У х в а л а

Іменем України

"16" листопада 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні частиною квартири, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом, в якому просить суд зобов'язати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 шляхом позбавлення кожного з них права користування цією квартирою.

В роз'ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Розглянувши позовну заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам п.3, 6 ч.2, ч.4 ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України). Згідно з п. 34 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.

Наведене правило розповсюджується і на осіб, право користування, яких квартирою було похідним від права власності попереднього власника житла.

Отже, зняття з реєстрації місця проживання уповноваженим на це органом, може здійснюватися на підставі рішення суду, серед іншого, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, в разі задоволення судом відповідного позову.

Отже позивачем підлягають уточненню вимоги позовної заяви.

Крім того, позовна заява не містить посилань на докази реєстрації відповідачів в спірній квартирі на дату звернення з позовом до суду.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки до неї не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Як убачається зі змісту позовної заяви, вона фактично містить три самостійні вимоги немайнового характеру.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви подати в письмовому вигляді позовну заяву з викладенням обґрунтування та змісту позовних вимог у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб передбачений законом, з посиланням на докази, та долучити документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», в сумі 1653,60 грн.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні частиною квартири - залишити без руху та запропонувати позивачу (представнику позивача) в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: