САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
У Х В А Л А

Справа № 206/3165/16-ц

23.06.2016 року Провадження № 2/206/847/16

Cуддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Зайченко С.В., розглянувши матеріали позовної заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначениою позовною заявою.

Ухвалою від 06 червня 2016 року зазначена позовна заява була залишена без руху, як така, що подана із порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме, позивачем не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогу майнового характеру.

На виконання зазначеної ухвали 22 червня 2016 року на адресу суду надійшла заява позивача, в якій зазначено, що пунктом 6 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» встановлено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо), а саме даний позов подано після отримання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2011 року по цивільній справі №2-155/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором №190/в від 23.10.2006 в розмірі 738955,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Постановляючи 06 червня 2016 року ухвалу про залишення заяви без руху, мною зверталась увага позивача на зазначену ним постанову Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних.

Виходячи з її змісту дійсно вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо).

Як зазначає сам позивач, вимоги банку про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №190/в від 23.10.2006 були задоволені рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2011 року в розмірі 738955,57 грн.

Звертаючись з дійсним позовом, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №190/в від 23.10.2006 в розмірі 4203740,01грн.

У зв'язку з чим, дійсні позовні вимоги є вимогами майнового характеру, оскільки вони пред'явлені до вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості) за кредитним договором №190/в від 23.10.2006 в розмірі 4203740,01грн.

Позивачем в даному позові не заявлялись вимоги немайнового характеру - про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №190/в від 23.10.2006 в розмірі 738955,57 грн., яка стягнута рішенням суду.

Таким чином, вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем виконані не були.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач не виконає вимоги визначені ст.ст. 119-120 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, позовну заяву необхідно повернути позивачу та розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу.

Розяснити, що за змістом ч.5 ст.121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання її копії. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: