Справа № 489/72/15-ц
Номер провадження 6/489/156/16
Ухвала

Іменем України

21 червня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 (далі-заявник) про розстрочку виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.08.2015 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за недовраховану електроенергію,

встановив

У червні 2016 заявник звернувся до суду з вказаною заявою, мотивуючи своє звернення тим, що сплатити всю суму заборгованості одразу у нього не має можливості, так як його родина не має таких доходів. Вказує, що присуджену суму бажає сплатити добровільно, але поетапно.

З цих підстав заявник просив суд відстрочити виконання рішення суду; розстрочити виконання рішення суду та відкласти провадження примусового виконання рішення до вирішення питання в суді відносно відстрочки та розстрочки.

Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.08.2015 за позовом Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за недовраховану електроенергію, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з відповідачів на користь позивача 14862,4 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25.05.2016 вказане рішення залишено без змін.

Заявник у своїй заяві посилається на те, що в його родини немає змоги для того, щоб одразу сплатити всю суму заборгованості.

На підтвердження цього, заявником надано суду довідку про склад сім'ї, довідку про заробітну плату доньки ОСОБА_3, довідку про заробітну плату заявника.

У відповідністю зі ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

У відповідності до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визнає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключать виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об'єктивними, такими що не залежать від волі сторін.

В даному випадку судом не встановлено наявність виняткових обставин, які можуть бути підставою для розстрочки чи відстрочки виконання рішення суду, пов'язаного із стягненням з відповідача заборгованості.

Суд звертає увагу заявника на те, що виконавчий лист ще не передано на виконання, державним виконавцем не вчинено дій щодо встановлення майнового стану боржників, їх доходів тощо. Надання заявником довідок не виключає отримання членами сім'ї інших доходів, які можуть бути встановлені державним виконавцем.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що з огляду на вимоги ст. 373 ЦПК України не має правових підстав для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку та відстрочку виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.08.2015 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за недовраховану електроенергію.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали - з дня її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв