УхвалА

іменем україни

29 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа - ОСОБА_5, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди за касаційною скаргою державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Київської області від 7 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він працював на державному підприємстві «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль») на посаді начальника служби господарсько-технічного забезпечення. Наказом від 23 липня 2015 року № 11-07/1-638/п його звільнено з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором, за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі двох доган, оголошених наказами від 18 травня 2015 року та від 10 червня 2015 року, а також матеріалів службового розслідування щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17 червня 2015 року.

Позивач зазначав про те, що вищевказані догани були скасовані судовими рішеннями, що набрали законної сили.

У порушення вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП України його звільнено у період тимчасової непрацездатності, що підтверджується листом непрацездатності від 29 липня 2015 року. Крім того, він був членом первинної профспілкової організації, проте у порушення вимог ч. 1 ст. 43 КЗпП України трудовий договір з ним розірвано без отримання згоди первинної профспілкової організації.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просив скасувати наказ ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 23 липня 2015 року № 11-07/1-638/п про звільнення його з роботи; поновити його з 23 липня 2015 року на посаді начальника служби господарсько-технічного забезпечення; стягнути з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 23 липня 2015 року по час фактичного поновлення на роботі та моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано наказ ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 23 липня 2015 року №11-07/1-638/п про звільнення ОСОБА_4 з роботи.

Поновлено ОСОБА_4 у ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» з 23 липня 2015 року, на посаді начальника служби господарсько-технічного забезпечення.

Стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 липня 2015 року по час фактичного поновлення на роботі.

Стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 50 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 7 квітня 2016 року рішення міськрайонного суду у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено. Стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 99 234 грн 95 коп. В іншій частині рішення міськрайонного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що позивач був звільнений згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України незаконно, оскільки догани скасовані судовим рішенням, що набрало законної сили. Крім того, було порушено вимоги ст. 43 КЗпП України, так як первинна профспілкова організація не дала згоди на звільнення позивача, а також звільнення було здійснено у період його тимчасової непрацездатності, що заборонено ч. 3 ст. 40 КЗпП України. При цьому апеляційний суд уточнив розмір стягнутого середнього заробітку за час вимушеного прогулу, правильно визначивши середньоденний заробіток, що відповідає положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Отже, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції у незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2016 року у незміненій при апеляційному перегляді частині тарішення апеляційного суду Київської області від 7 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.П. Штелик