Справа № 458/583/16 Головуючий у 1 інстанції: Федитник І.Д.
Провадження № 22-ц/783/6174/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Шеремети Н.О.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2, його представника

ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про вселення та зобовязання не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 17.08.2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Вселено ОСОБА_2 в житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Верхнє Висоцьке по вул. Загірна, будинок 23 Турківського району Львівської області, 1/2 частини якого належить йому на праві спільної часткової власності.

Зобовязано ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні та розпорядженні житловим будинком, що знаходиться за адресою: с. Верхнє Висоцьке по вул. Загірна, будинок 23 Турківського району Львівської області, 1/2 частини якого належить йому на праві спільної часткової власності.

Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_4, просить його скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги пояснень сторони відповідача про те, що позивач незаконно набув права власності на 1/2 частку спірного житлового будинку, оскільки не існує жодного рішення суду, яким за ним визнано право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку. Крім того, вважає, що суд безпідставно не прийняв до уваги те, що реєстрація права власності на 1/2 частку спірного житлового будинку проведена державним реєстратором Турківської РДА ОСОБА_6 незаконно, оскільки в рішенні про реєстрацію права власності на 1/2 частку спірного житлового будинку, як на підставу виникнення в позивача права власності, державний реєстратор посилається на рішення Апеляційного суду Львівської області від 20.04.2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року в справі №458/422/14ц, хоча цими судовими рішеннями право власності позивача на 1/2 частку в спірному будинку не визнавалось, у звязку з чим відповідачем ОСОБА_5 було подано до Міністерства юстиції України скаргу на рішення державного реєстратора. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи до вирішення її скарги Міністерством юстиції України та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування в Міністерстві юстиції України матеріалів, які стосуються розгляду скарги ОСОБА_5, оскільки рішення, прийняте за наслідками розгляду скарги ОСОБА_5, має безпосереднє відношення до даного спору. У звязку з цим, апелянт вважає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення надав перевагу лише доказам позивача, повністю відкинувши докази, які були подані стороною відповідача, а саме, не дав належної правової оцінки скарзі на дії та рішення державного реєстратора, яку подала ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України. Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки відповідно до змісту позовної заяви позивача, його вимоги стосуються будинку №23 на вул.Зарічна, а в оскаржуваному рішенні суду предметом спору вказано будинок №23 на вул.Загірна, хоча письмової заяви про зміну предмету позову позивач до суду не подавав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору є житловий будинок №23 на вул.Загірна в с.Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області, господарство якого станом на 15.04.1991 року відносилось до колгоспного типу двору, в якому з народження був зареєстрований та проживав позивач ОСОБА_5, як член сімї голови колгоспного двору/

Відповідач ОСОБА_5 є рідною тіткою позивача.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області №17 від 16.03.2011 року право власності на спірний житловий будинок в цілому було оформлено на імя відповідача ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20.04.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено, скасовано рішення виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області №17 від 16.03.2011 року в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/2 частину житлового будинку №23 на вул.Загірна в с.Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області та визнано недійсним видане відповідачеві ОСОБА_5 на підставі цього рішення виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.06.2011 року в частині права власності ОСОБА_5 на 1/2 частину вказаного житлового будинку.

Задовольняючи вказаний позов ОСОБА_2, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2, як член сімї голови колгоспного двору, має з відповідачем ОСОБА_5 рівні частки в цьому будинку, - по 1/2 частині кожний.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 20.04.2015 року залишено без змін.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 07.04.2016 року проведено державну реєстрацію права приватної власності позивача ОСОБА_2 на 1/2 частину вказаного житлового будинку і ці відомості 07.04.2016 року були внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, підстав для висновку в колегії суддів про незаконність набуття позивачем права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку немає, а тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про захист права власності позивача на належну йому частку в будинку в обраний ним спосіб, оскільки стороною відповідача не заперечується той факт, що позивачеві чиняться перешкоди в користуванні спірним будинком для проживання в ньому.

Доводи сторони відповідача про те, що районний суд вийшов за межі позовних вимог позивача, є безпідставними, оскільки, як із самого змісту позовної заяви, так і з долучених до неї письмових документів, які стосуються права позивача на спірний будинок, вбачається, що предметом спору за позовними вимогами позивача є саме житловий будинок №23 на вул.Загірна в с.Верхнє Висоцьке, як правильно вказав суд першої інстанції у своєму рішенні.

Крім того, на виконання ухвали Турківського районного суду Львівської області від 30.05.2016 року про залишення позовної заяви без руху представник позивача подав письмове клопотання, в якому зазначено предметом за позовом ОСОБА_2 саме житловий будинок №23 на вул.Загірна в с.Верхнє Висоцьке.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, які сторони подали на підтвердження своїх вимог та заперечень, застосував норми матеріального закону, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, не допустив порушень норм процесуального закону, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків районного суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

ОСОБА_7