Справа № 219/8860/16-ц
Провадження № 2/219/4199/2016
6 грудня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючої судді Чопик О.П.,
при секретарі Чубикало О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не зявилась, подавши заяви про розгляд справи у її відсутності.
Відповідачі по справі, належним чином повідомлені у відповідності до вимог частини 5, 9 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вони не зявилися у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 6 грудня 2016 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (п.2.4 договору).
Позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливим штрафними санкціями (п.3.3.7 договору).
У разі прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, передбачених умовами цього договору, а також погашення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (п.4.1 договору).
Поручитель зобовязаний у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобовязання, відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення (п.3.1.4. договору поруки).
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
За змістом укладеного між сторонами договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники
Крім того, згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Встановлено, що позивач зобовязання за договором виконав повністю (а.с.14-15). У свою чергу відповідачі своїх зобовязань за договором належним чином не виконують, не здійснюють погашення кредиту, не сплачують проценти за його користування. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором від 5 березня 2013 року (а.с.16-18), за яким станом на 17 червня 2016 року у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, яка включає в себе: 79 437,60 грн. заборгованості за кредитом, 38 189,08 грн. заборгованості за відсотками, 20 109,08 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 15 998,73 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків (за період з 17 червня 2015 року по 16 червня 2016 року), 4 762,81 грн. розміру інфляційних витрат за кредитом (за період з червня 2015 року по травень 2016 року), 2 915,46 грн. інфляційних витрат за несплаченими відсотками (за період з червня 2015 року по травень 2016 року).
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобовязання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Саме до цього зводиться висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13.
Щодо нарахування пені, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м.Єнакієве віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
З копії паспорта громадянина України, виданого на імя ОСОБА_1, та паспорта громадянки України виданого на імя ОСОБА_3, представленого ними при укладенні договору (а.с.19-20, 22-23), вбачається, що з 14 травня 1999 року та станом на 5 березня 2013 року вони були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, вул. 2-га Лісна, 44.
Згідно з відомостями, наданими адресно-довідковим підрозділом ГУ ДМС України в Донецькій області (а.с.35, 36), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрованими чи знятими з реєстрації не значаться. Згідно з листом Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відповідачі, що зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебували та не перебувають на відповідному обліку як внутрішньо переміщені особи (а.с.76).
Відтак суд вважає підставним нарахування пені, оскільки факт реєстрації та постійного проживання відповідачів, їх переселення з 14 квітня 2014 року, у місті Єнакієве Донецької області не підтвердився.
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачі належним чином не виконали зобовязання за кредитним договором та договором поруки від 5 березня 2013 року, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 161 412,76 грн., яка включає в себе 79 437,60 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 15 998,73 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 4 762,81 грн. розміру інфляційних втрат за кредитом, 2 915,46 грн. інфляційних втрат за відсотками, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати - сплачений судовий збір та витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідачів.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 224, 360-7 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.526, 554, 610, 611, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд
позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.П.Чопик