09.06.16 Справа №482/713/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2016 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_2 до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 16.05.2016 року звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В своєму позові позивач зазначив, що його батько ОСОБА_3 за життя збудував житловий будинок №5 з господарськими будівлями і спорудами по вул.. Лермонтова в м. Новій Одесі, Новоодеського району, Миколаївської області.

Після смерті ОСОБА_3, який помер 13.05.1998 року, позивач, як спадкоємець за законом, не має можливості прийняти спадщину, так як правовстановлюючий документ на нерухоме майно, який був виданий на імя ОСОБА_3, не має юридичної сили, поскільки був виданий в 2000 році, після смерті спадкодавця.

Посилаючись на ці обставини та на своє бажання вступити в свої спадкові права після смерті батька, позивач, у відповідності до вимог ст..ст. 331, 392, 1268 ч.5 ЦК України, просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

В судове засідання сторони не зявилися.

До суду надійшла заява від представника позивача з підтриманням позовним вимог позивача і проханням слухати справу у його з позивачем відсутності.

Також, до суду надійшла заява від представника відповідача - Новоодеської міської ради Миколаївської області, з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у відсутності представника відповідача.

Заява представника відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому, у відповідності до ст.. 174 ЦПК України, приймається судом.

Згідно ст.. 169 ЦПК України, справа, у відповідності до заяв сторін, розглянута у відсутність сторін, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, позивач являється сином ОСОБА_3, який помер 13.05.1998 року, і постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про народження позивача, записами в будинковій книзі.

За життя спадкодавцем було збудувано в м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, житлове домоволодіння №5 по вул.. Лермонтова, з господарськими будівлями і спорудами, яке складається з: А-1 житлового будинку загальною площею 106,6 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м., Б-1 гаражу, В-1 літньої кухні, Г-1 сараю, №1, 2, 5 огорожі, № 3, 4 споруди.

На підставі розпорядження Новоодеської районної державної адміністрації за №181 від 02.07.1999 року « Про затвердження актів технічної комісії», виконкомом Новоодеської міської ради 16 липня 1999 року було ухвалено рішення за №130, відповідно до п.1 якого, було визнано право власності на житловий будинок загальною площею 106,6 кв. м, житловою площею 50,3 кв.м., житлову добудову, гараж, літню кухню, сарай за ОСОБА_3 та, відповідно до п.2 зазначеного вище рішення, Вознесенському МБТІ було дано доручення зареєструвати будинок, зазначений у п.1 рішення виконкому Новоодеської міської ради 16 липня 1999 року за №130.

На підставі вказаного рішення, 25.02.2000 року, виконкомом Новоодеської міської ради, після смерті ОСОБА_3, було видано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно на імя ОСОБА_3, яке було зареєстровано в РКП «Новоодеське РБТІ», на підставі вказаного свідоцтва.

Як вбачається з відповіді Новоодеського БТІ за вих.. №27 від 09.03.2016 року, станом на 31.12.2012 року, за архівними даними, нерухоме майно, що розташоване в м. Нова Одеса, Миколаївської області, по вул. Лермонтова, № 5, зареєстровано за ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності від 25.02.2000 року.

Як вбачається з відповіді Новоодеської державної нотаріальної контори від 10.05.2016 року за вих. № 700/02-14, у відповідності до п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Пунктом 4 ст. 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто, правовстановлюючий документ на житловий будинок, який був виданий 25.02.2000 року після смерті ОСОБА_3, який помер 13.05.1998 року, не має юридичної сили, оскільки не створює юридичних наслідків.

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як вбачається з обставин і досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, житловий будинок в м. Новій Одесі, Миколаївської області, по вул.. Лермонтова, 5, був зареєстрований у передбаченим на час реєстрації, порядку на праві власності за ОСОБА_3.

Частиною 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, однією з умов якої є: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Поскільки житловий будинок по вул.. Лермонтова, №5 в м. Нова Одеса, Миколаївської області, був побудований ОСОБА_3 у встановленому законом порядку і був прийнятий до експлуатації та зареєстрований, то ОСОБА_3, як створювач майна, мав право оформити право власності на це домоволодіння на підставі статті 331 ЦК України та отримати відповідне свідоцтво.

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, як ОСОБА_3, на момент його смерті, належало право створювача майна і воно не припинилося внаслідок його смерті, то позивач успадкував це право створювача.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В звязку з тим, що створювач майна ОСОБА_3 помер, тому у позивача немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, і захистити своє право в нотаріальних органах, так як нотаріус позбавлений можливості і права видати таке свідоцтво і відмовляє у його видачі позивачу через оспорювання юридичної сили свідоцтва про право власності на житловий будинок, що зареєстрований на правах власності за померлим спадкодавцем ОСОБА_3

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з обставин справи, право власності на нерухоме майно покійного ОСОБА_3 не визнається державною нотаріальною установою, а позивач, як спадкоємець, до якого перейшли всі права і обовязки спадкодавця, як власник цієї нерухомості після смерті батька, позбавлений можливості нотаріального оформлення своїх спадкових прав.

Враховуючи, що будинок своєчасно прийнятий до експлуатації, реєстрація права власності на нього була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент цієї державної реєстрації, але правовстановлюючий документ не має юридичної сили, внаслідок чого право власності на нерухоме майно покійного ОСОБА_3 не визнається державною установою, тому, відповідно до ст. ст. 331, 392, 1218, 1268 ЦК України, суд, з урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи те, що представник відповідача визнав позов, приходить до висновку, що позивач успадкував право на створене нерухоме майно після смерті ОСОБА_3, а тому це його право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок.

Згідно ст..88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у виді судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 174, 179, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що складається з: А-1 житлового будинку загальною площею 106,6 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м., Б-1 гаражу, В-1 літньої кухні, Г-1 сараю, №1, 2, 5 огорожі, № 3, 4 споруди, який знаходиться за адресою: м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, по вул.. Лермонтова,№5.

Стягнути з відповідача Новоодеської міської ради Миколаївської області на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551,20 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів дня проголошення рішення, а особами, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутніми при проголошенні рішення, протягом десяти днів з моменту отримання копії цього судового рішення.

Головуючий: