Номер провадження: 22-ц/785/4368/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О.Д., Станкевича В. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 02. 03. 2016 р.,

в с т а н о в и л а:

19. 08. 2015 р. Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Фінанси та кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з тих підстав, що за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» (далі ВАТ «Банк «Фінанси та кредит»), правонаступником якого є ПАТ «Фінанси та кредит», та ОСОБА_4, виконання якого забезпечується порукою ОСОБА_3, було допущено прострочення сплати чергових платежів у звязку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно станом на 16. 03. 2015 р. за кредитним договором № 22к-75 від 23. 05. 2008 р. у розмірі 329638 грн. 33 коп., з яких: 532,01 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США=21,7704 грн.) становить 11582 грн. 07 коп. заборгованість по кредиту; 5005,31 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 108967 грн. 60 коп. заборгованість по кредиту прострочена; 94,74 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2 062 грн. 53 коп. нараховані відсотки; 182,94 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 3982 грн. 68 коп. нараховані відсотки на прострочену заборгованість; 169 грн. 40 коп. сума строкової заборгованості по щомісячній комісії; 0 грн. 30 коп. сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 202873 грн. 75 коп. пеня за невчасне погашення кредиту.

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 02. 03. 2016 р. зазначений позов задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 22к-75 від 23. 05. 2008 р. станом на 16. 03. 2015 р. на загальну суму 253565,16 грн., а саме: заборгованість за кредитом 120549,67 грн. (11582,07 грн. - заборгованість по кредиту + 108 967,6 грн. - заборгованість по кредиту прострочена); нараховані відсотки 2062,53 грн.; нараховані відсотки на прострочену заборгованість 3982,68 грн.; сума строкової заборгованості по щомісячній комісії 169,4 грн.; сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії 0,3 грн.; пеня за невчасне погашення кредиту 126800,58 грн., а в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про внесення змін в рішення суду першої інстанції і виключення з рішення стягнення з ОСОБА_2 неустойки в розмірі 126800,58 грн. з посиланням на завищення банком заборгованості у порівнянні з реальним погашенням за платіжними дорученнями та неможливості перевірити заборгованість за наданим банком розрахунком, в тому числі у звязку з його неповнотою та не приведенням розрахунку відповідно в доларах стосовно пені, яка має бути розрахована щомісячно з приведенням розрахунку її утворення.

Вказав, що суд зменшив розмір пені, але він не зможе її погасити і у зменшеному розмірі тому, що його зарплата складає 1200 грн. в місяць, на утриманні є 2 малолітніх дітей, витрати на школу постійно ростуть, не працює дружина, живуть у квартирі, яку знімають і він платить оренду та комунальні платежі, які постійно зростають, а також він сплачує за рішенням суду інший кредит «Ощадбанку». Зазначає, що у звязку з ростом курсу долару США до гривні, що він не міг передбачити при укладенні валютного договору, необхідна реструктуризація, він не зможе сплатити четверть мільйона гривень, стягнутих з нього судом, і банк з цього питання повідомляв, що його питання може бути вирішено після закінчення повноважень тимчасової адміністрації банку після 17. 12. 2015 р., а на повторне звернення відповіді він не отримав.

В судовому засіданні ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_5, підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання інших осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Задовольняючи позов про стягнення заборгованості за кредитним договором зі зменшенням розміру пені суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та відповідності закону цього позову та можливості зменшення розміру пені з урахуванням положень ч.3 ст.551 ЦК України.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що 23. 05. 2008 р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 22к-75, згідно пункту 2.1 якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 23285 доларів США з оплатою по процентній ставці 14 % річних.

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору кредитні ресурси отримані позичальником за цим договором використовуються за цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Mitsubishi Lancer 1.5 Invito, 2008 року випуску.

ПАТ «Фінанси та Кредит» виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_2 відповідні кошти.

Згідно з п. 3.2. кредитного договору позичальник зобовязався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 23. 05. 2015 р. Погашення проводилось шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Сторони домовились про такий порядок повернення позичальником кредитних ресурсів: у період користування кредитними ресурсами з 23. 05. 2008 р. по 23. 05. 2015 р. позичальник зобовязався щомісяця в термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними ресурсами, здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими кредитними ресурсами у розмірі 388,08 дол. США згідно із Графіком зниження розміру заборгованості (додаток № 1 до кредитного договору).

Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору позичальник уповноважив ОСОБА_5 при настанні строків повернення кредиту та/або процентів та комісійної винагороди, передбачених п.п. 3.2., 4.3., 4.4., 4.7., 4.8. або іншими пунктами цього договору, списувати необхідні суми, за умови їхньої наявності, з поточного та інших рахунків позичальника та зараховувати їх у рахунок погашення позичкової заборгованості та процентів.

Згідно з п. 4.1 кредитного договору позичальник зобовязався сплачувати Банку проценти за користування Кредитними ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці 14,00 % річних. Нарахування процентів проводиться по методу «факт»/«факт» за кожен день користування кредитними ресурсами (п. 4.2. Кредитного договору).

Пунктом 4.3. кредитного договору передбачено що, позичальник сплачує проценти щомісяця, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, у складі щомісячного ануїтентного платежу.

Відповідно до п. 4.7. кредитного договору позичальник у строк з 1 по 10 число кожного місяця повинен сплатити комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 192,12 грн.

Проте, відповідач ОСОБА_2 не виконав своїх зобовязань за кредитним договором та не сплатив у встановлений строк кредит, відсотки за користування кредитом та комісійну винагороду.

Згідно з п. 6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.4., 4.3., 4.4., 4.6. цього договору, а також будь-яких інших строків, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Крім того, виконання кредитних і супровідних зобовязань відповідача ОСОБА_2 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було забезпечено порукою ОСОБА_3, відповідно до укладеного з позивачем договору поруки № 935/08 від 23. 05. 2008 р.

Згідно з п. 1.1. договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 22к-75 від 23. 05. 2008 року, укладеним між кредитором та боржником, відповідно до якого боржнику наданий кредит у розмірі 23285 доларів США з оплатою по процентній ставці 14 % річних. Відповідно до п. 2.1. договору поруки у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 2.2. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість за кредитом складає 120549,67 грн. (11582,07 грн. - заборгованість по кредиту + 108967,6 грн. - заборгованість по кредиту прострочена); нараховані відсотки 2062,53 грн.; нараховані відсотки на прострочену заборгованість 3982,68 грн.; сума строкової заборгованості по щомісячній комісії 169,4 грн.; сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії 0,3 грн.; а пеня за невчасне погашення кредиту 202873,75 грн.

Вказані обставини справи підтверджені матеріалами справи і сторонами не спростовані.

Тому виходячи з матеріалів справи з урахуванням вищевказаних правових положень апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги ПАТ «Фінанси та кредит» у даній справі.

При цьому, доводи апеляційної скарги стосовно завищення банком заборгованості у порівнянні з реальним погашенням за платіжними дорученнями та неможливості перевірити заборгованість за наданим банком розрахунком не приймає до уваги, оскільки в цій частині по суті рішення суду не оскаржується, а стосовно поставлених питань в апеляційній скарзі щодо пені апеляційний суд виходить з того, що наданий банком розрахунок пені містить розрахунок в доларах США та гривні з зазначенням часу її утворення, в тому числі щомісячно, вибір валюти стягнення в судовому порядку заборгованості за валютним кредитним договором відноситься до прав позивача.

Крім того, апеляційний суд враховує як обґрунтований висновок суду першої інстанції щодо застосування ст. 146 ЦПК України, згідно якої у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена або відмовити у його визнанні, стосовно чого суд першої інстанції вказав, що судово-економічна експертиза, яку за ухвалою суду мав оплатити ОСОБА_2 у справі не була проведена з вини ОСОБА_2, який не оплатив її проведення, і тому визнав факт, який підлягав встановленню з приводу розміру заборгованості на користь позивача.

Що стосується питання зменшення розміру пені за невчасне погашення кредиту з заявленого в позові розміру в сумі 202873,75 грн. судом першої інстанції до 126800,58 грн., то апеляційний суд відмічає відсутність апеляційної скарги банку з цього питання і не вбачає підстав для подальшого зниження її розміру до повного звільнення від її сплати з заявлених в апеляційній скарзі підстав.

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

З урахуванням зазначених обставин на підставі вимог ст. ст. 11, 303 ЦПК України щодо розгляду справи в межах заявлених позивачем вимог та апеляційної скарги і відповідно до вимог ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України апеляційний суд приходить до висновку, що Красноокнянського районного суду Одеської області від 02. 03. 2016 р. у даній справіналежить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 02. 03. 2016 р.залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_6

ОСОБА_7