Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1962/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

30.11.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Єгорової С.М.; Фомічова С.Є.

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 лютого 2008 року в розмірі 16143,43 грн., яка складається із: 6237,03 грн. заборгованості за кредитом; 5530,14грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3369,43 грн. заборгованості по пені та комісії за користуванням кредитом; 250,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 756, 83 грн. - штрафу (процентна складова).

В обгрунтування вимог зазначено, що 20 лютого 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, на підставі якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 6410 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду, на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Згідно п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладенні на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою».

Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку (п. 6.5,6.6 Умов та Правил надання банківських послуг).

Умовами договору також передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 5.5.1, 5.6, 5.7 «Правил користування платіжною карткою» боржник доручає, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. За несвоєчасне виконання боргових обовязків, (користування простроченим кредитом і овердрафтом), боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.

ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав. У звязку з чим станом на 30 квітня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 16143,43 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6237, 03 грн., заборгованості за процентам за користування кредитом - 5530, 14 грн., заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом - 3369, 43 грн., штрафу (фіксована частина) - 250 грн. та штрафу (процентна складова) 756, 83 грн.

Посилаючись на ст.ст. 525 -527, 530,610,615,1054 Банк просив повністю задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача зазначену суму боргу.

Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, не враховано, що Банком надано суду докази щодо наявності заборгованості за договором (розрахунок заборгованості, виписку по пенсійній карті відповідача), відповідачем, в свою, чергу, не спростовані докази надані Банком щодо цього факту. Судом фактично звільнено відповідача від виконання зобовязань за кредитним договором на підставі лише одних формальних міркувань. Матеріали справи не містять належних доказів здійснення відповідачем погашення заборгованості у строки та суми, передбачені договором. Також судом безпідставно зазначено, що сплачені позивачем суми в рахунок погашення кредиту не зараховані позивачем, адже розрахунок заборгованості містить усі здійснені сплати за договором.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.197;200-201). Від ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про розгляд справи без участі представника Банку (а.с.211)

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 на момент укладення кредитного договору не ознайомлений з Умовами, Правилами та Тарифами Банку, які є складовою даного правочину. Крім того, Банком не надано належного розрахунку заборгованості за кредитом та не враховано всіх сум, сплачених відповідачем на погашення заборгованості за договором.

Проте, з таким судовим висновком погодитися не можна.

Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір б/н, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500 грн. Базова процентна ставка за кредитом 1,9% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 1% (а.с.10-16). 28 грудня 2010 року кредитний ліміт збільшений Банком до 6410 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку за кредитом.

Заява позичальника на отримання кредитних коштів від 20 лютого 2008 року, яка завізована підписом ОСОБА_2, разом із Умовами, Тарифами та Правилами складає договір про надання банківських послуг.

Згідно п. 3.1, 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банка» Заяви. Після отримання Банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість надання кредиту на платіжну картку. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню Банку, і клієнт надає право Банку в будь-який час змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, визначеного Банком.

Договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі вказаного терміну ні одна із сторін не повідомить іншу про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на той самий строк (п. 9.12 розділу І Умов).

20 лютого 2008 року ОСОБА_2 отримав під розписку кредитну картку та ПІН (а.с.10).

Згідно ксерокопії кредитної картки строк її дії встановлений до жовтня 2011 року (а.с. 82).

Відповідно до наданого Банком розрахунку останній платіж за кредитним договором відповідачем здійснений 11 березня 2011 року в сумі 300 грн.

У звязку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 взятих на себе кредитних зобовязань станом на 30 квітня 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 16143,43 грн., що складається із: заборгованість за кредитом 6237,03 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 5530, 14 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом - 3369,43 грн., штрафу (фіксована частина) 250 грн. та штрафу (процентна складова) 756,83 грн. (а.с.6-9).

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ч.1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами 2,3 ст.549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент укладення кредитного договору відповідач не був ознайомлений з Умовами, Правилами та Тарифами Банку.

Відповідно до п 1.1 «Умов та Правил надання банківських послуг» належним чином заповнена заява підписується клієнтом, і таким чином, клієнт надає свою згоду, на те, що заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг. Вказані умови регулюють відносини між Банком та клієнтом по відкриттю і обслуговуванню карткового рахунку клієнта, а також інших банківських операцій, вказаних в заяві (а.с.11)

Матеріалами справи підтверджено, що 20 лютого 2008 року ОСОБА_2 особисто підписав заяву про видачу кредитної картки «Універсальна», «55 днів пільгового періоду». Кредитну картку та ПІН отримав під розписку 20 лютого 2008 року (а.с.10). Тобто, відповідач під підпис ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом відповідач також підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку, про обовязок сплати штрафу в разі порушення позичальником термінів платежів та про право банку в будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. Укладеним договором чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. До Банку із заявами про надання додаткової інформації або розяснення певних положень договору, позивач не звертався.

Крім того, ОСОБА_2 особисто підписано довідку про ознайомлення з Умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна», «55 днів пільгового періоду» та прикладами розрахунку сум плати за користування кредитними коштами, що не заперечується відповідачем, яким також не оспорюється факт отримання кредитної картки та користування нею (а.с.134).

Кредитний ліміт на картці відповідача відповідно до п.п. 3.2. та 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг 16 лютого 2010 року змінений Банком до 4610 грн., 09 листопада 2010 року до 5410 грн. та 28 грудня 2010 року до 6410 грн. (а.с.126-132).

Випискою з особового рахунку ОСОБА_2 підтверджується рух коштів відповідача, збільшення кредитного ліміту, а також факт користування позичальником кредитним лімітом та погашення ним заборгованості (а.с.126-132 ).

Вказана форма договору регулюється положеннями ст. 634 ЦК України, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи вищевикладене отримання відповідачем кредитного ліміту у розмірі 6410 грн., яким він в подальшому користувався підтверджується належними доказами.

Для перевірки заперечень відповідача щодо повного виконання кредитного зобовязання, за його клопотанням, судом апеляційної інстанції витребувано у ПАТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо руху коштів по кредитному договору б/н від 20 лютого 2016 року, а також Умови та Правила надання банківських послуг на час укладення вказаного договору з підписом ОСОБА_2П.(а.с.199).

На вищевказаний судовий запит ПАТ КБ «ПриватБанк» надано суду виписку з рахунку ОСОБА_2 за період по 10 лютого 2016 р. (а.с.203-210). Якою повністю підтверджується заборгованість визначена в позові.

Щодо відсутність підпису позичальника на Умовах і Правил надання банківських послуг, та дана обставина не є правовою підставою для відмови у задоволені вимог Банку. Так як підписанням заяви відповідач підтвердив, що ознайомився та погодився з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Виразив свою згоду, що його заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. ОСОБА_2 ознайомився та особисто підписав вищевказану заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відсутність його підписів на «Умовах і Правилах надання банківських послуг» не може вважатися, що між сторонами не укладався кредитний договір. За приписами положень ст. ст. 634, 638 ЦК України, підписавши заяву, відповідач прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві.

ОСОБА_2 в порушення умов кредитного договору та наведених норм ЦК України, свої зобовязання за договором належним чином не виконав та не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами та інших витрат відповідно до умов договору у звязку з чим на підставі статей 526, 527, 539, 1054 ЦК України наявні правові підстави для стягнення з останнього кредитної заборгованості.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Останній платіж за договором в сумі 300 грн. здійснений відповідачем 11 березня 2011 року.

У звязку з чим законними та обґрунтованими є вимоги публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості в сумі 15136,60 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 6237,03 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5530,14 грн. та заборгованості по пені та комісії за користування кредитом - 3369,43 грн.

Наявність у відповідача вищевказаної заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим Банком розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку (а.с.6-9;126-132).

Поданий позивачем розрахунок, колегія суддів визнає належним та допустимим письмовим доказом на підтвердження заборгованості позичальника перед ПАТ «ПриватБанк»», оскільки доказів на спростування визначеного позивачем фактичного розміру заборгованості по кредитному зобовязанню, відповідачем суду не надано.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафів не підлягає задоволенню з таких підстав.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у цивільній справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Посилання Банку на те, що пеня по даному договору не нараховувалась спростовуються наданим розрахунком заборгованості, згідно якого заборгованість ОСОБА_2 по пені та комісії за користування кредитом складає 3369,43 грн.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що як наслідок потягло за собою постановлення рішення, яке не ґрунтується на законі. Яке підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог Банку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подачу позовної заяви Банком до суду сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1), за подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 267,96 грн. (а.с.102).

Так як позовні вимоги Банку підлягають частковому задоволенню, до стягнення Банком заявлено 16143,43 грн., рішенням суду стягнуто 15136,60 грн., то з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 317,85 грн., з яких 151,36 грн. - за подання позову та 166,49 грн. - за подання апеляційної скарги (110 % від 151,36 грн.)

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»- задовольнити частково.

Рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2015 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 20 лютого 2008 року в розмірі 15136,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом 6237,03 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 5530,14 грн. та заборгованість по пені та комісії за користування кредитом - 3369,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 317,85 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: