Справа № 682/900/16-ц
Провадження № 2/682/387/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Воробченко Л.А.

з участю секретаря Кушнір З.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6 нотаріус Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6 нотаріус Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_3, скориставшись безпорадним станом її батька ОСОБА_7, який внаслідок тяжкої хвороби, ускладненої нестерпним болем і застосуванням медичних препаратів, що впливали на його психологічний стан, не усвідомлював своїх дій та не міг керувати ними, в останні дні життя, з метою отримання у власність майна, примусив скласти заповіт в його користь. Вважає, що вказаний заповіт складений з грубим порушенням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України тому просить визнати його недійсним.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і дала аналогічні пояснення викладеним в позові.

Представник позивачки в судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав і пояснив, що батько позивачки ОСОБА_7 будучи тяжко хворим, під час загострення хвороби, не розуміючи значення своїх дій, в останні дні життя, все своє майно заповів відповідачу. Вважає, що заповіт був складений під тиском відповідача без відповідного волевиявлення заповідача з грубим порушенням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України тому просить визнати його недійсним.

Відповідач ОСОБА_3 позову не визнав і пояснив, що його брат ОСОБА_7 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 один. Він єдиний навідував брата і на початку вересня 2015 року сусіди повідомили про його поганий стан здоровя. Він негайно приїхав і постійно знаходився поряд з братом, возив його на медичні обстеження і здійснював постійний догляд. При медичному обстеженні брата було поставлено діагноз «цироз печінки». До самої смерті брат не втрачав памяті, давав вказівки по дому, спілкувався з сусідами, які його провідували, розумів значення всіх своїх дій і керував ними, але оскільки самостійно ходити не міг то 24 вересня 2015 року, будучи цілком розсудливим і при здоровому глузді, наказав йому покликати нотаріуса. Він волю брата виконав і 25 вересня 2015 року прийшла приватний нотаріус ОСОБА_5, яка поспілкувавшись з братом, взяла документи, які дав він за вказівкою брата і з дозволу останнього пішла в нотаріальну контору складати заповіт. Після повернення нотаріуса брат прочитав заповіт і доручив його підписати сусідці. При посвідченні заповіту були присутні свідки. Він жодним чином на волевиявлення брата не впливав, всі рішення брат приймав безпосередньо сам. При складанні заповіту присутнім не був. Вимоги позивачки вважає надуманими і безпідставними тому в задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні ОСОБА_4 позову не визнала і дала аналогічні пояснення поясненням відповідача ОСОБА_3

Третя особа ОСОБА_6 нотаріус Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_5 позову не визнала і пояснила, що 25 вересня 2015 року на вимогу заповідача ОСОБА_7 виконала його волю і з його слів та дозволу, в приміщенні нотаріальної контори надрукувала текст заповіту після чого пішла до заповідача де вголос прочитала заповіт і дала його прочитати заповідачу, за дорученням якого, в його присутності та присутності свідків заповіт підписала інша особа на яку вказав заповідач і поставила підпис в журналі реєстрації нотаріальних дій. Перед складанням заповіту вона наодинці спілкувалася з заповідачем, який жодного сумніву в його психічному стані не викликав. Заповіт був складений і посвідчений у відповідності до вимог закону. Вимоги позивачки вважає надуманими і безпідставними тому в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов до задоволення не підлягає виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст. 1247 ЦК України.

Згідно статті 1247 ЦК України - заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст.207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, зазначеним и у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Відповідно до статті 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. В цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбутися при свідках.

Заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається (п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

За змістом ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Судом встановлено, що заповіт посвідчений 25 вересня 2015 року ОСОБА_6 нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_5, згідно якого ОСОБА_7, житель ІНФОРМАЦІЯ_1 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, все те, що буде йому належати на праві особистої власності на день смерті заповів ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер 09 жовтня 2015 року про що 12 жовтня 2015 року в Книзі реєстрації смертей відділу реєстрації актів громадянського стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зроблено відповідний актовий запис № 364.

ОСОБА_6 нотаріус Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_5 по просьбі заповідача написала заповіт з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів в приміщенні ногтаріальної контори. Заповіт вголос прочитаний нотаріусом та заповідачем і за дорученням останнього підписаний іншою особою у присутності свідків.

Зміст заповіту не суперечить Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчинла правочин, мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину було вільним і відповідало його внутрішній волі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, вказаний правочин не суперечить правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Жодних фізичних і психічних вад, які б не давали можливості заповідачу ОСОБА_7 прочитати заповіт, позивачем та його представником не доведено і судом не встановлено.

Факт того, що заповідач ОСОБА_7 крім цирозу печінки, жодних інших фізичних і психічних вад до дня смерті не мав стверджується поясненнями свідків, які не спростовуються позивачем та його представником в судовому засіданні.

Зокрема, свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона протягом 30 років проживала з заповідачем ОСОБА_7 по сусідству. Останній проживав один. Його постійно навідував брат, відповідач ОСОБА_3 Ні дочка, ні будь-хто інший ніколи не зявлявся. В серпні 2015 року, коли в нього почали відмовляти ноги та руки, він попросив повідомити брата, який відразу приїхав і возив його на медичні обстеження, здійснював за ним догляд та лікування за призначенням лікаря, допомагали йому сусіди, в тому числі вона. 25 вересня 2015 року по просьбі заповідача, в присутності свідків, вона прочитала і підписала його заповіт. Перед підписанням заповіту його вголос прочитала нотаріус і заповідач. Позивачка ніколи до батька не навідувалася. Єдиний раз вона приходила з своєю матірю в кінці вересня 2015 року і пригощали спадкодавця горілкою після чого їй приходилось здійснювати неприємне прибирання. Спадкодавець до самої смерті ніколи не страждав втратою памяті, розмовляв, всіх впізнавав і нічого не забував.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що проживала по сусідству з спадкодавцем ОСОБА_7 На початку чи в середині вересня 2015 року, точно не памятає, коли в останнього почали відмовляти ноги та руки, він попросив її повідомити брата, який відразу приїхав, возив його на медичні обстеження, здійснював за ним догляд та лікування за призначенням лікаря і допомагали йому сусіди, в тому числі вона. 25 вересня 2015 року по просьбі заповідача, вона була присутня коли прийшла нотаріус, яка зачитала права, вислухала наодинці заповідача, взяла документи і пішла в нотаріальну контору писати заповіт. Повернувшись до заповідача, нотаріус вголос прочитала заповіт і дала його прочитати заповідачу. Останній прочитавши заповіт, посилаючись на фізичну неможливість підписати, через сильне тремтіння рук, попросив сусідку ОСОБА_8 підписати заповіт, яка в присутності заповідача і свідків прочитала заповіт і підписала. Позивачка ніколи до батька не навідувалася. Спадкодавець до самої смерті ніколи не страждав втратою памяті, розмовляв, всіх впізнавав і нічого не забував.

Аналогічні пояснення поясненням свідка ОСОБА_9 дала свідок ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює лікарем терапевтом Славутської ЦРЛ. У вересні 2015 року оглядав ОСОБА_7, в якого було виявлено цироз печінки тому призначив йому лікування. Оскільки хворий мав крім цього інше захворювання «коросту» і від лікування в стаціонарі відмовився тому йому було призначено амбулаторне лікування, яке проводила медсестра ОСОБА_12 Хворий спостерігався до самої смерті, за станом здоровя втратою памяті не страждав, перебував у здоровому глузді, розмовляв, всіх впізнавав і нічого не забував.

Свідок ОСОБА_12 дала аналогічні пояснення поясненням свідка ОСОБА_11

З оспорюваного заповіту вбачається, що заповіт складено і підписано у відповідності до вимог закону та розяснено зміст ст.ст.1241,1254,1307 ЦК України, що свідчить про волевиявлення заповідача.

Суд вважає, що права позивача не порушено, оскільки заповіт посвідчений нотаріусом у формі, встановленій законом, відповідає волевиявленню спадкодавця ОСОБА_7, його внутрішній волі і підписаний іншою особою за його дорученням.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею цього Кодексу.

Посилання позивачки та її представника на те, що відповідач примусив заповідача скласти заповіт не доведено і судом не встановлено.

Не дають підстав для визнання заповіту недійсним пояснення свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які є її матірю та чоловіком позивачки ОСОБА_1 та пояснення самої позивачки про те, що вона дізнавшись про хворобу батька на початку вересня 2015 року, ходила до нього через день.

Факту присутності відповідача при складанні заповіту позивачем та його представником не доведено і судом не встановлено.

Суд вважає, що запрошення відповідачем ОСОБА_3 нотаріуса, особи, яка підписала заповіт та свідків за наказом заповідача на волевиявлення заповідача не вплинуло.

На підставі наведеного, ст.ст.215, 1247, 1248,1251 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88,208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6 нотаріус Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Воробченко Л. А.