УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на грошові кошти, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, в якому просять суд визнати за ОСОБА_2 з 27.07.2012 року право власності на грошові кошти в розмірі 25 000,00 доларів США (еквівалентно сумі 199 825,00 грн. по курсу НБУ 7,993 грн. за 1 долар США на 27.07.2012 року), які ОСОБА_2 набула відповідно до Договору відступлення права вимоги (цесії) № 1 від 27.07.2012 року за договором банківського строкового вкладу «Пенсійний» №ПСД(391)2324 від 13.12.2012 року (рахунок НОМЕР_1 та НОМЕР_2) та договором банківського строкового вкладу «Пенсійний» №ПСЄ(181)512 від 22.05.2012 року (рахунок НОМЕР_3 та НОМЕР_2), укладеними між ОСОБА_4 і Публічним Акціонерним товариством «Банк «Таврика» з набуттям ОСОБА_2 за вказаними договорами на суму 25 000,00 доларів США (еквівалентно сумі 199 825,00 грн. по курсу НБУ 7,993 грн. а 1 долар США на 27.07.2012 року) статусу вкладника у значенні п. 4 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 27.07.2012 року; визнати за ОСОБА_3 з 27.07.2012 року право власності на грошові кошти в розмірі 18 100,00 доларів США та 3 800,00 євро (еквівалентно сумі 181 911,09 грн. по курсу НБУ 7,993 грн. за 1 долар США та 9,799417 за 1 євро на 27.07.2012 року), які ОСОБА_3 набула відповідно до Договору відступлення права вимоги (цесії) № 1 від 27.07.2012 року за договором банківського строкового вкладу «Пенсійний» №ПСД(391)2324 від 13.12.2012 року (рахунок НОМЕР_1 та НОМЕР_2) та договором банківського строкового вкладу «Пенсійний» №ПСЄ(181)512 від 22.05.2012 року (рахунок НОМЕР_3 та НОМЕР_2), укладеними між ОСОБА_4 та Публічним Акціонерним Товариством «Банк «Таврика» з набуттям ОСОБА_3 за вказаними договорами на суму 18 100,00 доларів США та 3 800,00 євро (еквівалентно сумі 181 911,09 грн. по курсу НБУ 7,993 грн. за 1 долар США та 9,799417 за 1 євро на 27.07.2012 року) статусу вкладника у значенні п. 4 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 27.07.2012 року.

Ухвалою суду від 15 квітня 2016 року зазначений позов залишений без руху та наданий позивачеві строк на усунення недоіліків позову, зокрема, судом зазначено наступне.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" із відповідними змінами, за подачу до суду позовних заяв із вимогами майнового характеру слід сплатити судовий збір за ставками 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн. Відтак позивачам належить сплатити судовий збір на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 301 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа) та згідно ч.5 ст.119 ЦПК України надати суду оригінал відповідної квитанції.

Окрім того, відповідно до п.10 ППВССУ "Про застосування судами законодавства про судові витрати", У разі подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом.

Також суд акцентував увагу на те, що в додатках зазначених в позовній заяві міститься інформація про направлення до суду квитанцій про сплату судового збору кожним із позивачів окремо, однак під час розкриття конверту в канцелярії Солом?янського районного суду м. Києва була виявлена їх відсутність, про що складено відповідний акт (№ 170 від 16.03.2016 року).

Зважаючи на те, що позов подано двома позивачами, якими заявлено дві майнові вимоги, то за сплату кожної вимоги слід представити суду оригінал відповідної квитанції.

Так, позивачі всупереч імперативним вимогам п. 5 ч.2 ст.119 ЦПК України не викладає обставини на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, не викладено, правові підстави «набуття статусу вкладника» у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в контексті відносин, які склались між сторонами, а також відсутності позовних вимог з боку позивачів до ПАТ «Банк «Таврика».

Суд акцентує увагу заявника на тому, що зазначити докази слід саме на цій стадії - пред`явлення заяви, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як вбачається із зворотного повідомлення позивач отримав ухвалу суду 30 квітня 2016 року, проте станом на сьогоднішній день недоліки свого позову не усунув.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району міста Києва», третя особа: Солом?янська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання наймачем жилого приміщення та зобов?язання укласти договір найму жилого приміщення - повернути позивачеві через неусунення недоіліків.

Роз'яснити позивачеві, що позивач не позбавлений можливості знову звернутися до суду із аналогічним позовом в разі потреби.

Ухвала може бути оскаржена до апеляійного суду через районний суд протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя В.С. Кицюк