Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2016 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника третьої особи відділу Держгеокадастру в Юрївському районі ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юр»ївка, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області, треті особи по справі Юрївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Юрївське районне управління юстиції в Дніпропетровській області, відділ Держгеокадастру в Юрївському районі Дніпропетровської області,

про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 2005 року за адресою смт. Юрївка, провул. Леніна, 27 (раніше - 21), проживала однією сімєю з померлою 31.03.2015 року ОСОБА_5, яка не мала сімї, близьких родичів та була самотньою особою похилого віку, при цьому, вели з останньою спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися садівництвом та огородництвом. Коли ОСОБА_5 померла поховання останньої позивачка здійснила за свої кошти.

За життя ОСОБА_5 була власником домоволодіння № 27 (раніше - 21), розташованого по провул. Леніна смт. Юрївка, яке належало останній на підставі договору купівлі продажу житлового будинку серії ВВК № 036021 від 08.07.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6, 203 га, розташованої на території Юрївської селищної ради, належної їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ДП № 116544.

Позивачка зазначала, що на момент смерті ОСОБА_5 була та залишається єдиною спадкоємицею померлої, в звязку з чим звернулася до Юрївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса від 04.09.2015 року позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через те, що нею не було надано документів якими би підтверджувався факт родинних стосунків з померлою.

Відтак, позивачка не має можливості іншим , ніж у судовому порядку чином, встановити факт проживання однією сімєю з померлою ОСОБА_5 для підтвердження свого статусу спадкоємця четвертої черги за законом, відповідно до ст. 1264 ЦК України та визнати за собою право власності на спадкове майно.

Посилаючись на ст. ст. 328, 1218, 1225, 1264 ЦК України позивачка просила встановити факт її проживання однією сімєю з померлою 31.03.2015 року ОСОБА_5 не менш як 5 років до часу відкриття спадщини; встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 у вигляді житлового будинку № 27, розташованого по провул. Леніна, смт. Юрївка та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6, 203 га, розташованої на території Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 27, розташованого по провул. Леніна, смт. Юрївка та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6, 203 га, розташованої на території Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги повністю підтримали.

Відповідач по справі Юрївська селищна рада Юрївського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому, позовні вимоги повністю визнали (ас. 132).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Юрївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, що були залучені до участі в розгляді справи на підставі ухвали суду від 25.11.2015 року (ас. 39-40), в судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому заперечень проти заявлених вимог не надали (ас. 88).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Юрївське районне управління юстиції в Дніпропетровській області, що були залучені до участі в розгляді справи на підставі ухвали суду від 25.11.2015 року (ас. 41-42), в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином (ас. 130).

Ухвалою суду від 09.12.2015 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог було залучено відділ Держземагенства в Юрївському районі (ас. 65-66), а 27.01.2016 року, на підставі відповідної ухвали його правонаступник відділ Держгеокадастру в Юрївському районі (ас. 140).

Представник відділу Держгеокадастру в Юрївському районі ОСОБА_3 в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала.

Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та не зявившихся вищевказаних третіх осіб по справі на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін, проти чого присутні в судовому засіданні учасники процесу не заперечували.

Заслухавши пояснення представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відділу Держгеокадастру ОСОБА_3, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

- згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття крім випадків, встановлених ст. 1259 цього кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до розяснень пленуму ВСУ в п. 21 постанови № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 614948 від 01.04.2015 року (ас. 7), ОСОБА_5 померла 31.03.2015 року в смт. Юрївка Юрївського району Дніпропетровської області.

Згідно довідки Юрївської селищної ради № 748 від 11.09.2015 року (ас. 9), ОСОБА_5 з 18.07.2005 року та по день смерті, тобто по 31.03.2015 року мешкала і була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому, вказане домоволодіння, яке раніше обліковувалось за № 21, належало померлій ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу серії ВВК № 036021 від 08.07.2004 року, що підтверджено в судовому засіданні довідкою Юрївської селищної ради № 749 від 11.09.2005 року (ас. 10), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (ас. 11), копією договору купівлі продажу будинку від 08.07.2004 року (ас. 12), довідкою Юрївської селищної ради № 1259 від 11.09.2015 року про перенумерацію будинку (ас.26).

В судовому засіданні представники позивача пояснили, що починаючи з 2005 року разом з ОСОБА_5 у належному останній будинку стала проживати позивачка по справі ОСОБА_9, яка мешкала з останньою до дня її смерті та й зараз продовжує проживати у належному ОСОБА_5 будинку, незважаючи на те, що є фактично зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_2. При цьому, вказані особи проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися огородництвом, ремонтом будинку, розведенням курей, тощо. Окрім того, позивачка постійно здійснювала догляд за ОСОБА_5, оскільки остання була особою похилого віку, часто хворіла та потребувала сторонньої допомоги.

Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні довідкою Юрївської селищної ради № 748 від 11.09.2015 року, з якої вбачається , що починаючи з 2005 року разом з ОСОБА_5 в належному їй будинку мешкала ОСОБА_4 (ас. 9), довідкою Юрївської селищної ради № 1337 від 11.12.2015 року, згідно якої ОСОБА_4 будучи зареєстрованою у ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично з 2005 року мешкає за адресою провул. Леніна, 27 смт. Юрївка (ас. 109).

Суд приймає до уваги положення ст. 33 Конституції України, ст. 29 ЦК України, які закріплюють право фізичної особи на вільний вибір місця проживання, в тому числі постійного і вважає, що місце реєстрації особи за певним місцем проживання саме по собі не вказує на це місце проживання особи, як постійне.

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили своїми поясненнями те, що з 2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до дня смерті останньої, проживали однією сімєю в будинку № 27 по провул. Леніна смт. Юрївка та вели спільне господарство, при цьому вказані покази у суду сумнівів не викликають.

Згідно довідки Юрївської селищної ради № 1739 від 11.12.2015 року (ас. 107), похорони ОСОБА_5 провела позивачка ОСОБА_4.

В судовому засіданні окрім того, встановлено, що позивачка у встановлений законом строк, а саме 04.09.2015 року звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, у звязку з чим було заведено спадкову справу № 97/2015, копія якої мається в матеріалах справи (ас. 79-87), та з якої вбачається, що окрім позивачки будь хто за прийняттям спадщини не звертався. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що інформація про наявність заповітів, спадкових договорів після смерті ОСОБА_5 відсутня (ас. 87).

Разом з тим, постановою від 04.09.2015 року державним нотаріусом Юрївської держнотконтори позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_5 в звязку з відсутністю доказів на підтвердження родинних стосунків (ас. 24).

Відтак , вимоги позивача щодо встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, суд знаходить обгрунтованими та доведеними і вважає за можливе задовольнити такі. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини суд здійснює для забезпечення права заявника отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку встановленому законодавством.

Щодо вимог позивача про встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, суд зазначає наступне:

- так, якщо спадкодавець помер до 01.01.2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини, або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Якщо спадщина відкрилась після 01.01.2004 року суди не повинні задовольняти вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном, або задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав, оскільки за змістом норм ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк (про дане йдеться в п. 2 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року).

Відтак, в даній частині вимоги позивачки задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні також встановлено, що померлій ОСОБА_5 за життя, на відповідних правових підставах (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договір купівлі продажу будинку, державний акт на право приватної власності на землю) належало наступне нерухоме майно: житловий будинок № 27 (раніше - 21) по провул. Леніна смт. Юрївка та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6, 203 га , розташована на території Юрївської селищної ради (ас. 11-13).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом права власності на належне померлій ОСОБА_5 вищевказане нерухоме майно, суд виходить з того, що ці вимоги позивача є передчасними.

Так, причиною відмови позивачеві в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5 стали ті обставини, що позивач не зміг надати документ на підтвердження родинних стосунків зі спадкодавцем, при цьому позивачу не було відмовлено в оформлені спадкових прав з причин відсутності належних доказів проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

За змістом п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05 2008 року " Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Таким чином, при наявності рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, позивач має право у загальному порядку отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадкове майно в порядку спадкування за законом, і лише у разі відмови у його видачі, вирішувати спір в цій частині в судовому порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зважаючи, що позивачка своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та при наявності рішення про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, вважаю, що будь-які перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку відсутні та можливість оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку не втрачена.

За викладених вище обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 202, 203, 212, 213, 215, 218, 222, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Дребськ Лунінецького району Брестської області, гр. України постійно проживала однією сімєю з померлою 31 березня 2015 року ОСОБА_5, не менш як пять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2005 року по 31 березня 2015 року, за адресою провул. Леніна, 27 смт. Юрївка Дніпропетровської області.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення.

Суддя : С.О.Маренич