АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Стрижеуса А.М.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки. Просив змінити розмір стягнутих з нього на утримання двох неповнолітніх дітей з 2400 грн. до 1/3 частини усіх видів його заробітку,посилаючись на те, зміну свого матеріального стану,працевлаштування на роботу з низькою заробітною платою.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 11.04.2016 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку ,починаючи з 05.06.2015 року .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.. Апелянт посилається на неповне з'ясування обставин,що мають значення для справи,невідповідність висновків суду обставинам справи,порушення судом норм матеріального та процессуального права,не урахування того,що відповідач навмисно працевлаштувався на роботу з низькою зарплатою,разом із тим ще працює неофіційно. Зазначає,що зміна розміру аліментів з часу подання позову суперечить вимогам закону ,а визначений оскаржуваним рішенням суду розмір аліментів не забезпечить належне утримання дітей та їх розвиток.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній.

ОСОБА_2 просив залишити рішення суду без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного .

Як убачається з матеріалів справи рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24.09.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі 2400,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.05.2014р. і до досягнення дітьми повноліття .

Позивач стверджує,що працевлаштувався і має постійний дохід у вигляді заробітної плати.

На підтвердження такому подав довідки з місця роботи з яких убачається,що він дійсно працює в ПП «Мегаполіс Плюс» на посаді начальника відділу з продажу ( а.с.5,94).

Зазначені відомості за клопотанням відповідачки перевірені судом і згідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ОСОБА_2,як працівникові ПП «Мегаполіс Плюс» було нараховано за 2 квартал 2015 року - 3654,00 грн., за 3 квартал 2015 року - 3867,00 грн., за 4 квартал 2015 року - 4134,00 грн. (а.с. 104). Цю інформація підтвердила і Податкова інспекція у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві (а.с. 105).

Задовольняючи позовні вимоги та змінюючи розмір стягнутих з позивача аліментів з 2400 грн. щомісячно до 1/3 частини його заробітної плати,суд виходив з того,що матеріальне становище платника аліментів змінилося,він офіційно працевлаштований,має регулярний дохід й тому може сплачувати аліменти у частці від заробітної плати.

Проте,погодитися з такими висновками суду у повній мірі колегія суддів не може, оскільки судом неповно з'ясовано обставини,що мають значення для справи,а обставини,які суд вважав встановленим є недоведеними,що призвело до помилкових висновків і є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статтей 183, 184 СК України.

Саме такими нормами матеріального права керувався суд першої інстанції ухвалюючи рішення від 24.09.2014 року та зобов'язуючи ОСОБА_2 до сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 2 400 грн. ,щомісячно.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й інші норми, якими врегульовано обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про зміну розміру аліментів, ОСОБА_2 послався на те,що він працевлаштувався і його заробітна плата є такою,що не він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі.

Разом із цим працевлаштування саме по собі не є підставою для зміни способу стягнення та зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів. А таких доказів позивачем не надано й погіршення його майнового стану нічим не доведено.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду позивач зазначив,що він щомісячно сплачує 1000 грн. у вигляді аліментів, дає дітям додатково кишенькові кошти, придбаває продукти харчування.

Отже,у загальному підсумку таки витрати позивача перебільшують розмір його заробітної плати . А відтак,з цих пояснень позивача слідує,що окрім заробітної плати за вказаним ним місцем роботи,позивач має й інші доходи.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Проте,суд першої інстанції при зміні розміру аліментів до 1/3 частини зарплати позивача, інтереси дітей не врахував, не обґрунтував з яких правових підстав виходив, визначаючи розмір аліментів менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку.

За викладених обставин рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим. Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів , вважає недоведеним погіршення матеріального становища платника аліментів,задовольняє апеляційну скаргу ,скасовує оскаржуване рішення та ухвалює нове про відмову у задоволенні даного позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314,316,317ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 11 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту : У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 758/6506/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 7838 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.