Апеляційний суд Житомирської області
Справа №272/203/15-ц Головуючий у 1-й інст. Палазюк В. М.
Категорія 39 Доповідач Матюшенко І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Галацевич О.М.

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, просять скасувати рішення суду першої інстанції, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_3: визнано за останнім право власності на земельну ділянку площею 5.0771 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4; визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 4.9510 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5.

Апелянти зазначають, що судом не встановлено коло спадкоємців, їх не було залучено до участі у справі, а тому рішення суду є несправедливе по відношенню до них, як до дітей спадкодавців. Із зазначених підстав просять ухвалити нове рішення про визнання права на спадкове майно у вигляді земельних ділянок за ОСОБА_3 Володмиром, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у рівних частках.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 01.04.2005 помер ОСОБА_4 (а.с.3), а 04.05.2009 ОСОБА_5, які були власниками земельних ділянок площею, відповідно, 5.0771 га та 4.9510 га, що розташовані на території Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с. 5, 6).

Спадщину в порядку частини третьої статті 1268 ЦК України прийняв позивач у справі, як спадкоємець першої черги,син спадкодавців, який постійно проживав із ними на час відкриття спадщини (а.с.10, 11, 13). На звернення про оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку отримав відмову нотаріуса (а.с.14) з підстав відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки біля нього, а також з підстав відсутності в державних актах про право приватної власності на землю, виданих на імя спадкодавців, кадастрових номерів спірних земельних ділянок.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановлено ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Частиною 4 статті 1268 визначено перелік осіб, які вважаються такими, що прийняли спадщину без подання відповідної заяви, а саме: малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена.

Зі змісту Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слідує, що ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини після смерті батьків не зверталися.

Враховуючи викладене та ті обставини, що апелянти на час відкриття спадщини постійно не проживали із спадкодавцями, додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини, рішенням суду визначений не був, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2, як на час ухвалення рішення судом першої інстанції, так і на час розгляду справи апеляційним судом, не мали права на спадкування після померлих батьків. А відтак, ухваленим рішенням від 02.04.2015 не вирішені питання про права та обовязки апелянтів, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді