АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2179/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банка «Приватбанк» на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

04 січня 2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30 січня 2013 р. сторони уклали кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Проте відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_6 станом на 30 листопада 2015 р. має заборгованість 15 247 грн. 16 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1 949 грн. 78 коп.; заборгованість по процентам 9 447 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2 648 грн. 13 коп.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 702 грн. 25 коп.

Виходячи з викладеного позивач просив стягнути з відповідача 15 247 грн. 16 коп. заборгованості.

21 квітня 2016 р. Смілянським міськрайонним судом Черкаської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 р. в позові ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

При цьому скаржник зазначив, що суд першої інстанції, на його думку, помилково відмовив в задоволенні позовних вимог банку у звязку з їх недоведеністю, оскільки відповідач укладення чи не укладення кредитного договору не оспорював, не доведено відсутність заборгованості та, відповідно виконання умов договору належним чином, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобовязань, зустрічних позовних вимог не заявляв.

При укладенні договору відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом No СП -2010-256 від 06 березня 2010 р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відсутність підпису ОСОБА_6 на Умовах та правилах не свідчить проте, що він не був ознайомлений з ним, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відповідно відсутність заборгованості.

В цілому викладене доводить, як факт укладання договору, так і факт отримання відповідачем в борг коштів на умовах цього договору, у звязку з невиконанням якого та неповерненням боргу у відповідача й виникла заборгованість у стягненні якої помилково відмовив суд.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає до задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведені ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Однак, погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує, із наступних підстав.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що переглядається не відповідає визначеним критеріям та вимогам.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК).

Згідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 січня 2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_6 укладено договір відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач, на доведення своїх вимог, до суду першої інстанції надав анкету - заяву ОСОБА_6 на отримання кредиту від 30 січня 2013 р., в якій зазначено персональні дані ОСОБА_6 та яка на другій сторінці міститься підпис особи в графі «підпис клієнта». Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач пройшов ідентифікацію в ПАТ КБ «Приватбанк» згідно з Порядком ідентифікації клієнтів під час відкриття рахунків і випуску платіжних карток. (а. с. 5)

Оригінал наведеної анкети-заяви був досліджений колегією суддів під час розгляду справи в апеляційному порядку.

Також до позовної заяви долучено ксерокопію паспорта громадянина України ОСОБА_6, відповідність оригіналу якої була завірена представником позивача 30 січня 2013 р. (а. с. 32)

При підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» від 30 січня 2013 р., відповідач погодився з тим, що він зобов'язується виконувати та регулярно ознайомлюватися з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами Банку.

Зокрема, Пунктом 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

За умовами п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник бере на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобовязань по договору, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплаті винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.2.1 вказаних Умов та Правил визначено, що для надання послуг Банк видає клієнту карту, її вигляд визначений у Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і заяви, підписанням якої Клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, яка казана у заяві.

Вищезазначене, відповідно до ст. 634 ЦК України є підтвердженням факту укладення договору кредиту між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_6, дія якого на час звернення позивача до суду з позовом, а саме 04.01.2016 р., не була припинена.

Також, на доведення розміру існуючої суми заборгованості відповідача за договором позики, позивачем надано розрахунок заборгованості за договором, з якого вбачається, що протягом періоду дії договору кредиту між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «Приватбанк», відповідач здійснював операцію зі зняття коштів. (а. с. 49, 96)

Згідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_6 (картрахунок 150014 від 19.03.2013 р.) датою старту карткового рахунку SAMDN 8267, 150014, CRPL, універсальна 55 днів є 19.03.2013 р., кредитний ліміт встановлено у 2 000 грн., строк дії кредитної картки визначено серпнем 2016 р. (а. с. 50)

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, щодо відсутності доказів на підтвердження вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6, є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та доказам, які були надані позивачем.

За викладеного рішення суду підлягає до скасування.

Враховуючи, що позивач надав докази отримання у борг коштів та неповернення їх в повному розмірі відповідачем, то позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по спірному кредитному договору підлягають до задоволення та стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 15 247 грн. 16 коп. за кредитним договором № б/н від 30 січня 2013 р., яка згідно розрахунку позивача складається з наступного: заборгованість за кредитом 1 949 грн. 78 коп.; заборгованість по процентам 9 447 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2 648 грн. 13 коп.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 702 грн. 25 коп.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, враховуючи, що апеляційна скарга і позов підлягають до задоволення, то з відповідачів належить стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги у сумі 2 734 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 січня 2013 року у розмірі 15 247 грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати у розмірі 2 734 грн. 60 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :