Справа № 351/232/16-ц
Номер провадження №2/351/374/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Маланчук С.Г.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа- Княженська сільська рада визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа- Княженська сільська рада визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивував тим, що 22.02.2002р. померла його матір ОСОБА_5 та 30.04.2010р. помер його батько ОСОБА_6. Після їх смерті відкрилася спадщина на все належне їм майно, в тому числі і будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: с. Княже, вул. Грушевського, 42, Снятинського району Івано-Франківської області та складається із: житлового будинку загальною площею 102,1 кв.м., а також, господарських будівель і споруд: літньої кухні Б, кухні з підвалом В, курника Г, стодоли Д, стайні Ж, вбиральні З, воріт, огорожі № 1-2, криниці № 3, вимощення 1, огорожі № 4. Померлі батьки ОСОБА_5, ОСОБА_6 заповіт не посвідчували. Після їх смерті в управління спадковим майном вступив позивач, який на час їхньої смерті проживав разом з ними, був зареєстрвоаний в даному господарстві. Спірне будинковолодіння відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", в якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані: голова двору ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_5, син -позивач ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3, онука ОСОБА_4

Після смерті батька позивач 21.12.2010р. звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа. Проте, оформити належним чином спадщину на вказане будинковолодіння позивач не має змоги, оскільки за життя спадкодавець не оформив належним чином документи на право власності.

Просить визнати за ним право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Снятинський район, с. Княже, вул. Грушевського, 42, до якого входять: житловий будинок загальною площею 102,1 кв.м. із господарськими будівлями і спорудами: літня кухня Б, кухня з підвалом В, курник Г, стодола Д, стайня Ж, вбиральня З, ворота, огорожа № 1-2, криниця № 3, вимощення 1, огорожа № 4.

Представник позивача у судовому засіданні вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задоволити.

Відповідачі та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнають повністю, проти задоволення позову не заперечують, справу просили розглядати без їх участі.

Заслухавши представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення. До такого висновку сид приходить виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до довідки Княженської сільської ради від 03.11.2015 р. в господарстві, яке відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", станом на 15.04.1991р. були зареєстровані: голова двору ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_5, син -позивач ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3, онука ОСОБА_4 Згідно свідоцтва на право особистої власності від 12.10.1989р. житловий будинок по вул. Леніна, 42 в с. Княже Снятинського району дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору головою якого є ОСОБА_6.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

А тому, виходячи із вище наведенного, судом встановлено, що ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності членів колгоспного двору належало по 1/5 частки господарства по вул. Грушевського, 42 у с. Княже Снятинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НМ № 119724 ОСОБА_5 померла 22.02.2002 р..

Відповідно до довідки Княженської сільської ради від 10.05.2016р. на день смерті ОСОБА_5 в даному господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6- чоловік, ОСОБА_2 -син, ОСОБА_3- невістка, ОСОБА_7 - онук, ОСОБА_4- онука. Після смерті ОСОБА_5 в управління спадковим майном вступив ОСОБА_6. Заповіт від імені померлої не посвідчувався.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 119285 ОСОБА_6 помер 30.04.2010р.

Згідно довідки Княженської сільської ради №1560/01-25 від 25.12.2015 р. за ОСОБА_5, яка померла 22.02.2002р. та ОСОБА_6, який помер 30.04.2010р. зареєстровано частини спірного житлового будинку, який розміщений в с. Княже, по вул. Грушевського, 42, Снятинського району. На день смерті ОСОБА_6, крім нього в житловому будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4. Після його смерті в управління спадковим майном вступив син померлого ОСОБА_6 - позивач ОСОБА_2. Заповіт від імені померлого не посвідчувався.

Відповідно до рішення Княженської сільської ради від 24.07.2008р. ОСОБА_6 надано дозвіл на добудову житлових приміщень (двох кімнат, коридора, бані) до існуючого житлового будинку в с. Княже по вул. Грушевського, 42 Снятинського району.

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно, реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо права власності на спірне будинковолодіння відсутні.

Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 28.03.2016р., після смерті ОСОБА_5, яка померла 22.02.2002р., спадкова справа не заведена.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином спадкоємець має право на спадкування частини господарства, яка належала спадкодавцям на час їхньої смерті, тобто позивач ОСОБА_2 успадковує 2/5 частини господарства по вул. Грушевського,42 у с. Княже Снятинського району Івано-Франківської області, із яких: 1/5 частина спірного господарства належала померлій матері позивача- Ориджук К.С. та 1/5 частина - батькові позивача - ОСОБА_6, на праві власності членів «колгоспного двору» .

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність документів на право власності на будинковолодіння не є підставою відмови у захисті права позивача.

Таким чином судом встановлено, що позивач має право власності на 3/5 частини у будинковолодінні по вул. Грушевського, 42 у с. Княже, Снятинського району Івано-Франківської області, що складається із 1/5 частини, яка йому належала на праві члена «колгоспного двору», 2/5 частин успадкованих після смерті батька ОСОБА_6 Вимоги про визнання за позивачем права власності на частки у господарстві, належні відповідачам, є необгрунтованими, оскільки свої частки у господарстві відповідачі можуть відчужити на підставі цивільно-правових угод, але не не можуть в судовому порядку передати в порядку спадкування після смерті іншого співвласника, зокрема ОСОБА_6. Враховуючи зазначене, суд не приймає визнання відовідачами позову, зважаючи на відсутність спору між сторонами, що відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України є самостійною підставою для відмови у позові в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 3/5 частини будинковолодіння по вул. Грушевського, 42 у с. Княже, Снятинського району Івано-Франківської області.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 право власності на 3/5 частини житлового будинку, який розташований в с. Княже по вул. Грушевського, 42, Снятинського району загальною площею 102, 1 кв.м та господарських будівель і споруд, а саме: літню кухню Б, літню кухню з підвалом В, курник Г, стодолу Д, стайню Ж, вбиральню З, ворота, огорожу № 1-2, криницю №3, вимощення 1, огорожу № 4.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.