Справа № 523/8643/15-ц
Провадження №2/523/949/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», третя особа ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування, пені, індексу інфляції та 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та після уточнення вимог просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» (далі - ПАТ «СК «Дніпроінмед») суму страхового відшкодування у розмірі 12908,35 грн., пені, індексу інфляції, 3% річних, та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.09.2013 року о 21 год.45 хв. з вини водія ОСОБА_2 було пошкоджено автомобіль марки «Toyota», р/номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1. Позивачем було направлено повідомлення до відповідача про настання пригоди. Страховою компанією було здійснено огляд транспортного засобу позивача, однак про результати не повідомлено. 05.05.2014 року позивач звернувся до страховика з заявою про страхове відшкодування з повним пакетом документів, однак ні копії експертного висновку, ні рішення по виплаті відшкодування не направлено, у звязку з чим ОСОБА_1 самостійно звернувся до оцінювача для визначення розміру шкоди. Позивачем за період з 07.08.2014 року по 13.06.2016 року здійснено розрахунок пені 10337,30 грн., індекс інфляції -8756,50 грн. та 3% річних - 718,27 грн..

В судове засідання сторони та третя особа не зявилися, повідомлені належним чином. Від представника позивача ОСОБА_3 є заява про розгляд справи в її відсутності позовні вимоги підтримує, надано розрахунки по пені, індексу інфляції та 3% річних.

В матеріалах справи є письмові заперечення представника відповідача, згідно з якими він проти задоволення вимог у звязку з тим, що у позивача закінчився строк дії довіреності та він не має права звертатися до суду з позовом і через те, що не є власником автомобіля, про ДТП повідомлено страхову компанію через вісім місяців, а за цей час транспортний засіб міг потрапити і ще раз в пригоду.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в минулих засіданнях не заперечував проти задоволення позовних вимог, заявлених до страхової компанії.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.09.2013 р. о 21.45 год. по вул..Церковна в м.Одесі, ОСОБА_2 керуючи автомобілем MAN TGA 28.480, реєстраційний номер НОМЕР_2, повертаючи ліворуч, не витримав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1. Автомобілі отримали механічні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 03.10.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.14).

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до полісу АВ №9484389 від 11.10.2012 р. відповідальність водія автомобіля MAN TGA 28.480, реєстраційний номер НОМЕР_2, перед третіми особами була застрахована в ПрАТ «СК «Дніпроінмед», правонаступник якої є ПАТ «СК «Дніпроінмед»(а.с.12,13).

Згідно з вимогами ч.1 ст.22 Закону України «Про обовязковe страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Нормою ст.29 вказаного Закону визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому

законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який

керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Нормами ст.36 Закону визначено, що страховик керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до змісту п.33.1.4 ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання вказаного повідомлення страховик зобовязаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п.34.2 ст.34 Закону).

З матеріалів справи встановлено, що 24.09.2013 року позивач звернувся з повідомленням про настання пригоди до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» ( а.с.13).

06.05.2014 року позивач направив до страховика заяву про відшкодування шкоди, і 10.06.2014 року знову направив заяву з проханням повідомити про прийняте рішення по сплаті страхового відшкодування, однак відповіді так і не отримав (а.с.15,16,17).

Відповідно до листа від 04.07.2014 року №1134 відповідач намагався вже узгодити суму страхового відшкодування, заперечень щодо несвоєчасного повідомлення не було(а.с.42).

Як визначено в п.34.3 ст.34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк,

потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

У звязку з ненаданням рішення та невиплатою відшкодування для встановлення вартості матеріальної шкоди позивач звернувся з заявою до ТОВ МП «Універсал ЛТД» і 02.10.2014 р. отримав аварійний сертифікат №93-10/14 згідно з яким розмір матеріальної шкоди завданий в результаті ДТП склав 12908,35 грн. (а.с.47-53).

Оскільки під час розгляду справи не було представлено текст полісу, тому для визначення розміру страхового відшкодування суд виходить із норм ст.9 вказаного Закону де в п.9.2 зазначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 грн. на одного потерпілого .

Згідно з нормами ст.12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілого. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Заперечуючи проти вимог відповідач не надав суду матеріалів страхової справи для перевірки доводів сторони.

Отже, приймаючи до уваги повідомлення про пригоду, вказаний звіт, враховуючи ліміт відповідальності та межі заявлених вимог, зі страхової компанії підлягає стягненню 12908,35 грн..

Нормами п.1.12. ст.1 ст.3 Закону чітко визначено, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки .

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого (ст.6).

Відповідно до п. 35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом

30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п.36.5 ст.36).

Незважаючи на неодноразові звернення позивача до страхової компанії, відповіді про прийняте рішення так і не отримано.

Отже, за 677 днів прострочення виплати страхового відшкодування, починаючи з 07.08.2014 року по 13.06.2016 року, пеня вираховується з облікової ставки 12,50% - за 98 днів, 14% - за 85 днів, 19,50% за 26 днів, 30% за 177 днів, 27% за 28 днів, та 22% за 35 днів, 49 днів, 42 дні, 35 днів, 49 днів та 19% за 53 дні, тому складає 10337,30 грн. і підлягає стягненню зі страхової компанії на користь позивача.

Згідно з вимогами ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобовязання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобовязанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549 550 ЦК України.

Вказаної правової позиції дотримується і Верховний Суд України в постанові від 6 червня 2012 року № 6-49 цс12, яка є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України (ч.1 ст.360-7 ЦПК України).

Приймаючи до уваги несплачений розмір страхового відшкодування індекс інфляції складає за період з 07.08.2014 року по 13.06.2016 року (677 днів) 8756,50 грн. , а три проценти річних 718,27 грн. (12908,35 грн. Х 3%/100%).

Що стосується заперечень відповідача проти звернення до суду саме ОСОБА_1, то необхідно зазначити, що він має право на захист, оскільки під час пригоди знаходився за кермом автомобіля, право керування яким отримав в законний спосіб на підставі довіреності, і на теперішній час користується, тому має право звертатися до суду (а.с.9-10).

Згідно з розясненнями Пленуму ВССУ викладеними в п.13 постанови №4 від 01.03.2013 р. враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України « Про судовий збір» в редакції на час звернення до суду з позовом, з відповідача також необхідно стягнути судовий збір на користь позивача , виходячи з загальної суми задоволених вимог 32720,42 грн., у розмірі 327,20 грн..

Щодо вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, згідно представлених договору та квитанцій, то вона підлягає задоволенню в розмірі підтвердженої оплати, виходячи з наступного (а.с.43-46,138).

Згідно з нормами ч.1,2 ст.84 ЦПК України витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.79 ЦПК України вказані витрати відносяться до витрат повязаних з розглядом справи .

Нормами Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних справах» встановлено, що граничний розмір компенсації становить 40 процентів мінімальної заробітної плати за годину роботи в суді (час перебування в судових засіданнях, час на ознайомлення із матеріалами справи в суді, час перебування при проведенні окремих процесуальних дій поза судовим засіданням).

Приймаючи до уваги сплачені позивачем кошти на правову допомогу по квитанції від 18.09.2015 року стягненню підлягають 400 грн., як оплата вартості підготовки позовної заяви для звернення до суду, а також як участь представника позивача в судових засіданнях 18 хв. 01.12.2015 р. -146,16 грн.(1218грн.Х 40%/100%/60 хв. Х 18 хв.)та за 27 хв. в 2016 році (23 лютого,15 березня та 12 квітня)- 248,04 грн. (1378грн.Х 40%/100%/60 хв. Х 27 хв.).

Керуючись ст.ст.10,11,58,59,60,64,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» () на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_3) страхове відшкодування у розмірі 12908,35 грн., пеню у розмірі 10337,30 грн., індекс інфляції в сумі 8756,50 грн., 3% річних -718,27 грн., судовий збір у розмірі 327,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 грн..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення, а для відповідача та третьої особи з дня отримання копії.

Суддя: