Справа № 206/6995/16-ц
Провадження № 2/206/1640/16
У Х В А Л А

12.12.2016року

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконання договору купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить, стягнути з фізичної особи-підприємця заборгованість за невиконання договору купівлі-продажу №12-06-16 від 12.06.2016 року у сумі 167349,54 грн., яка складається з: 125902,00 грн. - заборгованість по оплаті товару, 18759 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань; 1537,00 трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, 12590,20 грн. штрафу та 8561,34 грн. інфляційного збільшення боргу.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на домоволодіння 15 по вул. Ялтинській в м. Дніпро реєстраційний номер 8188456, заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які реєстраційні дії та укладати правочини щодо домоволодіння №15 по вул. Ялтинській в м. Дніпро . Заява обґрунтована тим, що відповідачка намагатиметься відчужити належне їй майно, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ч 1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до ч 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння 15 по вул. Ялтинській в м. Дніпро, реєстраційний номер 8188456 та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які реєстраційні дії та укладати правочини щодо цього домоволодіння, суд враховує, що предметом її позову є стягнення грошових коштів за невиконання договору купівлі-продажу ювелірних виробів, що не є спором про право власності на вищевказане нерухоме майно, а тому посилання позивача, як на підставу забезпечення позову, на те, що відповідач до вирішення спору по суті, використовуючи право власності на це майно, може його відчужити є необґрунтованим.

Також суд вважає очевидним, що вартість належного відповідачу на праві власності домоволодіння №15 по вул. Ялтинській в м. Дніпро значно перевищує ціну позову.

Вартість зазначеного домоволодіння в розмірі 28234 грн., який зазначений в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 березня 2016 року, суд не може бути прийняте до уваги, оскільки у зазначеній довідці вартість домоволодіння визначена на 2006 рік, в той час як відомостей щодо вартості домоволодіння станом на 2016 рік матеріали справи не містять.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не надано суду доказів співмірності заявлених позовних вимог та майна, яким остання просить забезпечити позов, реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, приймаючи до уваги роз'яснення дані в постанові Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконання договору купівлі-продажу

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання її копії. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко