УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Броварської міської ради Київської області, третя особа - Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з указаним позовом, у якому просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення Броварської міської ради від 26 лютого 2009 року № 1070-56-05 «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішення Броварської міської ради» про передачу у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0451 га для обслуговування жилого будинку та господарських споруд;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0451 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 на вказану земельну ділянку;

- скасувати державну реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_6 на зазначену вище земельну ділянку;

- усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0023 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

На обґрунтовування позовних вимог позивачі зазначали, що їм на праві спільної часткової власності належить частина житлового будинку АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_6 є співвласником житлового будинку № 49 по тій же вулиці.

Позивачі вказували, що на час придбання частини будинку у користуванні співвласників перебувала земельна ділянка за цією ж адресою площею 0,08360 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, проте в подальшому їм стало відомо, що колишній співвласник будинку ОСОБА_7 у 2009 році частину спірної земельної ділянки площею 0,0451 га одержав у власність, а ОСОБА_6 у 2013 році її успадкувала та наступного року знесла старий паркан і побудувала новий паркан зі зміщенням на 60 см в їх сторону.

Зважаючи на вищевикладене позивачі просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області

від 26 грудня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 червня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилено, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходили із недоведеності позивачами розміру спірної земельної ділянки й даних про те, що вона виділялася відповідно до діючого на той час законодавства колишнім співвласникам житлового будинку із надвірними будівлями по АДРЕСА_1, а договір купівлі-продажу від 05 серпня 1999 року, на підставі якого вони набули права власності на Ѕ частину житлового будинку, не містить умов користування спірною земельною ділянкою та її розміру, а тому враховуючи відсутність достовірних даних щодо розміру земельної ділянки, яка фактично перебуває у користуванні позивачів, та підстав набуття ними права користування землею, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у зв'язку із недоведеністю.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області

від 26 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області

від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

Т.О.Писана

О.В. Попович