Номер провадження: 22-ц/785/3704/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Лопотана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2016 року,

встановила :

У лютому 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом.

30.04.2015 року ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси відкрито провадження у справі.

28.12.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення по справі №522/22965/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, шляхом визнання кредитного договору №00 від 28.08.2008 року недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що у разі ухвалення рішення по справі №522/22965/15-ц, яким буде визнано кредитний договір №00 від 28.08.2008 року недійсним, вирішення питання стягнення грошових коштів ті заборгованості за спірним договором буде неправомірним.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 21.03.2016 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушенням судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21.03.2016 року та постановити нову, якою зупинити провадження у справі.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 мотивує тим, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі районний суд не звернув увагу на те, що від наслідків розгляду справи про визнання недійсним кредитного договору залежить прийняття рішення у справі про стягнення грошових коштів за спірним договором, отже обидві справи взаємоповязані між собою і задоволення одного позову може виключити повністю або частково задоволення іншого позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду скасувати та питання про зупинення провадження передати на новий розгляд до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі районний суд виходив з того, що представником ОСОБА_2 не зазначено який преюдиціальний факт необхідно встановити по справі за її позовом, без якого неможливо здійснювати розгляд цієї справи.

Колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим і зробленими з порушенням порядку, встановленого для вирішення вказаного питання.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 10.11.2015 року (суддя Кічмаренко С.М.) відкрито провадження у справі № 522/22965/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним, предметом розгляду якої є визнання кредитного договору №00 від 28.08.2008 року недійсним та визнання права сторін на двосторонню реституцію (а.с.121-125).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пленум Верховного Суду України в п. 33 постанови №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Як правило, це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, відмовляючи у задоволені заяви про зупинення провадження у справі суд першої інстанції не звернув уваги на те, що від наслідків розгляду справи про визнання недійсним кредитного договору залежить прийняття рішення у справі про стягнення грошових коштів за спірним договором, отже обидві справи взаємоповязані між собою і задоволення одного позову може виключити повністю або частково задоволення іншого позову.

Отже, рішення за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним, може мати преюдиціальне значення для даної справи.

При таких обставинах, у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі на час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 про визнання спірного договору недійсним, до того ж судом першої інстанції не було вирішено питання щодо можливості обєднання даних справ.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим посилання районного суду на наявність ухвали апеляційного суду Одеської області від 22.10.2015 року, якою скасовано ухвалу Приморського районного суду міста Одесивід 15.07.2015 року про зупинення провадження у даній справі, адже підстави для звернення ОСОБА_2 з заявами про зупинення провадження 15.07.2015 року (звернення з позовом про визнання припиненим договору поруки) та 28.12.2015 року (звернення з позовом про визнання кредитного договору недійсним) не є тотожними.

Так, у першому випадку, суддя що розглядає позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів, може та повинен надати правову оцінку чинності поруки, при цьому заявлення окремого позову, з цих підстав, не є обовязковим, а тому й у зупиненні провадження немає підстав.

Тоді як, вирішуючи питання про стягнення коштів за кредитним договором, суд не вправі визнати кредитний договір недійсним, без подання відповідних позовних вимог.

Таким чином колегія суддів вважає, що питання про зупинення провадження у справі вирішено судом в супереч нормам процесуального права з порушенням порядку, встановленого для його вирішення й це є підставою для скасування постановленої у справі ухвали за вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України з передачею на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21.03.2016 року скасувати і передатипитання про зупинення провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді О.М.Таварткіладзе

ОСОБА_4