Справа № 363/467/16-ц Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 22-ц/780/2953/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 22.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Воробйової Н.С., Приходька К.П.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Державного Ощадного банку України в особі ТВБВ № 10026/0726 про повернення вкладів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобовязати відповідача повернути йому банківські вклади на загальну суму 17 470 колишніх карбованців та нарахувати і виплатити кошти на прострочені грошові зобовязання з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Свої вимоги мотивує тим, що за часів Радянської влади позивач вклав гроші на строковий вклад на рахунки:

№ 9760/28033, залишок 7067крб.;

№ 9760/28032, залишок 4 918крб.;

№ 9760/28034, залишок 3 762крб.;

№ 9760/2978, залишок 1 723 крб.

08.12.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення внесених заощаджень, проте отримав відмову.

Таким чином, позивач вважає, що його права були порушені відповідачем, на підставі ст.ст. 41, 55 Конституції України звернувся до суду за їх захистом.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду скасувати, а його позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в Головному управлінні по м. Києву та Київської області ТВБВ № 100026/0726 відкриті компенсаційні рахунки № 9760/28032, № 9760/28033, № 9760/28034 та № 9760/2978, які належать позивачу ОСОБА_2 та по яких він отримав усі передбачені Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» виплати.

08.12.2015 року позивач звертався до банку із заявою про повернення йому коштів, проте його вимога не була задоволена, листом № 2035 від 08.2015 року відповідач відмовив.

Так, питання відновлення реальної вартості та компенсації знецінених грошових заощаджень громадян України, які зберігалися на рахунках Ощадного банку колишнього СРСР до 02 січня 1992 року, регулюються положеннями Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України" встановлені зобов'язання держави щодо компенсації вкладів громадянам, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження залучені в період до 02 січня 1992 року в установи Ощадбанку колишнього СРСР, що діяли на території України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України" держава зобов'язується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян.

Установи Ощадного банку України на виконання вимог ст. 5 Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України" провели одноразову індексацію вкладів громадян і на індексовані суми, що в даний час знаходяться на позабалансовому рахунку Ощадбанку, видали вкладникам компенсаційні ощадні книжки, на підставі яких виникає право на отримання компенсаційних сум в майбутньому за рахунок Державного бюджету.

При цьому, вказаним Законом не передбачено індексації банківських вкладів, окрім вказаної у законі одноразової компенсації, яка була проведена, також не передбачено виплати громадянам повної суми заощаджень та нарахування і виплати річних відсотків. Суми коштів, зафіксовані в ощадних книжках (компенсаційних рахунках), вкладниками, у тому числі і позивачем, фактично на зберігання Ощадбанку України не вносились, а зазначені суми держава планує виплатити поступово, у якості компенсації втрат від знецінення заощаджень на виконання ст. 1 Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України".

Відповідно до положень вказаного Закону кошти для компенсації заощаджень визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею.

Відповідно до ст. 7 Закону заощадження підлягають поверненню у межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік. Порядок проведення компенсаційних виплат, у тому числі перерахування коштів з Державного бюджету України установам ВАТ "Державний ощадний банк України" визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, Ощадбанк проводить лише виплату проіндексованих заощаджень в межах, передбачених для цього державним бюджетом України і перерахованих з нього грошових сум.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач по справі ПАТ «Ощадний банк України» не може нести зобов'язання по компенсації втрати знецінення та повернення грошових заощаджень Ощадного банку колишнього СРСР.

Усі викладені в апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду першої інстанції є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді: