажником, сплачує аліменти на дитину. Подав в орган опіки та піклування заяву про визначення порядку спілкування із дитиною, хоче приймати участь у вихованні доньки. Просив в позові відмовити.

Представник 3-ї особи без самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, НауменкоО.В., вимоги позову підтримав та пояснив, що 02.06.2016 р. на перше засідання органу опіки та піклування щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6,ніхто із заінтересованих осіб не з'явилися. 16.06.2016 р. на друге засідання з'явилася заявник ОСОБА_1, свідків не було.Працівник органу опіки та піклування пояснив, що ОСОБА_3 повідомив по телефону, що згоден із позбавленням його батьківських прав відносно доньки. Письмового підтвердження про повідомлення відповідача про час та дату проведення відповідних засідань органу опіки та піклування щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 них не має. Підставами прийняття висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки були: рішення Франківського районного суду м.Львова від 04.03.2016 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_6; письмові пояснення свідків, які були надані заявником; медичні документи. Акт обстеження матеріально-побутових умов дитини мав бути під час проведення засідання органу опіки та піклування, однак документального підтвердження цього у нього не має, та й у Висновку не має вказівки на цей акт.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 (актовий запис №794 від 12.03.2015), ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і її матір'ю записана ОСОБА_1, батьком - ОСОБА_3.

Рішенням (заочним) Франківського районного суду м. Львова від 04.03.2016 р. позов задоволено; розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який зареєстрований 18.07.2013 р. у МВ ДРАЦСЛьвівського обласного управління юстиції (актовий запис №1362); після розірвання шлюбу прізвище змінити дошлюбне «ОСОБА_1»; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття; вирішено питання судового збору; в межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину рішення допущене до негайного виконання.

Із довідки ЛКП «Південне» м.Львів№3112 від 01.08.2016 р. відомо, що ОСОБА_8 з 07.02.2001 р., а її донька ОСОБА_6 з 07.04.2015 р. зареєстровані і проживають в АДРЕСА_1.

Згідно довідки Чукв'янської сільської ради Самбірського району Львівської області від 15.09.2016 р. №2073, ОСОБА_3 мешкає з батьками в с.Чуква, Самбірського району Львівської області.

Із характеристики, виданої головою Чукв'янської сільської ради Самбірського району Львівської областіна ОСОБА_3 вбачається, що за час проживання в селі характеризується позитивно, скарг на його поведінку у сільську раду не поступало, зауважень зі сторони сільської ради не має, випадків п'янства і хуліганства за ним не виявлено.

Постановою від 13.07.2016 р. головним державним виконавцем Самбірського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження (ВП №51657719) за виконавчим листом №465/6528/15-ц, виданим Франківським районним судом м. Львова від 15.03.2016 р., про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно квитанцій від 17.10.2016 р., 25.10.2016 р. та 01.11.2016 р. АТОЩАД м. Львів, представлених відповідачем, в рахунок сплати аліментів для ОСОБА_1 ним проведено три платежі по 500 грн. кожен.

Відповідно до ст.164 СК України, мати,батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно висновку Франківської районної адміністрації Львівської міської радивід 30.06.2016 р. №3500-602 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавитиОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

З огляду на те, щозаначений Висновок : - прийнятий без участі ОСОБА_3, який не був повідомлений про час та місце розгляду заяви ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав, внаслідок чого був позбавлений можливості викласти свою позицію та представити відповідні докази на її підтвердження; - свідки участі в засіданні органу опіки та піклування не приймали, однак були взяті до уваги їх письмові пояснення, які були представлені заінтересованою особою - заявником ОСОБА_1, без належного завірення підпису свідків компетентним органом або посадовою особою; - обстеження матеріально-побутових умов дитини не проводилось; - жодних доказів свідомого ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків у висновку не наведено, суд вважає його недостатнього обґрунтованим, безпідставним і тому до уваги не приймає.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Із заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_10 на адресу органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації м.Львова від 05.10.2016 р. (зареєстрована 07.10.2016 р. і 20.10.2016 р. залишена без розгляду) відомо, що після розірвання шлюбу позивач повністю ізолювала дитину від батька та спілкування з ним, ігнорує неодноразові його звернення щодо побачення з дочкою, тому він та ОСОБА_10 (як бабця) просили визначити їм порядок спілкування та участі у вихованні дитини,вказаний ними.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердила, що її син ОСОБА_3 хотів спілкуватися із донькою але батько позивача цього зробити не давав. ОСОБА_3 про засідання органу опіки та піклування в м.Львові щодо позбавлення його батьківських прав не знав, він не хоче щоб його позбавили батьківських прав відносно доньки.

Згідно роз'яснень, викладених в п.16 цієї Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що в діях відповідача відсутня винна поведінка і свідоме нехтування ним своїми обов'язками, відповідач виявляє і має дійсне бажання підтримувати зв'язок зі своєю донькою та приймати безпосередню участь у її вихованні,реалізація якого є ускладненою через їх окреме проживання. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому в позові слід відмовити за безпідставністю вимог.

Даний висновок суду не спростовують показання допитаних в судовому засіданні свідків позивача - ОСОБА_8 та ОСОБА_11, яких суд вважає заінтересованими.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57, 59, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя