14.01.2016
Справа № 201/294/16-ц
Провадження № 2/201/916/2016
У Х В А Л А

14 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В., розглянувши у відповідності до ст. ст. 119-120 ЦПК України матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору недійсним, стягнення коштів та зобовязання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору недійсним, стягнення коштів та зобовязання вчинення певних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів розяснено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму, побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду, доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Згідно з п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб)

У позовній заяві позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів», однак як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги щодо визнання договору недійсним та стягнення коштів не стосуються порушень прав відповідно до вказаного закону.

Пунктом 10 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору, а оскільки в позовній заяві містяться декілька самостійних позовних вимог немайнового характеру, а позивачем при цьому сплачено за одну з них, останньому необхідно доплатити судовий збір позовну вимогу немайнового характеру та надати квитанцію про сплату судового збору.

Тому, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 551,20 грн. за немайнову позовну вимогу, та 6 890 грн. за майнові позовні вимоги.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119-121 ЦПК України або по якій не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору недійсним, стягнення коштів та зобовязання вчинення певних дій без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків 2 (двоє) діб з дня отримання ухвали, в інакшому випадку позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала в частині сплати судових витрат може бути оскаржена, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Жовтневого районного

суду м. Дніпропетровська В.В. Батманова