22-ц/775/549/2016(м)
Головуючий у 1-й інстанції Кузнецов Д.В. Категорія 53
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді - Сороки Г.П.,

суддів - Бугрим Л.М., Лопатіної М.Ю.,

секретаря - Гаркуша О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (далі ПАТ «Азовзагальмаш») про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди закрито.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зазначає, що ним заявлено до відповідача вимоги, що випливають з трудових правовідносин і справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Провадження у справі за його позовною заявою було відкрито раніше, ніж господарським судом винесена ухвала про порушення справи про банкрутство ПАТ «Азовзагальмаш», відповідач банкрутом не визнаний.

В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно шляхом направлення телефонограм, зареєстрованих у встановленому порядку у журналі телефонограм, витяг з якого долучений до справи. Позивач та його представник про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подали. Представник ПАТ «Азовзагальмаш» подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просив апеляційну скаргу відхилити. З огляду на наведене, керуючись положеннями ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів розглянула справу у відсутності сторін без фіксації судового засідання технічними засобами фіксації згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно вимог ст.312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: 1) відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без зміни, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону; 2) змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування; 3) скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, керуючись п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Азовзагальмаш», а тому справа підлягає вирішенню господарським судом.

З такими висновками суду першої інстанції колегія судів не може не погодитись, оскільки вони випливають з обставин справи та відповідають вимогам матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування вимог посилався на те, що з 06.07.2007 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював контролером на контрольно-пропускному пункті. 26.10.2015 року він був звільнений за власним бажанням. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок, станом на 14.03.2016 року заборгованість по заробітній платі складає 14 731,63грн.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 квітня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Азовзагальмаш».

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20 квітня 2016 року (інформація щодо якої оприлюднена на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за №30700 від 21.04.2016р.) порушено провадження у справі №910/3262/16 про банкрутство ПАТ «Азовзагальмаш». Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном товариства та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_3

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно ч. 7 статті 12 ГПК України справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України підвідомчі господарським судам.

Останньою частиною ст. 16 ГПК України встановлено виключну підсудність справ господарським судам і зазначено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, виходячи з того, що позивачем предявлено вимоги до відповідача ПАТ «Азовзагальмаш», стосовно якого порушено справу про банкрутство, спір щодо майнових вимог ОСОБА_2 підлягає розгляду господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, що виключає можливість розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства через порушення стосовно відповідача справи про банкрутство.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Посилання в апеляційній скарзі позивача на те, що вимоги до відповідача він предявив раніше, ніж було господарським судом порушено справу про банкрутство, та що відповідач банкрутом не визнаний, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема ч.4 ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якими віднесено до підвідомчості господарського суду всі справи щодо вимог до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство», в тому числі і про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. При цьому наведена норма права не встановлює обмежень стосовно дати заявлення вимог до такого боржника відносно до дати порушення справи про банкрутство.

Відповідно до розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених в п.3 постанови від 01.03.2013 року №13 у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом про адміністративні правопорушення віднесені до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи провадження в справах про адміністративні правопорушення.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає передбачених статтями 311,312 ЦПК України підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього розрахунку за час затримки розрахунку при звільнені та відшкодування моральної шкоди на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки дана ухвала відповідає обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

У звязку з цим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307,311,312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий : Сорока Г.П.

Судді : Бугрим Л.М.

ОСОБА_4