АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 липня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Білич І.М.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 31 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державної податкової адміністрації у м. Севастополі (Головного управління Міндоходів у м. Севастополі) про витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року, -

у с т а н о в и в :

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року визначена підсудність розгляду заяви ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 31 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДПА у м. Севастополі (ГУ Міндоходів у м. Севастополі) про витребування майна з чужого незаконного володіння Печерському районному суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні вказаної заяви.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року ухвалу від 10 серпня 2015 року скасовано, справу за заявою повернуто до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року змінено спосіб і порядок виконання рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 31 січня 2013 року у справі № 2703/13466/2012, шляхом стягнення з ГУ Міндоходів у м. Севастополі, , на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 50821,06 грн. у якості відшкодування вартості піротехнічних виробів незаконно вилучених згідно протоколу огляду, виявлення та вилучення від 26 грудня 2007 року.

В апеляційній скарзі представником ГУ ДФС України у Херсонській області ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та винесенням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Особа, яка подала скаргу, посилається на ті обставини, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви, оскільки наказом ГУ Міндоходів в АР

_____________________________________________________

Справа № 757/14092/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/7370/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Крим «Про реорганізацію Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим»

від 5 березня 2015 року» № 1 розпочато реорганізацію ГУ Міндоходів в АР Крим шляхом приєднання до ГУ ДФС у Херсонській області. Зазначає, що ГУ ДФС у Херсонській області не має доступу до матеріалів справи, що знаходяться на тимчасово окупованій території та не були передані на облік до правонаступника ГУ ДФС у Херсонській області. Крім того, вказує, що висновки про припинення діяльності боржника на території Російської Федерації та перебування боржника у стані реорганізації унеможливлює виконання судового рішення, є передчасними, оскільки стягувачу роз'яснено, що повернення виконавчого документу стягувачу не є перешкодою для повторного пред'явлення виконавчого документу в порядку, встановленому законом.

Представник особи, яка подала апеляційну скаргу, ГУ ДФС України у Херсонській області, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції представники стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, ОСОБА_7 у задоволенні апеляційної скарги просили відмовити, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з відповідною заявою, ОСОБА_2 просила змінити спосіб і порядок виконання рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 31 січня 2013 року у справі № 2703/13466/2012, постановивши ухвалу про стягнення з Головного управління Міндоходів у м. Севастополі, , на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 50821,06 грн. у якості відшкодування вартості піротехнічних виробів незаконно вилучених згідно протоколу огляду, виявлення та вилучення від 26 грудня 2007 року.

Судом встановлено, що 31 січня 2013 року Ленінським районним судом м. Севастополя було постановлено рішення у справі №2703/13466/2012, яким зобов'язано Головне управління Міндоходів у м. Севастополі повернути з чужого незаконного володіння піротехнічні вироби в кількості, вказаній у протоколі огляду, виявлення та вилучення від 26 грудня 2007 року загальною вартістю: 50 821,06 грн. та передати в володіння ОСОБА_2

Ухвалами Ленінського районного суду м. Севастополя від 4 жовтня 2013 року по справі № 2703/13466/2012 та від 23 жовтня 2013 року по справі № 764/10053/13-ц у рішенні Ленінського районного суду м. Севастополя від 31 січня 2013 року по справі № 2703/13466/2012 були виправлені помилки.

19 листопада 2013 року Ленінським районним судом м. Севастополя був виданий виконавчий лист № 2703/13466/2012 про зобов'язання Головного управління Міндоходів у м. Севастополі повернути з чужого незаконного володіння піротехнічні вироби в кількості, вказаній у протоколі огляду, виявлення та вилучення від 26 грудня 2007 року загальною вартістю: 50821,06 грн. та передати в володіння ОСОБА_2

27 листопада 2013 року за зазначеним вище виконавчим листом ПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополі було відкрито виконавче провадження № 41348084.

Встановлено, що згідно інформації про виконавче провадження № 41348084, останнє перебуває на виконанні.

Стягувач ОСОБА_2 зазначає наступні обставини, що утруднюють виконання рішення суду, а саме відсутність у відповідача (боржника) присудженого майна в натурі.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року змінено спосіб і порядок виконання рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 31 січня 2013 року у справі № 2703/13466/2012, шляхом стягнення з ГУ Міндоходів у м. Севастополі, , на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 50821,06 грн. у якості відшкодування вартості піротехнічних виробів незаконно вилучених згідно протоколу огляду, виявлення та вилучення від 26 грудня 2007 року.

Задовольняючи заяву стягувача, суд виходив з того, що відповідач не може повернути безпідставно присуджене майно в натурі.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

У ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в ст. 373 ЦПК України.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) суди фактично змінюють рішення суду по суті та самостійно змінюють спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1829цс15, яка в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами. Підстав для відступлення від такої правової позиції апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про необхідність задоволення заяви ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки заява стягувача про зміну способу виконання рішення суду про витребування майна шляхом стягнення його вартості з причини відсутності майна є зміною способу захисту порушеного права, однак не є зміною способу виконання рішення суду.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 31 січня 2013 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року скасувати та постановити нову.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 31 січня 2013 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: І.М. Білич

Л.Д. Поливач