У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гримич М.К., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 23 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем, який розірвано 21 березня 2016 року, у них народилось четверо дітей, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач на їх утримання матеріальної допомоги не надає.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі

Ѕ частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 23 серпня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі Ѕ частини від усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на дитину, починаючи з 11 травня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від

18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України) виходив з того, що відповідач відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

При цьому, врахувавши стан здоров'я, матеріальне становище позивача, відповідача та дітей, правильно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Доводи касаційної скарги щодо визначення аліментів у твердій грошовій сумі є необґрунтованими, оскільки відповідач отримує пенсію, яка є стабільним і постійним доходом, а тому підстави для визначення аліментів за ст. 184 СК України відсутні.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 23 серпня 2016 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.К. Гримич