1Справа № 335/5676/16-ц 2/335/1389/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2016 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Бойка О.Ю., при секретарі Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.
Позовна заява мотивована тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №660.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені.
Посилаючись на те, що добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, позивач просила суд, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, а також просила розірвати шлюб між нею та відповідачем.
У судове засідання позивач не з'явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечила.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 20.09.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку зареєстровано шлюб, актовий запис №660, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4), яка перебуває на утриманні позивача. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 01.01.2016 року.
Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).
Відповідно до ст.180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно із ч.3 ст.181 ЦПК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.
Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись в якості аліментів на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 ЦПК України).
Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Таким чином, судом встановлено, що позивач має право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині допомогу, достатню для задоволення її розумних потреб, виходячи з її віку, стану здоров'я та матеріального становища.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи встановлені обставини, з урахуванням конституційного принципу верховенства права, суд вважає за необхідне та справедливе, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 20.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №660 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 80, 84, 180-183 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №660 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551,20 грн. в дохід Держави.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю. Бойко