У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Панька В.Ф., суддів: Власова С.О., Собослоя Г.Г., при секретарі: Рогач О.Я..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 березня 2016 року за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про надання юридичної допомоги, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 березня 2016 року. Просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про надання правової допомоги задовольнити повністю. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про надання юридичної допомоги відмовлено. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, вважає дане рішення має бути скасоване через недоведеність і ненадання можливості судом довести обставини, що мають значення для справи, грубе порушення судом норм матеріального і процесуального права, а також повну суперечність статтям: 213,214,215,225 ЦПК України, якими керувався суд при винесенні даного рішення, а також наявності ряду інших обставин, що вважає порушенням своїх прав, як учасника судового процесу. 08 квітня 2016 року на адресу апеляційного суду Закарпатської області надійшли заперечення на апеляційну скаргу від ОСОБА_3, в якій вона зазначає, що рішення, яке оскаржується відповідає вимогам ст.ст. 213,214 ЦПК України підстави для його скасування або зміни відсутні. Зазначає, що в апеляційній скарзі відсутні норми процесуального та матеріального права, які під час ухвалення судового рішення судом були порушені. Судом першої інстанції було встановлено, що 19.06.2013 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільну справу № 703/5219/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Боржавська сільська рада Виноградівського району Закарпатської області про визначення межі між двома суміжними земельними ділянками було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції - в Виноградівський районний суд Закарпатської області. Оскільки ОСОБА_2 є похилого віку, то її інтереси представляв за довіреністю ОСОБА_1 Відповідно до договору № 58 про надання правої допомоги від 29.07.2013 р. між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого було обумовлено розмір оплати за здійснення правової допомоги в суді 1-ї інстанції 8000 грн. В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що в ході розгляду справи договору про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_3 ні з ОСОБА_2, ні із ОСОБА_1 укладено не було. В позовній заяві позивач також вказує на те, що ОСОБА_3 представляла інтереси ОСОБА_2 у Виноградівському суді проте на думку позивача договір про надання правової допомоги був відсутній., не довела справу до кінця, несумлінно поставилася до своїх обов'язків по справі, заплутала справу і в подальшому взагалі відмовилася приймати участь в судових засіданнях у даній справі. Дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін на підставі наступного. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Виноградівського районного суду від 28.11.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів було відмовлено повністю. Даним рішенням було встановлено, що внаслідок домовленості про надання правової допомоги у вказаний договір було вписано ім'я ОСОБА_2, яку і повинна була представляти ОСОБА_3 На виконання даної усної домовленості і було сплачено суму в розмірі 8000 грн. Після з'ясування в судовому засіданні від 29.07.2013 р., що ОСОБА_2 внаслідок похилого віку не зможе з'являтися в судові засідання, було складено договір № 58 від 29.07.2013 р. який був підписаний представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1. було відхилено, а рішення Виноградівського районного суду від 28.11.2014 р. залишено без змін. Також, твердження позивача про те, що ОСОБА_3 за відсутності договору представляла інтереси ОСОБА_2 у Виноградівському районному суді не є обґрунтованим, оскільки між сторонами було укладено договір про надання правової допомоги № 58 від 29 липня 2013 року і свої обов'язки адвоката за цим договором ОСОБА_3 виконувала належним чином, що підтверджується рішенням КДКА Закарпатської області від 21.02.2014 р., рішенням Вищої КДКА України від 19.06.2014 р. Згідно ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках надання усних і письмових консультацій, роз'яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди), а також якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об'єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. Згідно ч.4 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції. Матеріалами справи встановлено і апелянтом не спростовані обставини, що стосуються укладання договору про надання правової допомоги. В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги ОСОБА_2.(а.с.5), який підписаний лише ОСОБА_3, а не підписаний іншою стороною тому що ОСОБА_2 фізично не змогла цього зробити, і як потім було встановлено в ході судового розгляду (матеріалами цивільної справи № 299/2725/14), було складено та заповнено новий договір за № 58 від 29 липня 2013 року, який був підписаний представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 Те, що ОСОБА_3 виконувала взяті на себе зобов'язання по вищезазначеному договору підтверджується рішенням КДКА Закарпатської області від 21.02.2014 року., рішенням Вищої КДКА України від 19.06.2014 року, рішенням Виноградівського районного суду від 28.11.2014 року, рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2015 року. Крім того позивачем по справі було сплачено 8000 грн. ОСОБА_3 ( а.с 9), на підставі усної домовленості, а також ОСОБА_2 було видано корінець угоди де підтверджується ОСОБА_3 факт укладання договору про надання правової допомоги, а також факт сплати коштів у сумі 8000 грн. Крім того на запит апеляційного суду Закарпатської області від 20 квітня 2016 року для повного і всебічного розгляду справи у Виноградівського районного суду було витребувано цивільну справу № 299/2725/14-ц за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів Колегією суддів було оглянуто матеріали, які в ній містяться і на підставі цих матеріалів колегія суддів приходить до висновку, що обставини які мали місце у вищезазначеній справі повністю відображенні і описанні в рішенні Ужгородського міськрайонного суду від 11 березня 2016 року. А саме: рішенням Виноградівського районного суду від 28.11.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - відмовлено (цивільна справа № 299/2725/14-ц), саме цими матеріалами справи встановлено обставини, які ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_1 оспорює в цивільній справі №308/15643/14-ц. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 лютого 2015 року рішення залишено в силі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1, подану в інтересах ОСОБА_2 відхилено. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно з ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з ч.4 ст.653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи апеляційної скарги зводяться до відмов ОСОБА_1 у задоволенні низки клопотань, звинувачень ОСОБА_6 (адвоката) у неправомірних діях, було відмовлено у отриманні необхідних копій з матеріалів справи, звинувачення у затягуванні процесу, зневажливе ставлення судді Монич О.В. до ОСОБА_1 Проте дані доводи не стосуються суті позову, спірних правовідносин, які норми судом першої інстанції було порушено, які норми матеріального права були порушенні, в чому полягає суть незаконності рішення суду першої інстанції посилаючись на норми матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не містить жодного мотиву передбаченого законодавством для того щоб апеляційну скаргу задовольнити, рішення скасувати, а позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст.309 ЦПК України Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу. 2. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. 3. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. На підставі вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 березня 2016 року нема, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін як таке, що ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись ст. 307,312,313,314,315,317,319, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. 2. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 березня 2016 року залишити без змін. 3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді :