Справа № 760/1913/15-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/5074/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 07.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

07 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Верланова С.М., Гуля В.В.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством «Універсал Банк», який є правонаступником ВАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 005-2914/840-0269 відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 62 350,00 доларів США, строком користування до 01 жовтня 2037 року зі сплатою 11,95 % річних. Цільове використання кредиту для придбання майна: квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

01 березня 2009 року та 25 березня 2009 року між банком та ОСОБА_2 були укладені додаткові угоди б/н до кредитного договору, відповідно до умов яких змінювався розмір плати за користування кредитом: з 01 березня 2009 року по 28 лютого 2010 року встановлена ставка за користування кредитом на рівні 9,07 % річних; з 01 березня 2010 року по 28 лютого 2015 року 13,82 % річних, починаючи з 01 березня 2015 року 12,95 % річних.

Банк свої зобовязання за Договором виконав, надавши ОСОБА_2 кредит, шляхом банківського переказу коштів на рахунок позичальника, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязалась повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно рішення Соломянського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 09 жовтня 2007 року у розмірі 376 941 грн. 33 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн..

Згідно вказаного рішення суду з ОСОБА_2 на користь банку було стягнуто тіло кредиту, нараховані включно до 28 січня 2014 року відсотки та підвищені відсотки.

Станом на день звернення банку із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашення, рішення суду не виконано.

Станом на 20 січня 2015 року заборгованість за кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 10 жовтня 2007 року по нарахованим відсоткам за період з 29 січня 2014 року по 20 січня 2015 року складає 5471,96 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ (100 доларів США = 1580,77 грн.) сумі 86 499 грн. 04 коп., з яких: заборгованість по відсоткам 5 243,29 доларів США, що еквівалентно 82 884 грн. 37 коп.; заборгованість по підвищеним відсоткам 228,66 доларів США, що еквівалентно 3614,67 грн..

Відсотки нараховані банком за період з 29 січня 2014 року по 20 січня 2015 року включно.

З моменту ухвалення Соломянським районним судом м. Києва від 22 травня 2014 року курсова різниця складає 368 532,89 грн., що підлягає сплаті ОСОБА_2 на користь банку.

Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Універсал Банк» просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 10 жовтня 2007 року за період з 28 січня 2014 року по 20 січня 2015 року в сумі 5 471,96 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ сумі 86499,04 грн., та стягнути з відповідача на користь банку понесені судові витрати.

В подальшому, на підставі вимог ст. 31 ЦПК України позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 10 жовтня 2007 року за період з 28 січня 2014 року по 20 січня 2015 року в сумі 5 471,96 доларів США; стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у вигляді курсової різниці за кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 10 жовтня 2007 року у розмірі 368 532,89 грн., та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 липня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсалбанк» заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 09 жовтня 2007 року в розмірі 2 220,25 доларів США. У решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 1378 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсалбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме стягнути заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 09 жовтня 2007 року за період з 28.01.2014 року по 20.01.2015 року в сумі 5 471,96 доларів США. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що у звязку з здійсненням ОСОБА_2 періодичних платежів по оплаті заборгованості за кредитним договором заборгованість по нарахованим відсоткам за період з 29.01.2014 року по 20.01.2015 року зменшилась та становить 2220,25 доларів США. При цьому, банк зазначає, що здійснені ОСОБА_2 платежі на суму 3 278,43 долари США не можуть бути враховані у розрахунку заборгованості за вказаний період, оскільки вони зараховані на погашення заборгованості, яка виникла на підставі попереднього рішення суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи з доводів апеляційної скарги ПАТ «УніверсалБанк», апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення заборгованості по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 09 жовтня 2007 року за визначений в позові період. Рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у вигляді курсової різниці ПАТ «УніверсалБанк» не оскаржувалось, а тому апеляційним судом в цій частині не перевіряється.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09 жовтня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 005-2914/840-0269, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала від ВАТ «Універсал Банк» кошти в сумі 62 350 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11,95 % річних, на умовах та в строки визначені цим договором. Сторонами згідно умов договору погоджено, що розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно умов кредитного договору. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 314867,50 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому договорі лише в разі, якщо сума кредиту виражена у іноземній валюті.

Відповідно до п. 1.1.1. Кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк або терміни погашення нараховується процентна ставка в розмірів 35,85 % річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору строк кредитування становить період з дати надання кредиту до 01 жовтня 2037 року включно, що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту, і за умовами договору таке погашення має відбуватися у валюті кредиту. Відповідно до п.1.3. вказаний кредит надається на придбання майна, а саме однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2.8. Договору погашення заборгованості відбувається у наступному порядку: сплата комісійної винагороди в разі дострокового погашення кредиту, сплата процентів за користування кредитом понад встановлений строк або термін повернення суми кредиту, сплата нарахованих строкових процентів, сплата простроченої заборгованості за кредитом, сплата строкової заборгованості за кредитом, штрафні санкції. Згідно з п. 2.9. Договору у разі, якщо позичальник має заборгованість по сплаті більш ніж одного щомісячного платежу, погашення щомісячних платежів відбувається згідно з строками виникнення заборгованості, починаючи з найдавнішого, дотримуючись черговості погашення стосовно кожного окремого щомісячного платежу.

01 березня 2009 року та 25 березня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 були укладені Додаткові угоди до Кредитного договору № 005-2914/840-0269 від 09 жовтня 2007 року, відповідно до умов яких сторонами було погоджено умови зімни розміру плати за користування кредитом, а саме: з 01 березня 2009 року по 28 лютого 2010 року встановлювалася ставка за користування кредитом на рівні 9,07 % річних, з 01 березня 2010 року по 28 лютого 2015 року - 13,82 % річних, а починаючи з 01 березня 2015 року - 12,95% річних.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, згідно якого з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто 345 284,17 грн. заборгованості по кредиту, 31 035,06 грн. процентів, 622,10 грн. підвищених відсотків, 3654,00 грн. судового збору.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 526, 299 ЦК України зобовязання залишається невиконаним належним чином.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Заявляючи позовні вимоги, позивач в своєму розрахунку, зробленому станом на 20 січня 2015 року зазначив, що сума заборгованості ОСОБА_2 по нарахованим відсоткам за період з 29 січня 2014 року по 20 січня 2015 року складає 5471,96 доларів США, що еквівалентно 86 499 грн. 04 коп., з яких: заборгованість по відсоткам 5 243,29 доларів США, що еквівалентно 82 884 грн. 37 коп.; заборгованість по підвищеним відсоткам 228,66 доларів США, що еквівалентно 3614,67 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «УніверсалБанк» про стягнення заборгованості по нарахованим відсоткам за період з 29 січня 2014 року по 20 січня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що за вказаний банком період ОСОБА_2 було здійснено ряд проплат на погашення заборгованості по відсоткам на загальну суму 3 251,71 доларів США, а тому реальний розмір заборгованості за цей період становить 2220,25 доларів США, які і підлягають до стягнення на користь банку.

Матеріалами справи дійсно підтверджується, що ОСОБА_2 періодично здійснювала проплату заборгованості за кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 09 жовтня 2007 року, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії заяв на переказ готівки, а саме:

- № 061В35 від 31 січня 2014 року на суму 620,00 доларів США;

- № 005В04 від 27 лютого 2014 року на суму 710,00 доларів США;

- № 052В43 від 28 березня 2014 року на суму 700 доларів США;

- № 008В09 від 16 квітня 2014 року на суму 700 доларів США;

- № 061В22 від 30 травня 2014 року на суму від 700 доларів США;

- № 061В8 від 25 липня 2014 року на суму 560 доларів США;

- № 063В05 від 26 серпня 2014 року на суму 250 доларів США;

- № 061В19 від 29 вересня 2014 року на суму 100 доларів США;

- № 065В12 від 30 жовтня 2014 року на суму 100 доларів США.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо того, що з урахуванням здійснених проплат за період з 29 січня 2014 року по 20 січня 2015 року розмір заборгованості ОСОБА_2 становить 2220,25 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ (100 доларів США = 1580,77 грн.) 35097,05 грн., оскільки зарахований банком розмір відсотків у доларах США складав 3 251,71 доларів США.

Доводи апеляційної скарги щодо зарахування здійснених ОСОБА_4 за спірний період проплат на погашення заборгованості, яка виникла на підставі попереднього рішення Соломянського районного суду м. Києва від 22.05.2014 року не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, надати суду докази, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

З пояснень, наданих представником позивача в суді апеляційної інстанції, встановлено, що виконавче провадження за рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 22.05.2014 року не відкрито, жодних стягнень ні в добровільному, ні в примусовому порядку не проводилось.

Докази, підтверджуючі, що внесені ОСОБА_4 на грошові кошти на загальну суму 3 251,71 доларів США були спрямовані банком саме на погашення заборгованості за рішенням Соломянського районного суду м. Києва, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: