Ухвала

іменем україни

8 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконавчого комітету Октябрської у м. Полтаві ради, комунального підприємства «Декоративні культури», третя особа - ОСОБА_7, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційними скаргами Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення апеляційного суду Полтавської області від 1 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 31 січня 2015 року він, перебуваючи на робочому місці у відділі державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції за адресою: пров. Стешенка, 6 у м. Полтаві, близько 14 год. 50 хв., почувши шум з вулиці, вийшов та побачив, що на автомобіль «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований за його матір'ю ОСОБА_7 та право керування яким має він, впала частина дерева, що росло вздовж пров. Стешенка, 6, де був припаркований автомобіль. У результаті падіння дерева автомобіль отримав механічні пошкодження.

31 січня 2015 року було складено акт розгляду небезпечної події, в якому зафіксовані обставини події та механічні пошкодження автомобіля. Згідно зі звітом про оцінку майна вартість матеріальних збитків (вартість відновлювального ремонту) автомобіля становить 42 550 грн 15 коп. Указану суму позивач просив стягнути солідарно з відповідачів, а також стягнути 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 2 436 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 1 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про часткове задоволення позову ОСОБА_6 Стягнуто з Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_6 по 21 125 грн 75 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та по 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди з кожного. У задоволенні позовних вимог до виконавчого комітету Октябрської у м. Полтаві ради та комунального підприємства «Декоративні культури» (далі - КП «Декоративні культури») відмовлено.

У касаційній скарзі Полтавська міська рада просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради у поданій до суду касаційній скарзі просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

Судами було встановлено, що 31 січня 2015 року близько 14 год. 50 хв. по пров. Стешенка, 6 у м. Полтаві внаслідок падіння частини дерева - тополі - відбулося пошкодження автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1.

У той же день працівниками КП «Декоративні культури» в присутності свідків було складено акт розгляду небезпечної події, в якому зафіксовано факт пошкодження автомобіля частиною дерева, що відламалася та знаходиться поряд зі стоянкою автомобілів (а. с. 15).

Згідно з висновком від 3 лютого 2015 року, складеним Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 щодо пошкодження автомобіля встановлено, що ознак кримінального правопорушення не виявлено (а. с. 14).

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок цієї події, ОСОБА_6 звернувся до приватного підприємства «Центр незалежної оцінки та експертизи», відповідно до звіту якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників становить 42 250 грн 15 коп. (а. с. 18-39)

Також установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля«Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1, останній належить на праві власності матері позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 (а. с. 8).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не потребує судового захисту у розумінні ст. 3 ЦПК України, оскільки не є власником пошкодженого транспортного засобу. Крім того, позивач не надав суду доказів протиправності дій відповідачів, не довів їхню вину, а відтак підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди у справі відсутні.

Апеляційний суд не погодився з таким висновком суду першої інстанції та під час перегляду справи в апеляційному порядку встановив, що подія мала місце на об'єкті благоустрою комунальної власності, оскільки територія пров. Стешенка у м. Полтаві разом із зеленими насадженнями належить територіальній громаді м. Полтави в особі Полтавської міської ради, яка своєчасно не вжила заходів з передачі останніх на баланс спеціалізованого підприємства КП «Декоративні культури». Разом із цим міська рада у порушення вимог п. 12.2 Правил утримання зелених насаджень не забезпечила проведення сезонних (осінніх) оглядів зелених насаджень по пров. Стешенка, 6 у м. Полтаві, а це, у свою чергу, призвело до того, що аварійне дерево - тополя - не було своєчасно виявлено та зрізано, натомість завдало шкоду автомобілю.

Отже, суд, встановивши, що бездіяльність Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради знаходиться у причинному зв'язку з наслідками у вигляді завдання шкоди автомобілю позивача, вирішив питання про стягнення з останніх на користь позивача матеріальної та моральної шкоди.

Однак з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди у порушення ст. ст. 10, 60, 212, 303 ЦПК України не сприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, належним чином не перевірили заперечень відповідачів та не встановили, хто є балансоутримувачем спірної земельної ділянки. При цьому суди залишили поза увагою та не перевірили доводів відповідачів щодо укладення Полтавською міською радою договорів оренди з Державною виконавчою службою Полтавської області та Головним територіальним управлінням юстиції у Полтавській області з приводу спірної земельної ділянки, не дослідили умов цих договорів оренди.

З огляду на це висновки апеляційного суду про відшкодування шкоди відповідачами: Полтавською міською радою та Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на підставі ст. 1166 ЦК України є передчасними.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, то рішення цих судів підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 1 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.О. Дьоміна Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак