Ухвала

іменем україни

23 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Карпенко С.О., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд стягнути солідарно із ОСОБА_4 та товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» (далі - ТДВ «СК «Наста») на свою користь майнову шкоду у розмірі 30 872 грн 56 коп. та 14 616 у відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 вересня 2014 року у м. Києві по вул. Солом'янській, 17 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), учасниками якої були автомобіль марки Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіль марки КІА, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року винною особою у вказаній ДТП визнано ОСОБА_4 Згідно звіту про оцінку транспортного засобу від 06 жовтня 2014 року, складеного спеціалістом ТОВ «СателГруп», ОСОБА_3 в результаті ДТП заподіяно майнову шкоду на суму 129 860 грн 58 коп., при цьому, позивачем понесено витрати за проведення дослідження у розмірі 450 гривень та 111 грн 98 коп. за виклик відповідача та представника її страхової компанії.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 500 грн у відшкодування моральної шкоди. Решту позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди і ухвалено в цій частині нове рішення, яким частково задоволено ці вимоги. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 30 872 грн 56 коп. у відшкодування майнової шкоди.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про солідарне відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що ці вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована згідно полісу у ТДВ «СК «Наста».

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 вересня 2014 року у м. Києві по вул. Солом'янській, 17, сталася ДТП, учасниками якої були автомобіль марки Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіль марки КІА, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 12).

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_4 було застраховано у ТДВ «СК «Наста», що підтверджується полісом № АС/6219940 (а.с. 71).

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу марки Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_2, від 06 жовтня 2014 року вартість матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 29 860 грн 58 коп. (а.с 15-30).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка її завдала, при цьому, якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його, при цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному, а тому він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, суд апеляційної інстанції вірно врахував, що власник пошкодженого транспортного засобу має право звернутися з позовом про відшкодування шкоди (матеріальної та моральної) як до страхової компанії винної у ДТП особи, так і безпосередньо до самого винуватця, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним.

При цьому, апеляційним судом вірно зазначено, що заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою нею укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що судом апеляційної інстанції дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи та надана їм належна оцінка, а наведені у касаційній скарзі недоліки при розгляді справи не впливають на суть ухваленого рішення і висновків суду не спростовують. Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді касаційної інстанції не встановлено.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не вбачає підстав для скасування ухваленого судом апеляційної інстанції рішення, так як воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 337, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

С.О.Карпенко

І.М. Фаловська