АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Волошиної В.М., Музичко С.Г.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» до Приватного підприємства «Україна Молода», ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та спростування поширеної недостовірної інформації,

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/13097/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
встановила:

у квітні 2016 року ПАТ «Турбоатом» звернулось до суду з позовом про визнання недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, принижують ділову репутацію ПАТ «Турбоатом» відомості, опубліковані 31 березня 2016 року у статті під назвою «Раз начальник, два начальник...» та розміщені у виданні № 40 (5033) щоденної інформаційно-політичної газети «Україна молода», а саме: «Але нахабству керівництва «Турбоатома» немає меж, і його оперативна реакція була абсолютно протилежною тій, якої чекав уряд. У котре ВАТ звертається до суду, цього разу скаргу від 21.03.2016 за номером 820/11659/15 зареєстрував Вищий адміністративний суд України (головуючий суддя Заяць B.C.) щодо тиску з боку перевіряючих органів», зобов'язання відповідачів спростувати поширену ними недостовірну інформацію про ПАТ «Турбоатом», опубліковану 31 березня 2016 року у статті під назвою «Раз начальник, два начальник...» та розміщену у виданні № 40 (5033) щоденної інформаційно-політичної газети «Україна молода» та стягнення суми сплаченого судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 31 березня 2016 року у щоденній інформаційно-політичній газеті «Україна молода», яка належать ПП «Україна молода», у виданні № 40 (5033) була опублікована стаття під назвою «Раз начальник, два начальник...», у якій зазначені фактичні данні, які не відповідають дійсності.

Позивач стверджував, що інформація, наведена у статті, є негативною та сповіщає обставини, які не відповідають дійсності, відверто спрямовані на приниження ділової репутації товариства в громадській думці з точки зору додержання під час своєї діяльності законів України. Крім того, опублікована інформація містить факти, які спрямовані на зниження престижу та підрив довіри до діяльності ПАТ «Турбоатом» і не містить жодного посилання на докази, якими вона підтверджується.

Також позивач вважав, що інформація була поширена відповідачем ПП «Україна Молода» по всій території України значним тиражем, серед невизначеної кількості жителів України, які є читачами цієї газети, з метою створення негативного ставлення до нього з боку суспільства.

Рішенням суду від 15 серпня 2016 року в позові відмовлено.

- 2 -

У поданій апеляційній скарзі ПАТ «Турбоатом» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинами справи, неналежну оцінку наданих суду доказів, не врахування тієї обставини, що у публікації викладені фактичні обставини, а не оціночні судження, так як позивач не звертався із скаргою до Вищого адміністративного суду України, тому викладена відповідачем інформація є образливою та ділову репутацію позивача.

Крім того, позивач вважає, що для захисту ділової репутації юридичної особи достатньо вже самого факту розповсюдження недостовірної або негативної інформації, тому позивач позбавлений необхідності доводити факт настання негативних наслідків від опублікування такої інформації.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника ПП «Україна Молода», яка просила залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 31 березня 2016 року у статті під назвою «Раз начальник, два начальник...» у виданні № 40 (5033) щоденної інформаційно-політичної газети «Україна молода» викладена наступна інформація: «Але нахабству керівництва «Турбоатома» немає меж, і його оперативна реакція була абсолютно протилежною тій, якої чекав уряд. У котре ВАТ звертається до суду, цього разу скаргу від 21.03.2016 за номером 820/11659/15 зареєстрував Вищий адміністративний суд України (головуючий суддя Заяць B.C.) щодо тиску з боку перевіряючих органів».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Обираючи спосіб захисту, позивач зазначив норми ст.ст. 277, 297 ЦК України.

Разом з тим, вказані норми матеріального права надають можливість фізичній особі на захист особистого немайнового права, у тому числі і на спростування недостовірної інформації та на захист своєї ділової репутації.

Позивач є юридичною особою, тому на підставі зазначених норм матеріального права заявлений позов є безпідставним.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною законодавства України.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, преси як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадянський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Утрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч. 2 ст. 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

Аналіз зазначеного національного законодавства та ст. 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежить від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

Згідно ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009р. «Про

- 3 -

судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Під час судового розгляду з наданих суду документів вбачається, що Державною фінансовою інспекцією України наказом від 22 жовтня 2015р. створена робоча група щодо здійснення перевірки фінансово-господарської діяльності ПАТ «Турбоатом».

Керівництвом ПАТ «Турбоатом» робоча група до перевірки допущена не була, а постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016р., за позовом ПАТ «Турбоатом» скасовано наказ Державної фінансової інспекції України від 22 жовтня 2015р. щодо проведення позапланової перевірки фінансової-господарської діяльності у ПАТ «Турбоатом».

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України Зайця В.С. від 23 березня 2016р. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції України.

Допущена журналістом неточність стосовно суб'єкта звернення до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, на думку колегії суддів, не є тією інформацією, яка може зачіпати ділову репутацію позивача та підлягає спростуванню у судовому порядку.

При цьому, позивачем ні у позовній заяві, ні у апеляційній скарзі не було зазначено, чому вказана інформація є образливою для ПАТ «Турбоатом» та шкодить діловій репутації товариства.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно виходив з того, що спірний текст статті містить оціночні судження, не ґрунтуються на судовому рішенні, оскільки суд визнав оціночним тільки слово «нахабству…».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно виходив з того, що слово «нахабству…» є оціночним і не підлягає окремому спростуванню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані докази, правильно застосовані норми матеріального права, тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: