Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29 серпня 2013 року між ним та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів на строк до 29 серпня 2014 року, предметом якого є автомобіль «Nissan QASHQAI», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Зазначав, що 01 липня 2014 року за участю належного йому автомобіля сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). У цей же день він як власник автомобіля подав до ПрАТ «СК «Українська страхова група» заяву про настання страхового випадку з усіма необхідними документами та надав автомобіль для огляду і фотографування працівникам страхової компанії.

05 серпня 2014 року судовим експертом ОСОБА_4, за ініціативою позивача, та залученим страховою компанією спеціалістом ОСОБА_5 проведено експертне автотоварознавче дослідження, згідно з яким за звітом ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 137 892 грн 72 коп., вартість транспортного засобу - 241 228 грн, а за звітом ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту складає 147 577 грн 52 коп., а вартість транспортного засобу - 227 936 грн 70 коп.

Відповідно до звіту спеціаліста-автотоварознавця про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля вартість його ремонту дорівнює 147 577 грн 52 коп., що перевищує 60 % дійсної вартості транспортного засобу, тобто транспортний засіб є конструктивно загиблим.

ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування за формулою, передбаченою п. 12.4.2 договору.

Не погоджуючись з розміром виплаченого страхового відшкодування, ОСОБА_3, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати недійсними пп. 12.2, 12.4.1, 12.4.2 договору страхування від 29 серпня 2013 року в частині, що містить посилання на поняття «ПЗС» -коефіцієнт пропорційності зобов'язань страховика; стягнути з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на його користь 220 995 грн 95 коп., у тому числі: 191 190 грн 29 коп. основного боргу, 3 % річних у розмірі 2 221 грн 88 коп., 24 880 грн 49 коп. інфляційних втрат, та 2 703 грн 29 коп. пені.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 квітня 2016 року, позов задоволено.

Визнано недійсними п. п. 12.2, 12.4.1, 12.4.2 договору страхування від 29 серпня 2013 року № 28-1501-13-00186 в частині, що містить посилання на поняття ««ПЗС» - коефіцієнт пропорційності зобов'язань страховика».

Стягнуто з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 220 995 грн 95 коп., з яких: 191 190 грн 29 коп. - основний борг; 2 221 грн 88 коп. - 3 % річних; 24 880 грн 49 коп. - інфляційні втрати; 2 703 грн 29 коп. - пеня.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Українська страхова група» просить скасувати рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Рішення судів в частині визнання недійсними п. п. 12.2, 12.4.1, 12.4.2 договору страхування від 29 серпня 2013 року не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що відповідач неправомірно, порушивши вимоги ст. 988 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 4, ч. 2, ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» та положення договору страхування, недоплатив позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 188 748 грн 41 коп., яка підлягає стягненню.

Такі висновки судів попередніх інстанцій є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону. При цьому доказам, поданим сторонами, судами надана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Судами установлено, що 29 серпня 2013 року між ним та ПрАТ «СК «Українська страхова група» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів на строк до 29 серпня 2014 року, предметом якого є автомобіль «Nissan QASHQAI», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

01 липня 2014 року за участю зазначеного автомобіля сталася ДТП.

27 серпня 2014 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 11 200 грн, оскільки за умовами договору страхування франшиза складає 3 800 грн та поверненню не підлягає.

За положеннями ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про страхування» конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з п. 10.6 договору страхування, яким визначено дії страхувальника у разі настання страхового випадку, зокрема: страхувальник (водій) повинен надати застрахований транспортний засіб для огляду страховику або особі, яка визначатиме вартість відновлювального ремонту, та бути присутнім при проведенні такого огляду.

Відповідно до складеного судовим експертом ОСОБА_4 26 липня 2014 року звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan QASHQAI» складає 137 892 грн 72 коп., вартість автомобіля - 241 228 грн.

За звітом, складеним 02 серпня 2014 року залученим страховою компанією спеціалістом ОСОБА_5, вартість вказаного автомобіля складає 227 936 грн 70 коп., а вартість відновлювального ремонту автомобіля - 147 577 грн 52 коп., що перевищує 60 % його дійсної вартості, тобто транспортний засіб є конструктивно загиблим.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2015 року за клопотанням позивача було призначено судову авто-товарознавчу експертизу.

Згідно із висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 12 березня 2015 року, складеним судовим експертом ОСОБА_6, ринкова вартість автомобіля «Nissan QASHQAI» на момент ДТП складає 263 360 грн, вартість відновлювального ремонту на момент ДТП - 138 223 грн 99 коп., а вартість відновлювального ремонту на час проведення експертизи - 203 748 грн 41 коп.

Як встановлено судом, ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування за формулою, передбаченою п. 12.4.2 договору страхування.

Страхове відшкодування у розмірі 11 200 грн було розраховане страховиком відповідно до умов укладеного між сторонами договору та сплачене позивачу 27 серпня 2014 року.

Рішенням суду першої інстанції п. п. 12.2, 12.4.1, 12.4.2 договору страхування від 29 серпня 2013 року визнано недійсними і в цій частині рішення ПрАТ «СК «Українська страхова група» не оскаржується.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, з урахуванням наявних у справі доказів і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у зв'язку із їх доведеністю, оскільки судом першої інстанції призначено судову авто-товарознавчу експертизу, висновком якої було визначено вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля на час її проведення.

Посилання в касаційні скарзі на те, що автомобіль був наданий судовому експерту в зміненому вигляді, не заслуговує на увагу, оскільки не підтверджується будь-якими доказами та також не підтвердилось в ході проведення експертного дослідження.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про її відхилення та залишення без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 07 квітня 2016 року, оскільки вони є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права та фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

О.В. Умнова

І.М.Фаловська