Справа №242/1331/16-ц
Провадження №2/242/511/16
23 червня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Кротінова В.О., при секретарі Яцканич А.В., розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань № 5 приміщення Селидівського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Ворошиловської районної у м.Донецьку Ради, Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -
Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що 07.09.2013 року померла ОСОБА_2, після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_1 та грошові кошти, які зберігаються у ПАТ «Банк Форум», яки вони заповідала їй згідно з заповітом від 30 серпня 2013 року. У встановлений законом шестимісячний строк після її смерті вона звернулась до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки виявилося, що у свідоцтві про право власності на квартиру № 6102 від 03.03.1994 року вказане прізвище, яке було у померлої, коли вона була у шлюбі «Будченко». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу № 633 від 12.02.1997 року, після розірвання шлюбу прізвище «Будченко» було змінено на «Склярова». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу потрібно їй для оформлення спадщини. Просить суд, встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 07 вересня 2013 року, свідоцтва про право власності на квартиру № 6102, розташовану за адресою: м.Донецьк, бульва Шевченка, буд.19 кв.10, яке було видане 03 березня 1994 року на ім.»я ОСОБА_4; визнати право власності за ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: м.Донецьк, бульва Шевченка, буд.19 кв.10, в порядку спадкування за заповітом.
Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
Як вбачається з матеріалів справи 05.03.1975 року було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, та після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище «Будченко», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-НО № 278682, виданим Ворошиловським відділом РАЦС м.Донецьк(а.с.6). Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано 17.12.1993 р. та після розірвання шлюбу ОСОБА_4 було присвоєно прізвище «Склярова», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 114987(а.с.7). У свідоцтві про право власності на квартиру № 6102 від 03.03.1994 р., виданому Фондом комунального майна Донецької міської Ради, власником квартири, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк-100, бул.Шевченка, буд.19 кв.10 зазначена ОСОБА_4(а.с.5).
ОСОБА_2 померла 07 вересня 2013 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НО № 726346, виданим Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області(а.с.4).
Як вбачається з копії заповіту від 30.08.2013 року, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.03.2014 р., посвідчених приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 , спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2, яка померла 07 вересня 2013 року, є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Постановою приватного нотаріусу Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, що померла 07 вересня 2013 року, оскільки після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 17.12.1993 року, спадкодавця мала прізвище «Склярова», а правовстановлюючий документ був виданий 03 березня 1994 року на прізвище, яке було у спадкодавці до розірвання шлюбу, тобто «Будченко».
Відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження.
Встановлення даного факту має для аозивачки юридичне значення, оскільки їй необхідно це для можливості розпоряджатися своєю власністю, але вона не має можливості підтвердити факт належності правовстановлюючого документу, крім як шляхом звернення до суду.
Таким чином, суд встановлює факт належності ОСОБА_2, яка померла 07 вересня 2013 року, свідоцтва про право власності на квартиру №6102, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яке було видане 03 березня 1994 року на імя ОСОБА_4.
Крім того, відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, які засвідчує його право власності.
Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 60, 213, 214, 256, ЦПК України, суд,-
ОСОБА_6 Олександрівни до Виконкому Ворошиловської районної в м.Донецьку Ради, Головного управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 07 вересня 2013 року, свідоцтва про право власності на квартиру №6102, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яке було видане 03 березня 1994 року на імя ОСОБА_4.
Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на квартиру, загальною площею 43,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 07 вересня 2013 року.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя