Справа №: 398/486/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

"21" червня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Голосеніної Т.В., з участю секретаря Шаповал І.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, треті особи - ПАТ ""КБ "Надра", Кіровоградська філія ДП "Національні інформаційні технології", на дії державного виконавця,-

Встановив:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3, звернулись до суду із скаргою, в якій просять визнати дії старшого державного виконавця відділу ДВС Олександрійського МРУЮ ОСОБА_4 неправомірними, скасувати постанову від 18 січня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також зобовязати державного виконавця зняти арешт з усього майна.

В обґрунтування скарги зазначають, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду зі скаржників солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» були стягнуті грошові кошти в сумі 71856 грн. та судові витрати по 359,28 грн. На виконання рішення суду для погашення боргу перед ПАТ КБ «Надра» ними був переданий державному виконавцю автомобіль ВАЗ 21112, державний номерний знак НОМЕР_1. Автомобіль був знятий з торгів, так як не був реалізований. На їхні вимоги повернути автомобіль державний виконавець не відреагував. 27.01.2016 року ОСОБА_1 дізнався, що постановою державного виконавця від 18.01.2016 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ21112, АЗЛК2140 та причеп ПГА. Зазначають, що вказану постанову скаржники отримали 04.02.2016 року. Вважають, що постанова незаконна, оскільки вартість автомобіля ВАЗ21112 згідно висновку автотоварознавчого дослідження становить 60508,59 грн., а борг за виконавчим листом становить 71856 грн. Також на виконання рішення суду з ОСОБА_2 здійснюється стягнення з пенсії та всього відраховано на користь ПАТ КБ «Надра» 2171,55 грн. Крім цього, автомобіль ВАЗ21112 перебуває у заставі ПАТ КБ «Надра», а тому вважають, що державний виконавець втручається у договірні відносини між скаржниками і банком.

В судовому засіданні представник скаржників підтримала вимоги скарги і просила їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Також усно просила суд поновити строк оскарження постанови, оскільки боржники отримали постанову лише 04 лютого 2016 року.

Державний виконавець відділу ДВС в судовому засіданні заперечила проти задоволення вимог за скаргою, посилаючись на обставини викладені у письмовому запереченні, а саме, вважає, що постанова від 18.01.2016 року законна, оскільки ПАТ КБ «Надра» 09.12.2015 року повторно предявив виконавчий лист до виконання, в порядку виконання якого вона знову почала здійснювати виконавчі дії, перевіряти майновий стан боржника, а тому було накладено арешт. Крім того, в її провадженні знаходяться ще й інші виконавчі листи, згідно яких боржником є ОСОБА_1, який в добровільному порядку рішення суду не виконав. Також зазначила, що згідно протоколу проведення електронних торгів від 06.05.2016 року автомобіль ВАЗ21112, належний боржнику проданий за 55580,00 грн.

Суд, заслухавши доводи представника скаржників, державного виконавця, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази, відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до ч.6 ст. 52 Закону стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 04.04.2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду від 08.06.2016 року, встановлено, що Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 11.02.2014 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором на суму 71856,35 грн. та судових витрат на суму 359,28 грн.

11.12.2014 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження.

В порядку виконання рішення суду державним виконавцем було описано та арештовано легковий автомобіль ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_1, який 26.05.2015 року був виставлений на реалізацію.

07 липня 2015 року до відділу ДВС Олександрійського МРУЮ надійшло повідомлення про те, що електронні торги транспортного засобу не відбулись. Цього ж дня державним виконавцем здійснено переоцінку майна та повторно виставлено на реалізацію арештований автомобіль.

17 серпня 2015 року на адресу відділу ДВС Олександрійського МРУЮ надійшов протокол від 07.08.2015 року про те, що торги виставленого на продаж автомобіля не відбулись. 02.09.2015 року державним виконавцем повторно було проведено переоцінку майна та 07.10.2015 року отримано повідомлення про те, що торги не відбулись.

11 листопада 2015 року на адресу відділу ДВС Олександрійського МРУЮ від ПАТ КБ «Надра» надійшло повідомлення про відмову залишення за собою непроданого на електронних торгах автомобіля ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_1. 08.12.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

08.12.2015 року ПАТ КБ «Надра» повторно предявив до виконання виконавчий лист від 11.02.2014 року № 2/398/1535/13 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу, виконавче провадження за яким було відкрито 09.12.2015 року.

Судом встановлено, що в порядку виконання вказаного вище виконавчого провадження 18.01.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт транспортних засобів ВАЗ21112, реєстраційний номер НОМЕР_1, АЗЛК2140, реєстраційний номер НОМЕР_2,та причеп ПГА, реєстраційний номер НОМЕР_3, у межах суми звернення стягнення 79487,19 грн., із забороною відчуження.

Відповідно до ч.5 ст. 52 Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Таким чином, державний виконавець діяв в межах наданих йому законом повноважень, в тому числі передбачених ст.52 Закону.

Не заслуговують на увагу доводи представника скаржників щодо того, що державний виконавець втрутився у договірні відносини між скаржниками та ПАТ КБ «Надра», оскільки автомобіль ВАЗ21112, реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуває у заставі саме в цьому банку згідно договору «Автопакет» №673232/ФО від 04.10.2007 року (а.с.22-25).

Суд вважає, що причини пропуску скаржниками строку звернення до суду є поважними, оскільки як вони стверджують і що не заперечується державним виконавцем, вони дізнались про існування постанови від 18 січня 2016 року лише 04.02.2016 року, а тому слід поновити скаржникам строк на оскарження дій державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 11, 52 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 383-387 ЦПК України ,-

Ухвалив :

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення суду у той же строк, починаючи з дня отримання копії рішення суду.

Суддя