Номер провадження: 22-ц/785/4543/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого Суворова В.О.

суддів Черевко П.М.

ОСОБА_2

при секретарі Фабіжевській Т.С.

за участю: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 18 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17 червня 2008 року, -

ВСТАНОВИЛА:

21 липня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнив 16 березня 2016 року у звязку з пропуском строку позивної давності, просив стягнути заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом в межах строку позивної давності. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що сторони уклали кредитний договір. У звязку з порушенням умов кредитного договору виникла заборгованість. Але у звязку з тим, що позивач пропустив строк позивної давності просить стягнути в межах трьох років суму : заборгованості по відсоткам - 12042 гривні 82 копійки; заборгованості по комісії 1857 гривень 68 копійок; заборгованості по штрафам 1673 гривні 28 копійок.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що кошти по кредитному договору не отримував, подав заяву про застосування строків позивної давності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2016 року в задоволенні позовувідмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права , та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.2 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Судовою колегією встановлено, що 17 червня 2008 року ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою про надання кредиту. ПАТ КБ «Приватбанк» 17 червня 2008 року надав відповідачеві кредит у розмірі 3200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підписавши заяву підтвердив свою згоду з умовами та правилами надання кредиту.

Відповідно до п. 5.4. умов та правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, проводиться у наступному порядку: строк погашення відсотків по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті.

Згідно з п.п. 5.5., 5.5.1., 8.6. умов та правил надання банківських послуг, за використання кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами, із розрахунку 360 календарних днів у році. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель сплачує відсотки по збільшеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами. При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п.п. 6.5., 6.6. умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У разі невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку.

Відповідно до п. 9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідач в порушення умов, які були викладені в умовах та правилах про надання банківських послуг, не сплачував кредит та відсотки за користування ним, у звязку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача станом на 30 червня 2015 року складається з : заборгованості за кредитом 5823 гривні 94 копійки; заборгованості по процентам за користування кредитом - 18338 гривень 06 копійок; заборгованості за пенею та комісією 4303 гривні 59 копійок; штрафу (фіксована частина) 250 гривень 00 копійок; штрафу (процентна складова) 1423 гривні 28 копійок, а всього 30 138 гривень 87 копійок.

Розглядаючи справу по суті позивних вимог суд першої інстанції вірно прийшов до висновку , що відповідно до п. 9.12. умов та правил надання банківських послуг договір сплинув. До вимог про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафу застосовується загальна позовна давність тривалістю три роки. Позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була.

ОСОБА_3 звернувся з заявою про застосування строків позовної давності, що викладено в письмових запереченнях проти задоволення позову.

Згідно п. 5.4. умов та правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, проводиться у наступному порядку: строк погашення відсотків по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті.

Відповідно до п. 3.1., 3.1.3. умов та правил надання банківських послуг строк дії картки зазначений на лицевій стороні картки (місяць, рік). Карта діє до останнього календарного дня вказаного місяця. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк, якщо раніше не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку та при виконанні інших умов продовження, передбачених договором.

За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), якщо установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 361 ЦК України).

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

З наданого до суду розрахунку заборгованості станом на 30 червня 2015 року (а.с.4-5) вбачається, що відповідачем з 10.12.2008 року погашення заборгованості за кредитом не здійснювалось.

З виданої відповідачеві картки вбачається, що строк дії картки закінчився 31 грудня 2011 року.

Крім того, відповідно до п. 9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом 21 липня 2015 року.

Апелянт з посиланням на Постанову Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі №6-1206 цс15 зазначає, що відносно вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитом та штрафу не пропущений строк позивної давності.

Суд першої інстанції дослідивши всі докази по справі у відповідності до ст. 212 ЦПК України вірно встановив, що проценти з 10 грудня 2008 року відповідачем взагалі не погашались, у зв'язку з чим перебіг позовної давності починається з кінцевої дати, коли наступний платіж по погашенню кредиту повинен був бути здійснений ОСОБА_3

У звязку з викладеним позивач про порушення своїх прав по сплаті процентів дізнався 26 грудня 2008 року, а з позовом до суду звернувся лише 21 липня 2015 року, отже строк позовної давності за вимогами про стягнення процентів за користування кредитом також пропущено.

Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафів (фіксована частина та процентна складова), оскільки відповідно до п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову, а також пропущено строк звернення до суду за вимогами про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення до суду із вимогами про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, заборгованості по процентам, за користування кредитом, заборгованості по пені та комісії, штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова), заяву про поважність пропуску строку позивної давності не подано, а тому позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №б/н від 17 червня 2008 року слід відмовити у звязку зі спливом строку позивної давності.

Апелянт помилково послався на Постанову Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі №6-1206 цс 15, як на судову практику, яка підлягає застосуванню для спірних правовідносин, оскільки по зазначеній справі інші фактичні обставини. Так, Верховний Суд України приймаючи рішення по зазначеній справі зазначив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відхилити .

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_2

ОСОБА_4