АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження 22-ц/796/6545/2016 Доповідач: Слободянюк С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Мазурик О.Ф.,

при секретарі - Гоін В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення коштів за відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Міністерства оборони України, в якому просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 60000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він проходив військову службу в Міністерстві оборони України, був звільнений в запас ЗСУ в 2005 році за станом здоров'я. Зазначає, що згідно довідки до акту медико-соціальної експертної комісії від 14 травня 2013 року серії 10ААА № 805908 йому була встановлена II група інвалідності, внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням військової служби та встановлена довічно. посилається на ст.17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою передбачено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року відмовлено в задоволені позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнувши з Міністерства оборони України кошти на відшкодування моральної шкоди.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, які мають значення для справи, вклав висновки, які не відповідають матеріалам справи. Зокрема апелянт вказує, що наявність соціального забезпечення для військовослужбовців звільнених з військової служби в разі встановлення інвалідності, не може бути приводом для відмови у відшкодуванні моральної шкоди

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про зо свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, отримане його представником ОСОБА_2 (а.с.27 довіреність, ) (а.с.58,60).

Відповідно до положення ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до положення ч.2 ст.305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

В судовому засіданні представник Міністерства оборони України Геращенко Р. С. скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарг з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 був звільнений в запас ЗСУ наказом Міністерства оборони України № 798 від 13 грудня 2005 року за станом здоров'я, що підтверджується витягом з наказу, до даним до позову (а.с.6).

Згідно довідки до акту медико-соціальної експертної комісії від 14 травня 2013 року серії 10ААА № 805908 йому була встановлена II група інвалідності, внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням військової служби та встановлена довічно (а.с.7).

У відповідності до ст.17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовцям та членів їх сімей» відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.

Посилання Позивача на норми Кодексу про працю України щодо забезпечення роботодавцем безпечних умов праці суд вважає безпідставним, оскільки загальне трудове законодавство не поширюється на відносини з приводу проходження військової служби.

Загальне цивільне законодавство визначає підстави для відшкодування моральної шкоди її заподіювачем. Так, у відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, предметом доказування для ОСОБА_1, окрім наслідків у вигляді захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, є протиправність дій Міністерства оборони України та причинно-наслідковий зв'язок із такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань.

Таким чином, предметом доказування для ОСОБА_1, окрім наслідків у вигляді захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, є протиправність дій МОУ та причинно-наслідковий зв'язок із такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань.

ОСОБА_1, не навів будь-яких фактів протиправності дій (бездіяльності) Міністерство оборони України, що є доказами такої діяльності.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: