Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/391/16-ц

Провадження № 2/126/246/2016

"23" червня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Жарун А. П.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" с. Маньківка Бершадського району Вінницької області, Бершадської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, СТОВ "Лан" с. Маньківка Бершадського району Вінницької області , Бершадської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай). Позов мотивує тим, що 03 вересня 1991 року зборами уповноважених членів колгоспу " 12 річчя Жовтня" с. Маньківка Бершадського району Вінницької області його було прийнято в члени даного колгоспу та направлено на навчання у Вінницький облавтоучкомбінат.

Знаючи , що бувші члени колгоспу мають право на земельну частку (пай) в грудні 2015 року він звернувся до відділу Держгеокадастру у Бершадському районі із заявою про видачу йому сертифіката на право на земельну частку (пай), однак листом № 2185 від 2.12.2015 року виданим відділом Дерджгеокадастру у Бершадському районі йому було роз"яснено, що його не було внесено у списки осіб , які мають право на земельну частку (пай) . Також йому було повідомлено, що КСП"Лан", який є правонаступником КСП " 12-річчя Жовтня" Бершадського району Вінницької області 25.02.1994 року отримало державний акт на право колективної власності на землю та були затверджені списки осіб, які мають право на земельний пай.

Вважає, що його прізвище помилково не було внесено до списку осіб , які мають право на земельний пай, оскільки він з 03.09.1991 року був членом КСП "12 річчя Жовтня" правонаступником якого було КСП "Лан" с. Маньківка і на день видачі (25.02.1994 року) підприємству державного акту на право колективної власності на землю не припинив членство, то має право на земельну частку (пай). Оскільки про свої порушення права він дізнався в грудні 2015 року , з листа відділу Держгеокадастру у Бершадському районі, то просить поновити пропущений строк позовної давності , вважаючи його порушеним з поважних причин та визнати на ним право на земельну частку (пай) в розмірі 1,42 в умовних кадастрових гектарах із земель запасу Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області .

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві , та просять позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області Гамбулов Л.Д. в судовому засіданні позов не визнав , стверджує, що позивач ОСОБА_1 не був прийнятий в члени колгоспу "12 річчя Жовтня" с. Маньківка, а працював у даному колгоспі лише кілька місяців на сезонних роботах. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача СТОВ "Лан" Грінберг І. І. в судовому засіданні позов не визнала , пояснила, що позивач ОСОБА_1 не був прийнятий в члени колгоспу "12 річчя Жовтня" с. Маньківка, оскільки відповідне рішення зборів уповноважених колгоспників про прийняття ОСОБА_1 в члени колгоспу відсутнє. ОСОБА_1 працював у колгоспі "12 річчя Жовтня" с. Маньківка різноробочим на сезонних будівельних роботах лише кілька місяців. Наявний у позивача майновий сертифікат не є підтвердженням того, що його було прийнято в члени колгоспу, оскільки такі сертифікати були видані не лише членам КСП, а всім хто працював у колгоспі хоч кілька місяців, навіть на сезонних роботах, в залежності від зароблених грошей. Крім того представником відповідача було подано заяву про застосування строків позовної давності, оскільки під час розгляду справи позивач стверджував, що раніше усно звертався до керівництва підприємства про порушення його права щодо виділення йому земельної частки (паю) і отримав відповідь чому він не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), однак звернувся до суду тільки зараз через 20 роки після розпаювання, будь-яких доказів поважності пропуску строку позовної давності позивачем не вказано.

Представник відповідача Бершадської РДА в судове засідання не з"явився, голова Бершадської РДА надав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без участі представника райдержадміністрації.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено 13.08.1991 року позивач ОСОБА_1 звернувся до правління колгоспу " 12 річчя Жовтня " с. Маньківка з заявою про прийняття його в члени колгоспу і направлення його на навчання Бершадський АТП, що підтверджується його заявою від 13.08.1991 року (а.с. 7).

26 вересня 1991 року на засіданні правління колгоспу " 12- річчя Жовтня" с. Маньківка було розглянуто заяву ОСОБА_1 та рекомендовано зборам повноважених колгоспників прийняти ОСОБА_1 в члени колгоспу та надати йому роботу на цегельному заводі, що підтверджується Протоколом № 14 засідання правління колгоспу "12-річчя Жовтня" с. Маньківки від 26.09.1991 року (а.с. 37-40).

З огляду на вказані обставини позивач ОСОБА_1 вважає, що його було прийнято в члени КСП "12 річчя Жовтня" , правонаступником якого було КСП "Лан" с. Маньківка і на день видачі підприємству державного акту на право колективної власності на землю , перебуваючи в лавах Радянської армії, не припинив членство в колгоспі, тому має право на земельну частку (пай).

Однак суд вважає такі твердження позивача хибними та такими , що не відповідають дійсності.

Відповідно до вимог п. 1 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціями» передбачено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Пунктом 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Так, з ксерокопії Протоколу № 14 засідання правління колгоспу "12-річчя Жовтня" с. Маньківки від 26.09.1991 року та архівного витягу із протоколу № 13 засідання правління колгоспу "12-річчя Жовтня" с. Маньківка Бершадського району Вінницької області від 03.09.1991 року вбачається , що на засіданні правління колгоспу було розглянуто заяву ОСОБА_1 про прийом в члени колгоспу та рекомендовано зборам повноважених членів колгоспу прийняти ОСОБА_1 в члени колгоспу, однак рішення загальних зборів уповноважених колгоспників, які повноважні вирішувати питання членства, відсутнє .

Постановою Ради Міністрів СССР «Про трудові книжки колгоспників» від 21.04.1975 року №310 передбачено, що трудова книжка колгоспника є документом, який, зокрема, підтверджує членство особи в колгоспі.

Однак в трудовій книжці позивача ОСОБА_1 відсутній запис про прийняття його в члени колгосту " 12- річчя Жовтня", що підтверджується ксерокопією його трудової книжки (а.с.11).

Також з трудової книжки ОСОБА_1 вбачається , що він 01.07.1990 року був прийнятий на сезонні будівельні роботи різноробочим в колгосп "12-річчя Жовтня" с. Маньківка, а 03.10.1990 року звільнений з роботи в зв"язку із закінченням сезонних робіт. 01.10.1991 року ОСОБА_1 знову був прийнятий на сезонні будівельні роботи різноробочим в колгосп "12-річчя Жовтня" с. Маньківка та звільнений з роботи 25.12.1991 року в зв"язку із закінченням сезонних робіт.

Відповідно до п. 3.1 статуту колективного сільськогосподарського підприємства "Лан" в члени колективного сільськогосподарського підприємства не приймаються громадяни , які залучаються для виконання тимчасових або сезонних робіт.

З довідки наданої СТОВ "Лан" с. Маньківка № 38 від 25.03.2016 року вбачається , що 23.11.1992 року колгосп "12-річчя Жовтня" с. Маньківка перейменовано в колективне сільськогосподарське підприємство "Лан" (КСП "Лан", протокол № 2 від 23.11.1992 року). КСП "Лан" стало правонаступником колгоспу "12- річчя Жовтня". 03.03.2000 року КСП "Лан" реорганізовано в СТОВ "Лан" ( рішення Бершадської РДА № 0080 від 013.03.200 року). СТОВ "Лан" є правонаступником КСП "Лан".

З довідки відділу Держгеокадастру у Бершадському районі №2185 від 02.12.2015 року вбачається , що Державний акт на право колективної власності КСП "Лан" с. Маньківка був виданий 25.02.1994 року.

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні доказів, позивач не був членом КСП Лан" с.Маньківка, Бершадського району на момент паювання земель і прийняття загальними зборами рішення про паювання та затвердження списків пайовиків, а відтак обґрунтовано не був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Таким чином, вирішуючи вимоги позивача, судом враховано положення ст. 3 ЦПК України, якою визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10, 11 ЦПК, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, згідно положень статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З часу паювання земель переданих у колективну власність підприємствам і організаціям пройшло більше двадцяти років і позивач не міг не знати , що йому не видано сертифікату на право на земельну частку, а в послідуючому і державного акту на земельну ділянку, однак в межах строку позовної давності до суду не звертався та не зазначи жодної обставини, яка вказувала б на поважність причин пропуску встановленої ст. 257 ЦК України загальної позовної давності тривалістю три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 257,267 ЦК України, ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" с. Маньківка Бершадського району Вінницької області, Бершадської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. П. Жарун