Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулась в суд з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 21.10.10 р. позивач з відповідачем уклали шлюб у якому народилась 02.12.10 р. дочка ОСОБА_2 Останнім часом сімейне життя у них поступово погіршувалось, не дійшли згоди щодо виховання дитини, почались постійні сварки, у відповідача відсутнє бажання працювати і утримувати їх доньку, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки та доньки. У звязку з чим, ОСОБА_3 припинила з відповідачем шлюбні стосунки і повернулась жити до своїх батьків. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Просила розірвати шлюб між нею і ОСОБА_2, стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1500 грн. щомісяця починаючи з дня предявлення позову до досягнення доньки повноліття.

Рішенням суду позовна заява задоволена.

З цим рішенням не погодився відповідач, порушив питання про його скасування та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні апелянт скаргу підтримав лише в частині зменшення розміру аліментів.

Позивачка в судове засідання не явилась, про причину неявки не повідомила і тому суд розглянув справу у її відсутності.

Заслухавши апелянта та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги: суд першої інстанції всупереч заявам відповідача не надав час на примирення, суд безпідставно стягнув з нього 1500 грн. аліментів на утримання доньки, оскільки він є інвалідом 2 групи, через недотримання судом вимог законодавства щодо розяснення йому прав, ним не було подано доказів.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення прийшов до висновку, що примирення та подальше подружнє життя є неможливим , сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шлюб підлягає розірванню, а також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти та утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам постановлене у справі судове рішення не відповідає.

Частиною 2 ст.303 ЦПК встановлено, що апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

До апеляційної скарги приєднано як доказ довідку до акта огляду МСЕК (а.с.58-59), якою підтверджується що відповідач є інвалідом другої групи. Відповідач зазначив, що ніде не працює, проживає за рахунок соціальної допомоги, тому у разі розірвання шлюбу з нього слід стягувати не більше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, відповідно до:

- ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

- ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вказано, апеляційним судом встановлено, що відповідач є інвалідом другої групи. В матеріалах справи відсутні будь-які докази про розмір доходів ОСОБА_2

Враховуючи ці обставини, а також те, що розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років становить 1167 грн., та вимоги закону про однаковий обовязок батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних аліментів до 800 грн.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 лютого 2016 року по даній справі в частині розміру стягнення аліментів змінити, зменшивши його з 1500 грн. до 800 грн.

В решті зазначене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :