Провадження № 2/742/1530/16
Єдиний унікальний № 742/3537/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Бездідько В.М.,

при секретарі : Карпенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Сухополов»янської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 належали на праві власності чотири земельні ділянки земель колективної власності колишнього КСП «Комінтерн» в с. Погреби Прилуцького району: а саме земельні ділянки загальною площею 2,17 га з кадастровими номерами :03:000:0816 площею 1,84 га та :03:000:0817 площею 0,33 га, які були 1/2 частиною паю № 0299 (рілля) та 1/2 частиною паю № 0299 (пасовища), відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 920433, виданого Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області 03.04.2006 року та земельні ділянки загальною площею 4,41 га з кадастровими номерами :03:000:0291 площею 3,67 га та :03:000:0679 площею 0,74 га, які були паєм № 0300 (рілля) та паєм № 0300 (пасовища), відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 432480, виданого Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області 01.09.2005 року. 01 червня 2009 року ОСОБА_3 померла, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна - вищевказаних чотирьох земельних ділянок. Цю спадщину прийняли спадкоємці за заповітом, батьки позивачки: ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в рівних частках, тобто по 1/2 частці у спадщині, що підверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 27 травня 2010 року. В виданих нотаріусом свідоцтвах зазначено, що ці свідоцтва підтверджують виникнення права спільної часткової власності на вищезазначену спадщину. Також при видачі вищевказаних свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки на державних актах на право власності на земельну ділянку державним нотаріусом було проставлено відповідні відмітки про перехід права власності на земельні ділянки до спадкоємців.

Обидва спадкоємці не зареєстрували відповідно до вимог діючої на той час статті 1299 ЦК України право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, тобто не зареєстрували належне кожному з них право власності на частку у праві спільної часткової власності на вищевказані земельні ділянки, в порядку передбаченому частиною 6 діючої на той час редакції статті 126 ЗК України та пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року № 439 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку», тобто не здійснили заходи щодо проставляння відміток про перехід до них права власності на земельні ділянки на вищевказаних державних актах в територіальному органі Держземагентства за місцем знаходження земельних ділянок - Управлінні Держземагентства у Прилуцькому районі.

05 жовтня 2010 року ОСОБА_4 помер. Позивачка будучи спадкоємицею за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4, прийняла спадщину про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05 січня 2011 року.

19 березня 2016 року звернувшись до державного нотаріуса за видачею свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки та надавши необхідні правовстановлюючі документи, однак постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 862/02 - 31 їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, так як в державних актах на право власності на земельну ділянку відсутні відмітки органу, який здійснював державну реєстрацію прав на нерухоме майно, про перехід права власності на земельні ділянки до спадкодавця - ОСОБА_4, що свідчить за висновком нотаріуса про відсутність державної реєстрації права власності за спадкодавцем на частку у праві спільної часткової власності на земельні ділянки, які належали в свій час спадкодавцю її батька - ОСОБА_3 Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 квітня 2016 року постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії скасована та зобов'язано Прилуцьку міську державну нотаріальну контору Чернігівської області видати ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, який помер 05 жовтня 2010 року, на частку у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 на земельні ділянки з кадастровими номерами: № :03:000:0816, № :03:000:0817, № :03:000:0291, № :03:000:0679, що розташовані на території Погребівської сільської Ради Прилуцького району Чернігівської області.

На виконання рішення суду Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою були надіслані до Управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області запити надати витяги з Державного земельного кадастру про вищевказані земельні ділянки. В наданні запитуваних витягів було відмовлено в зв'язку з тим, що після смерті ОСОБА_4 земельні ділянки були розподілені, частина земельної ділянки перейшла у власність іншому спадкоємцю ОСОБА_2 шляхом виділу в натурі частки у праві спільної часткової власності, внаслідок чого з кожної вищевказаної земельної ділянки було сформовано нові земельні ділянки з присвоєнням їм кадастрових номерів та одночасним скасуванням кадастрового номера такої земельної ділянки, тобто скасуванням її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі.

Зазначена в рішенні суду частка у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 на вищезазначені земельні ділянки була виділена позивачкою в натурі, про що свідчить технічна документація на новосформовані земельні ділянки та витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, а тому вона є спадкоємицею новосформованих земельних ділянок, утворених після вищезазначеного розподілу, право власності на які можливо отримати не в нотаріальному, а лише в судовому порядку, а тому нотаріус немає можливості виконати рішення суду, тобто видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на частку у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 на земельні ділянки з кадастровими номерами, які зазначені в рішенні суду.»

В зв'язку з тим, що у позивачки відсутні документи на спірні земельні ділянки, які сформовані при виділені у натурі успадкованої нею у порядку встановленому законом частки у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 на земельні ділянки, співвласником яких був її спадкодавець, а тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав на ці земельні ділянки.

У судове засідання сторони не зявилися, проте надали до суду заяви, в яких позивачка заявлені вимоги підтримала, а відповідачка їх визнала та не заперечила проти їх задоволення та просять справу розглянути у їх відсутності.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали, які містяться в справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідача без застережень визнала позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов.

На підставі вищевикладеного керуючись, ст.ст. 5,11,60,213-218 ЦПК України ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

право власності:

на земельну ділянку площею 0,9175 га з кадастровим номером № :03:000:1089, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

на земельну ділянку площею 0,1631 га з кадастровим номером № :03:000:1091, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

на земельну ділянку площею 1,8350 га з кадастровим номером № :03:000:1093, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

на земельну ділянку площею 0,3696 га з кадастровим номером № :03:000:1095, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташовані на території Погребівської сільської Ради Прилуцького району Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М. Бездідько