Справа № 750/7922/16-ц Провадження № 22-ц/795/2348/2016 Головуючий у I інстанції Литвиненко І. В. Доповідач - Шитченко Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Кузюри Л.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем Герасименко Ю.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Чернігівської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням від 03 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 Стягнув з Чернігівської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів на користь позивача 5000 грн матеріальної шкоди та 551,20 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм процесуального права, просить скасувати судове рішення в частині та постановити в цій частині нове рішення, яким додатково стягнути на користь позивача 1000 грн у відшкодування понесених ним витрат на правову допомогу та 270 грн витрат за переклад технічної документації.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення вищенаведених судових витрат, чим не дотримався приписів ст.ст. 79, 87, 88 ЦПК України та розяснень постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Скаржник вказує, що суд не звернув належної уваги на наявність всіх відповідних доказів, що підтверджують понесення позивачем витрат на правову допомогу, а саме, квитанції Приватбанку про перерахунок на картку представника 1000 грн гонорару та технічного запису судового засідання, який свідчить про час, витрачений нею під час розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив його з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в частині задоволення вимог ОСОБА_3 про стягнення 1000 грн витрат на правову допомогу, суд першої інстанції послався на відсутність належного розрахунку таких витрат. Також районний суд не знайшов і правових підстав для відшкодування понесених витрат за переклад технічної документації, вказавши, що такі витрати не підтверджені оригіналом квитанції.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно розяснень п. 47 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід врахувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст. 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Крім того, п. 48 постанови визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст.ст. 84, 88, 89 ЦПК. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зі змісту довіреності від 19 вересня 2016 року, посвідченої головою Деснянської районної у м. Чернігові ради, вбачається, що ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 бути його представником в усіх органах, установах, організаціях, незалежно від форми власності, вести його справи в усіх судових органах з усіма правилами, які надані законом позивачу, відповідачу та третій особі (а.с. 28). Умовами довіреності також визначений перелік і інших прав представника, що виходять за межи повноважень при розгляді справи в суді.

Згідно квитанції відділення «Зарічне» Чернігівського РУ ПАТ КБ «Приватбанк» від 19 жовтня 2016 року позивачем ОСОБА_3 перераховано ОСОБА_1 готівкові кошті в сумі 1000 грн (а.с. 35). Призначенням платежу зазначено «Надходження готівки за платіжними картками».

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, в повній мірі проаналізувавши вищенаведені норми та матеріали справи, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про відшкодування судових витрат, пославшись на їх неналежне підтвердження.

Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав лише квитанцію про грошовий переказ представнику ОСОБА_1 1000 грн. Проте, зі змісту платіжного документу не вбачається, що зазначені кошти перераховані саме за отримані юридичні послуги. Також позивачем не надано відповідного розрахунку витрат на правову допомогу, відсутність якого також є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Крім того, законодавець чітко визначив, що особа, яка надає правову допомогу, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору. Матеріали справи містять лише довіреність ОСОБА_3 про уповноваження ОСОБА_1 бути її представником.

Оскільки у справі відсутній документ про те, що ОСОБА_1 є адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, апеляційний суд також позбавлений можливості констатувати той факт, що відомості про сплату позивачем своєму представнику коштів в сумі 1000 грн., які зазначені в квитанції, є саме розрахунком за надану правову допомогу.

Твердження позивача про те, що суд безпідставно відмовив у відшкодуванні витрат за переклад технічної документації також не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду позивачем не надано оригіналу квитанції про оплату здійсненого перекладу, що відобразив суду першої інстанції у своєму рішенні.

Прийшовши до висновку про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне повернути ОСОБА_3 сплачені ним 606,32 грн при поданні апеляційної скарги, оскільки рішення суду оскаржується лише в частині відшкодування судових витрат, що не повязано з позовними вимогами і не стосується суті спору, тому відповідно до п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» заявник не повинен був оплачувати за скаргу судовий збір.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2016 року залишити без змін.

Повернути ОСОБА_3 606 грн 32 коп., сплачені при ним при поданні апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: