Справа № 462/8487/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кирилюк А.І

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

ПАТ «Львівобленерго» звернулося в суд з позовом про стягнення з відповідача 4143,20 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є мешканцем квартири АДРЕСА_1, даний будинок перебував на балансі ДЖКП ДК «ЛОРТА», однак ухвалою господарського суду Львівської області від 09.07.2014 року ліквідоване, право вимоги до боржників ДЖКП ДК «ЛОРТА», в тому числі відповідача, перейшло до ПАТ «Львівобленерго». Зазначає, що оскільки ДЖКП ДК «ЛОРТА» зверталося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, який 12.05.2014 року скасовано, зазначені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, однак подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити.

Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без відповідача, яка у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Проте матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/2003/14-ц, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 8 матеріалів справи № 462/2003/14-ц /

Також встановлено і підтверджується матеріалами справи № 462/2003/14-ц, що за вказаною адресою відповідач отримувала житлово-комунальні послуги, які надавались ДЖКП ДК «ЛОРТА», при цьому станом на лютий 2014 року в неї утворилась заборгованість в розмірі 4143,20 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.06.2014 року між ДЖКП ДК «ЛОРТА» та ПАТ «Львівобленерго» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор (ДЖКП ДК «ЛОРТА») передає, а новий кредитор (ПАТ «Львівобленерго») приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору за надані житлово-комунальні послуги фізичним особам і стає кредитором за цими зобовязаннями, зокрема відбулося відступлення права вимоги до ОСОБА_1 /а.с.8-14/. Вказаний договір затверджений Ухвалою Господарського суду Львівської області у справі № 5015/5411/12 про банкрутство ДЖКП ДК «ЛОРТА» /а.с.9-14/.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст.13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, цетралізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна сума, яку вказує позивач у розмірі 4143,20 грн. виходячи з повідомлень про оплату комунальних послуг первісного кредитора виникла в процесі строкових платежів. В наданих матеріалах суду відсутні докази, що засвідчують час виникнення боргу, сплачені платежі, діючі тарифи, а також період за який виник спірний борг.

В судовому засіданні встановлено, що 14.04.2014 року Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ за заявою ДЖКП ДК «Лорта» про стягнення із ОСОБА_1 4143,20 грн. заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги і 121,80 грн. судового збору.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.05.2014 року вказаний судовий наказ Залізничного районного суду м. Львова від 14.04.2014 року скасовано.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Представником позивача не було надано жодних документальних підтверджень про виникнення суму боргу, та періоду, коли такий виник.

Враховуючи вимоги ст.ст.57 61 ЦПК України, про обовязок доказування і подання доказів, про належність та допустимість доказів, ненаданні відомостей про залучення відповідача до участі у справі № 5015/5411/12 про банкрутство ДЖКП ДК «ЛОРТА», що знаходилось в провадженні Господарського суду Львівської області.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що представником позивача не було надано жодних документальних підтверджень про виникнення суму боргу, та періоду, коли така виникла, також враховуючи те, суд приходить до переконань, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. 10,11,57-60,80,209,212,214-215 ЦПК України, суд ,

вирішив:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк