Ухвала

іменем україни

14 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського суду м. Полтави від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 15 березня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж до ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж про визнання неправомірним акта та його скасування,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ленінського суду м. Полтави від 16 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 15 березня 2016 року, в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2014 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказані ухвали та постановити нову ухвалу, якою її заяву задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» (далі - ПАТ «Полтаваобленерго») в особі Полтавської філії районних електромереж звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з відповідача 7 517, 48 грн. завданих збитків, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що остання допустила порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, (далі - ПКЕЕН) внаслідок чого позивачу було завдано збитків, які підлягають відшкодуванню.

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж із зустрічним позовом, в якому просила визнати неправомірним та скасувати акт про порушення від 21 січня 2014 року. В обґрунтування вимог вказувала на фальсифікацію зазначеного акта і розрахунку розміру збитків.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 13 січня 2015 року і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 квітня 2015 року, позов ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж 7 517,48 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного вище рішення місцевого суду у зв'язку з нововиявленими обставинами. Заявник вважає нововиявленими висновки, викладені у листі Держенергонагляду у Північному регіоні від 15 квітня 2015 року, відповідно до яких електропостачальником було порушено порядок визначення добового обсягу споживання електроенергії.

Згідно ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України передбачено, що підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 роз'яснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відмовляючи у задоволенні заяви суди вірно виходили із того, що обставини, які заявник вважає нововиявленими, були відомі їй під час розгляду справи, доводи про фальсифікацію акту про порушення ПКЕЕН та неправильність розрахунку розміру збитків досліджувались судом першої інстанції, перевірялись судами апеляційної та касаційної інстанції, їм дана відповідна правова оцінка.

Також на підтвердження наявності нововиявлених обставин заявник посилалась на лист Держенергонагляду від 15 квітня 2015 року.

Разом з тим, суди дійшли вірного висновку, що лист Держенергонагляду від 15 квітня 2015 року за своїм змістом являється відповіддю на звернення, не може вважатись висновком фахівця, носить рекомендацій характер та ґрунтується на аналізі обставин, наведених заявником, які були відомі їй, а тому не є нововиявленою обставиною.

Крім того, суди зазначили, що матеріалами справи спростовуються доводи заявника, що до отримання вказаного вище листа, вказані у ньому відомості були їй невідомі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Як вбачається зі змісту рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2014 року, ухвали апеляційного суду Полтавської області від 13 січня 2015 року і ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 квітня 2015 року, акт про порушення від 21 січня 2014 року був об'єктом дослідження і перевірки вищенаведених судів, за результати розгляду яких, вказаний акт було визнано належним і допустимим доказом, складеним відповідно до вимог чинного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми закону, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що заявник не надала суду доказів, які можуть вважатися істотними обставинами, а також не доведено, що відомості, на які вона посилається не були і не могли бути їй відомі або здобуті нею під час розгляду справи, а надані заявником докази не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж до ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж про визнання неправомірним акта та його скасування, за касаційною скаргою на ухвалу Ленінського суду м. Полтави від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 15 березня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М.Фаловська