Справа № 393/172/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

при секретарі Шупрудько К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю "НЕОАЛЬЯНС", третя особа ОСОБА_3 про визнання додаткових угод до договорів оренди землі недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з вимогою визнати недійсними додаткові угоди до договорів оренди землі від 26 жовтня 2005 року: № 70, № 72 укладені 15 лютого 2008 року від імені ОСОБА_1 з ВАТ «Новгородківський райагрохім» зареєстровані в Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії Центра Державного Земельного кадастру 28 серпня 2008 року за № 56, № 54- 55; та за № 71 укладену 15 лютого 2008 року від імені ОСОБА_5 з ВАТ «Новгородківський райагрохім» зареєстрована в Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії Центра Державного Земельного кадастру 28 серпня 2008 року за № 61, 62, 63, 64. Свої вимоги мотивували тим, що їм на підставі Державних актів про право власності на землю належать земельні ділянки площею 15.09, 34.58, 49.67 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Новгородківської селищної ради. 26 жовтня 2005 року між ними та Відкритим Акціонерним Товариством «Новгородківський Райагрохім» правонаступником якого є Товариство з додатковою відповідальністю «НЕОАЛЬЯНС», були укладені договори оренди землі на вище зазначені земельні ділянки, строком на 10 років, та зареєстровані в Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії Центра Державного Земельного Кадастру 26 жовтня 2005 року за номерами 70,71,72.

Термін дії даних договорів закінчився 26 жовтня 2015 року. Бажання подальшої співпраці між ними та орендарем у них було відсутнє, даний факт підтверджується заявами про небажання переукладати договори оренди (копії додаються).

Відповідно до п. 37 договорів оренди землі - дія договору припиняється у разі закінчення строку оренди.

В квітні 2016 року їм стало відомо про те, що від їхнього імені за дорученням ВСЕ 347970 від 02.11.2005 року зареєстрованого в реєстрі за № 2133, та доручення ВВТ 445197 від 31.01.2005 року зареєстрованого в реєстрі за № 190, гр.. ОСОБА_3 який є і був засновником та керівником відповідача по справі, уклав додаткові угоди від 15 лютого 2008 року, до договорів оренди землі від 26 жовтня 2005 року, якими продовжив строк дії вище зазначених договорів до 2018 року.

Про такі дії їх як довірителів ОСОБА_3 не попереджав та не радився з ними щодо подовження термів договорів оренди землі, які були підписані ними особисто. Відповідні додаткові угоди були зареєстровані 28 серпня 2008 року. Через пів року після того як доручення на підставі яких були укладені ці додаткові угоди були анульовані. Про заходи, щодо анулювання доручень ОСОБА_3 попереджався.

Особливістю відносин представництва є те, що вони виникають та існують в інтересах особи, яка добровільно надала іншій особі право вчинити певний перелік дій, які вона заздалегідь схвалює. В даному конкретному випадку ОСОБА_3 не мав права взагалі укладати такі угоди оскільки він на момент укладання додаткових угод був засновником та керівником ТОВ «Новгородківський Райагрохім», тобто фактично одночасно представником двох сторін.

Позивач ОСОБА_2 (попередні прізвища: ОСОБА_1, ОСОБА_5) та представник позивачів ОСОБА_6 позов підтримали, наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, до суду надав копію статуту ВАТ «Новгородківський Райагрохім», копію наказу про призначення ОСОБА_8 директором.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та представника позивачів, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_9 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 49,67 гектарів а.с.11-11 зворот. Згідно копій державних актів серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 передано у приватну власність земельні ділянки площею 15,09 гектарів та 34,58 гектарів відповідно (а.с.12-12 зворот, 13-13 зворот).

26 жовтня 2005 року орендодавець, ОСОБА_5 та орендар Відкрите акціонерне товариство «Новгородківський Райагрохім» в особі директора ОСОБА_8 уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 49,67 га., строк дії договору 10 років (а.с.14-15). 26 жовтня 2005 року між позивачем ОСОБА_1 було укладено два договори оренди землі з Відкритим акціонерним товариством «Новгородківський Райагрохім» в особі директора ОСОБА_8 щодо земельної ділянки загальною площею 15,09 га, та земельної ділянки 34,58 га, строк дії договорів 10 років (а.с.17-18, 20-21). 31 січня 2005 року, ОСОБА_5 довіреністю на право користування та розпорядження земельною ділянкою уповноважив ОСОБА_3 користуватися і розпоряджатися належною йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 0856 виданого 10 серпня 2000 року земельною ділянкою 49,67 гектарів, яка знаходиться на території Новгородківської селищної ради (а.с.24). 02 листопада 2005 року ОСОБА_1 довіреністю уповноважила ОСОБА_3 користуватися і розпоряджатися належними їй на підставі державних актів серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 земельними ділянками площею 15,09 гектарів та 34,58 гектарів (а.с.23). 15 лютого 2008 року додатковою угодою до договору оренди землі від 26 жовтня 2005 року ОСОБА_3, який діяв згідно доручення, посвідченого 31.01.2005 року від імені ОСОБА_5 укладеною з ВАТ «Новгородківський райагрохім» в особі ОСОБА_8 продовжили термін дії договору на 10 років з 15.02.2008 року по 15.02.2018 року. 15 лютого 2008 року додатковими угодами до договорів оренди землі від 26 жовтня 2005 року ОСОБА_3, який діяв згідно доручення, посвідченого 02.11.2005 року від імені ОСОБА_1 укладені з ВАТ «Новгородківський райагрохім» в особі ОСОБА_8 продовжили термін дії договорів на 10 років з 15.02.2008 року по 15.02.2018 року. Заявами від 27 лютого 2008 року позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 просили Першу кіровоградську державну нотаріальну контору передати ОСОБА_3 заяву про те що вони відміняють довіреності видані ними на його ім'я на право користування та розпорядження земельними ділянками (а.с.25, 26). Додаткові угоди до договорів оренди землі укладені ОСОБА_3 від імені позивачів були зареєстровані у Державному реєстрі земель 28.08.2008 року. Заявами від 14.10.2015 року позивачі зверталися до реєстраційної служби Новгородківського РУЮ, щоб даним органом не проводилася реєстрація продовження права оренди належних їм земельних ділянок після закінчення строку договору , а саме після 26.10.2015 року (а.с.27, 28, 29).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України (далі по тексту Цивільний кодекс України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.215 ЦК України, ч.1 підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч.3 ст.237 ЦК України, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Недійсність даних укладених договорів оренди землі від 26 жовтня 2005 року позивачі не оспорюють.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, як представник за довіреностями, 15.02.2008 року уклав додаткові угоди згідно доручень від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до скасування даних довіреностей, тобто діяв в межах наданих йому повноважень. Крім цього, на момент підписання даних додаткових угод не був директором (керівником) ВАТ «Новгородківський райагрохім», а таким чином не являвся одночасно представником двох сторін, що підтверджується статутом ВАТ «Новгородківський райагрохім». Згідно п.2.1 статуту Відкритого акціонерного товариства «Новгородківський райагрохім» (далі статут) «Директор» - виконавчий орган товариства; згідно п.5.4. товариство не відповідає за зобов'язання Засновників та Акціонерів. п.13.2, п.13.2.4 статуту передбачає що до компетенції Зборів належать призначення та звільнення Директора; в п. 14.1, 14.2, 14.4.14 виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є Директор, який має повноваження: укладати від імені та/або за рахунок Товариства будь-яких угод. (а.с.113-125). Згідно рішення зборів акціонерів ВАТ «Новгородківський райагрохім» ОСОБА_8 переведений на посаду директора з 23.04.2002 року.

Таким чином, зазначені позивачами підстави для визнання додаткових угод від 15 лютого 2008 року недійсними в судовому засіданні підтвердження не знайшли, оскільки угоди були укладені та зареєстровані, згідно норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 15,16, 215 ,237, 239, 638 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 222 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю "НЕОАЛЬЯНС", третя особа ОСОБА_3 про визнання додаткових угод до договорів оренди землі недійсними - відмовити.

Відповідно до ст.222 ЦПК України, копію повного судового рішення направити представнику відповідача, так як він брав участь у справі, але не був присутній у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, протягом двох днів з дня його складання або за зверненням сторони безпосередньо в суд.

Копію рішення направити третій особі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ю. РАЧКЕЛЮК