Провадження № 2/761/8913/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Толкач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виробничого підприємства «Сіріус» про стягнення заборгованості за договором, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 50 000 грн. частини ціни відступлення згідно Договору відступлення права вимоги від 25.02.2015 року, а також судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.02.2015 року між ПВП «Сіріус», ОСОБА_1 та ПАТ «Сірус-Буд» був укладений договір відступлення права вимоги (з урахуванням додаткової угоди), у відповідності до якого первісний кредитор (ОСОБА_2) відступає новому кредитору (ПрВП «Сіріус») право вимагати виплати залишку на рахунку, відкритому за договором банківського рахунку № 10 від 11.12.2012 року, у розмірі 14 435 436, 03 доларів США та договором банківського рахунку № 9 від 11.12.2012 року у розмірі 122 000 000 грн., а новий кредитор (ПрВП «Сіріус») зобов'язується сплатити первісному кредиторові ціну відступлення за права вимоги, що відступаються за цим договором (п. 2.1 договору). Згідно із п. 4.2. Договору, незважаючи на будь-які інші положення цього Договору, оплата ціни відступлення здійснюється лише за умови та після підтвердження припинення відступлених на користь Нового кредитора прав вимоги та вимог Боржника внаслідок їх зарахування як зустрічних однорідних вимог (або внаслідок поєднання боржника та кредитора в одній особі згідно ст. 606 Цивільного кодексу України) одним із наступних документів: а) довідка Боржника про відсутність заборгованості за відповідними кредитними договорами про припинення зобов'язань за якими заявлено Новим кредитором відповідно до наведеного вище; б) акт про залік відповідних зустрічних вимог, підписаний Боржником та Новим кредитором; в) рішення компетентного суду, що підтверджує припинення відповідних зобов'язань Нового кредитора перед Боржником, яке набрало чинності та не підлягає подальшому оскарженню. 06.04.2016 року Верховний Суд України переглянув постанову Вищого господарського суду України від 17.11.2015 року у справі № 910/8058/15-г за позовом ПрВП "Сіріус", ПрАТ "Сіріус-Буд" до ПАТ "Дельта Банк", треті особи: ОСОБА_2, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про визнання зобов'язань припиненими і постановив Постанову Вищого господарського суду України від 17.11.2015 року, постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 року та рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 року у справі № 910/8058/15-г скасувати і прийняв нове рішення, яким у позові ПрВП "Сіріус" і ПрАТ "Сіріус-Буд" відмовлено. Між тим, незважаючи на скасування зазначених судових рішень, в Постанові Верховного Суду України зазначено: «Таким чином, укладення лише договору відступлення права вимоги від 25.02.2015 року між ПрВП "Сіріус", ПрАТ "Сіріус-Буд" і ОСОБА 8 не призвело до виникнення грошового зобов'язання банку перед підприємством на суму коштів, розміщених на рахунку». Тобто, Верховним Судом України не спростовується як сам факт укладання відступлення права вимоги від 25.02.2015 року між ПрВП "Сіріус", ПрАТ "Сіріус-Буд" і B.C. Маковецьким.так і не ставиться під сумнів його дійсність. Позивачем були виконані всі зобов'язання згідно Договору і 26.02.2015 року ним на адресу Банку була надана заява про відступлення права вимоги частини коштів на рахунку № НОМЕР_1 в доларах США у розмірі 12 710 694,10 дол. США та на рахунку № НОМЕР_1 в гривнях у розмірі 122 000 000,00 грн., а також з вимогою про перерахування зазначених сум грошових коштів в рахунок погашення заборгованості ПрВП «Сіріус» за Кредитним договором № К-2004187 від 14.12.2010 р. та Договором кредитної лінії № К-2004187-1 від 14.12.2010 p., укладених між ПрВП «Сіріус» та ПАТ «Дельта Банк. На підставі викладеного позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, 25.02.2015 року між ПВП «Сіріус», ОСОБА_1 та ПАТ «Сірус-Буд» був укладений договір відступлення права вимоги (з урахуванням додаткової угоди), у відповідності до якого первісний кредитор (ОСОБА_2) відступає новому кредитору (ПрВП «Сіріус») право вимагати виплати залишку на рахунку, відкритому за договором банківського рахунку № 10 від 11.12.2012 року, у розмірі 14 435 436, 03 доларів США та договором банківського рахунку № 9 від 11.12.2012 року у розмірі 122 000 000 грн., а новий кредитор (ПрВП «Сіріус») зобов'язується сплатити первісному кредиторові ціну відступлення за права вимоги, що відступаються за цим договором (п. 2.1 договору).

27.02.2015 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору про відступлення права вимоги від 25.02.2015 року, відповідно до якої було сторонами досягнуто згоди щодо права вимагати виплати залишку на рахунку, відкритому за договором банківського рахунку № 10 від 11.12.2012 року у розмірі 14 435 436,03 доларів США та за договором банківського рахунку № 9 від 11.12.2012 року у розмірі 122 000 000 грн. Відповідно змінена і ціна відступлення права вимоги.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За умовами ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 26.02.2015 року ПрВП «Сіріус» звернулося до ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується відміткою банку, із повідомленням про відступлення права вимоги та із заявою про перерахування грошових коштів із рахунків ОСОБА_1 у межах суми відступлення права вимоги в рахунок погашення заборгованості ПрВП «Сіріус» за кредитними договорами.

Крім того, у судовому засіданні було установлено, що ОСОБА_1 26.02.2015 року звернувся до ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується відміткою банку, із заявою про перерахунок із його банківських рахунків № НОМЕР_1 в доларах США та № НОМЕР_1 в гривнях грошові кошти у розмірі 12 710 694,30 доларів США та у розмірі 122 000 000 гривень відповідно в рахунок погашення заборгованості ПрВП «Сіріус» за кредитним договором № К-2004187 від14.12.2010 року та договором кредитної лінії № К-2004187-1 від 14.12.2010 року, укладених між ПрВП «Сіріус» та ПАТ «Дельта Банк».

ПАТ «Дельта Банк» ані на заяву ПрВП «Сірус», ані на заяву ОСОБА_1 не відреагував.

Зазначені обставини підтверджені належними та допустимими доказами та не заперечуються сторонами.

Згідно із п. 4.2. Договору, незважаючи на будь-які інші положення цього Договору, оплата ціни відступлення здійснюється лише за умови та після підтвердження припинення відступлених на користь Нового кредитора прав вимоги та вимог Боржника внаслідок їх зарахування як зустрічних однорідних вимог (або внаслідок поєднання боржника та кредитора в одній особі згідно ст. 606 Цивільного кодексу України) одним із наступних документів: а) довідка Боржника про відсутність заборгованості за відповідними кредитними договорами про припинення зобов'язань за якими заявлено Новим кредитором відповідно до наведеного вище; б) акт про залік відповідних зустрічних вимог, підписаний Боржником та Новим кредитором; в) рішення компетентного суду, що підтверджує припинення відповідних зобов'язань Нового кредитора перед Боржником, яке набрало чинності та не підлягає подальшому оскарженню.

Новий кредитор зобов'язаний звернутися за отриманням одного із перелічених вище документів та надати його копію Первісному кредитору протягом 3-х робочих днів з дня отримання відповідного документу Новим кредитором. У випадку не отримання документів, зазначених в підпунктах А) або Б) протягом 20 днів з моменту укладення Договору, Новий кредитор зобов'язується не пізніше 45 днів з дня укладення Договору звернутися до суду для отримання документу, зазначеному в підпункті в).

У відповідності до п. 4.3 Договору Новий кредитор зобов'язується сплатити ціну відступлення шляхом перерахування відповідної суми коштів в гривнях Первісному кредитору на його поточний рахунок, зазначений у пункті 9 цього Договору (якщо інші інструкції не були надані у письмовій формі Первісним кредитором Новому кредитору) протягом 3-х банківських днів з дати, коли Новий кредитор отримав або повинен був отримати будь-який з документів, зазначених у п. 4.2 цього Договору.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається на те, що судовим рішенням було визнано припиненими правовідносини між новим кредитором та боржником, що є підставою для стягнення з нового кредитора ціни за відступлення права вимоги.

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.05.2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 05.08.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2015 року, позов ПрВП «Сіріус» та ПАТ «Сіріус Буд» задоволено.

Визнано припиненими правовідносини за кредитним договором № К-2004187, укладеним 14.12.2010 року між ПрВП «Сіріус» та ПАТ «Дельта Банк» та зобов'язання ПрВП «Сіріус», які випливають з даного Договору

Визнано припиненими правовідносини договором кредитної лінії № BKJI-2004187-1, укладеним 14.12.2010 року між ПрВП «Сіріус» та ПАТ «Дельта Банк» та зобов'язання ПрВП «Сіріус», які випливають з даного договору.

Визнано припиненою іпотеку комплексу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 8 940,60 кв. м., згідно іпотечного договору № K-2004187/S-1, укладеного 14.12.2010 року між ПрВП «Сіріус» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №2499 у зв'язку з припиненням основного зобов'язання.

Визнано припиненою іпотеку нежилого будинку, універмаг «Троєщина», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (літера А), загальною площею 16 175, 3 кв.м., згідно іпотечного договору №K-2004187/S-2, укладеного 14.12.2010 року між ЗАТ «Сіріус» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №2497 у зв'язку з припиненням основного зобов'язання.

Визнано припиненою поруку ПрАТ «Сіріус-Буд» за договором поруки № П-2004187- 1, укладеним 14.12.2010 року між ЗАТ «Сірус-Буд» (правонаступником якого є ПрАТ «Сіріус-Буд») та ПАТ «Дельта Банк» у зв'язку з припиненням основного зобов'язання.

06.04.2016 року Верховний Суд України переглянув постанову Вищого господарського суду України від 17.11.2015 року у справі № 910/8058/15-г за позовом ПрВП "Сіріус", ПрАТ "Сіріус-Буд" до ПАТ "Дельта Банк", треті особи: ОСОБА_2, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про визнання зобов'язань припиненими і постановив Постанову Вищого господарського суду України від 17.11.2015 року, постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 року та рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 року у справі № 910/8058/15-г скасувати і прийняв нове рішення, яким у позові ПрВП "Сіріус" і ПрАТ "Сіріус-Буд" відмовлено.

Отже, доводи позивача про те, що судовим рішенням припинено зобов'язанням, що є підставою для стягнення ціни відступлення права вимоги, спростовуються зазначеною Верховного Суду України від 06.04.2016 року, якою судові рішення були скасовані та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Інших документів на підтвердження припинення відступлених на користь нового кредитора прав вимоги та вимог боржника внаслідок їх зарахування як зустрічних однорідних вимог позивачем не надано.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до п. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що позивачем при розгляді справи суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження припинення відступлених на користь нового кредитора прав вимоги та вимог боржника внаслідок їх зарахування як зустрічних однорідних вимог, суд дійшов висновку що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 509, 512-514 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного виробничого підприємства «Сиріус» про стягнення заборгованості за договором - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: