Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2016 Справа №607/12127/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік та батько відповідачів - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на майно, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті ОСОБА_6 не залишив жодного заповітного розпорядження, тому, вона (ОСОБА_1) як дружина спадкодавця належним чином прийняла спадщину, оскільки діти спадкодавця не претендували на спадкове майно. Однак, звернувшись у Тернопільську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають та просять задовольнити.

Від третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської Ради депутатів трудящих №133 від 14 березня 1968 року вирішено закріпити за ОСОБА_6 земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво, площею 600 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_2 та зобов'язано головного архітектора міста Тернополя ОСОБА_7 оформити відвід земельної ділянки в натурі відповідною документацією.

Згідно договору надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно від 25 червня 1968 року ОСОБА_6 узгоджено передати земельну ділянку в АДРЕСА_2 для будівництва одноповерхового будинку житловою площею 43,2 кв. м., з кількістю кімнат - 3.

Для вказаного проекту ОСОБА_6 розроблено генеральний план земельної ділянки, відведеної в натурі під індивідуальне будівництво в АДРЕСА_2, на підставі рішення виконкому Тернопільської міської Ради депутатів трудящих №133 від 14 березня 1968 року.

Відповідно до Акта від 09 квітня 1968 року виданого Тернопільським обласним відділом по справах будівництва та архітектури ОСОБА_6 передано відведену в натурі земельну ділянку площею 600 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_2.

Як вбачається із оціночного акта на домоволодіння АДРЕСА_1, виданого у 1982 році, власником вказаного домоволодіння є ОСОБА_6.

Судом установлено, що нумерація будинків по АДРЕСА_1 була змінена, у зв'язку із чим, будинковолодінню, яке належить на праві власності ОСОБА_6 присвоєно номер НОМЕР_1.

19 квітня 1999 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації розроблено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, що знаходиться по АДРЕСА_1. Власником вказаного житлового будинку у даному технічному паспорті зазначено ОСОБА_6.

Згідно характеристики будівель і споруд, домоволодіння АДРЕСА_1 складається із: А - житловий будинок; а - прибудова; пд. - підвал; а1 - прибудова; а2 - відкрита веранда; Б - літня кухня; В - вбиральня; №1 - огорожа.

Разом із цим, відповідно до експлікації плану будинку, житловий будинок під літерою "А" складається із: А пд.: І - підвал; ІІ - підвал; ІІІ - підвал; І.І - відкрита веранда; 1.1 - коридор; 1.2 - житлова; 1.3 - житлова; 1.4 - житлова; 1.5 - коридор; 1.6 - кухня; 1.7 - копальня; 1.8 - житлова, всього під літерою "А" житлова площа складає 66,20 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, про що зроблено актовий запис №6 від 28 квітня 1998 року та Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 28 квітня 1995 року.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно Інформації по спадковій справі ОСОБА_6 наданої 23 вересня 2016 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою за №609/01-21, згідно книги обліку і реєстрації спадкових справ Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 було заведено спадкову справу №242/1995. В нотаріальну контору звернулись ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та ОСОБА_2 із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Як установлено судом, позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_6, що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 01 вересня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8, про що Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області України складено актовий запис №9 від 15 червня 1965 року. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище "ОСОБА_1".

З метою оформлення своїх спадкових справ позивачка ОСОБА_1 звернулась у Тернопільську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори №4291/02-14 від 26 вересня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутня державна реєстрація права власності житлового будинку.

Як установлено судом, після смерті ОСОБА_6 єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування є його дружина ОСОБА_1, оскільки діти спадкодавця ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовились від прийняття спадщини.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ч.2 ст. 1299 ЦК України встановлено, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. вищевказаного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок на сьогоднішній день не можливо, оскільки один із співвласників будинку помер.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, спадкоємець ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати свої права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги закону, які застосовуються до вказаних правовідносин, беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд приходить до переконання про порушення прав позивачки, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог - визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216,1220,1261, 1270, 1271 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка