Справа №442/7377/16-ц
Провадження №2/442/2577/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арніка» про визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом, в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2007 року належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 загальною площею 48,1 кв.м..

У даному багатоквартирному будинку створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арніка». На підставі протоколу № 8 загальних зборів мешканців ОСББ «Арніка» від 05.11.2016 року їй надано дозвіл на здійснення прибудови до квартири АДРЕСА_1. Дана квартира розміщена на першому поверсі п'яти поверхового будинку.

Під час проживання в даній квартирі, з метою покращення житлових умов, нею за власні кошти здійснено реконструкцію даної квартири шляхом здійснення прибудови. Після реконструкції площа квартири збільшилась, і згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП ОСОБА_2 самочинно побудовані або переобладнані приміщення позначені на поверховому плані №№ 4, 5, 6 та 7 загальною площею 31,8 м.кв..

Відповідно до технічного висновку за результатами обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири АДРЕСА_1, після проведеного перепланування та добудови на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству виданого 25.10.2016 року та затвердженого фізичною собою - підприємцем ОСОБА_3 - встановлено, що при обстеженні об'єкта не виявлено дефектів, пошкоджень будівельних конструкцій, які перешкоджають нормальній експлуатації, знижують несучу здатність або довговічність конструкцій. За результатами проведеного технічного обстеження квартири АДРЕСА_1, після проведеного перепланування та добудови відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, протипожежних, будівельних норм та правил, у зв'язку з вище викладеним, вона змушена звертатися до суду за захистом свого права.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, від неї поступила заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, однак від них надійшло письмове клопотання про розгляд справи без їх участі, не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги клопотання сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Матеріалами справи встановлено, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2007 року належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 загальною площею 48,1 кв.м.., якій на підставі протоколу № 8 загальних зборів мешканців ОСББ «Арніка» від 05.11.2016 року надано дозвіл на здійснення прибудови до квартири АДРЕСА_1. Дана квартира розміщена на першому поверсі п'яти поверхового будинку. В результаті добудови, площа квартири збільшилася на 31,8 кв.м.

За результатами проведеного технічного обстеження квартири АДРЕСА_1, після проведеного перепланування та добудови відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, протипожежних, будівельних норм та правил.

З норм статей 42, 89 Земельного кодексу України, ст.. 369, 382 Цивільного кодексу України вбачається, що власникам квартир у дво та або багатоквартирному житловому будинку на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне обладнання за межами або всередині будинку.

Згідно із статтею 89 Земельного кодексу у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників житлового будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом.

Відповідно до ст. 369 Цивільного кодексу розпорядження майном, що є у спільній (сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Таким чином, для здійснення будівництва, позивачка спитала згоди у інших співвласників будинку - власників інших квартир, від імені яких виступає ОСББ «Арніка».

Користувачем земельної ділянки - прибудинкової території, на котрій позивач здійснила прибудову до своєї квартири, є також ОСББ «Арніка».

Згідно ст. 383 ЦК України - власник квартири на свій розсуд може здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Наведені вище докази підтверджують відсутність порушення суспільного інтересу та інтересів власника земельної ділянки.

Поняття самочинного будівництва, а також правові підстави та умови визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно визначені в статті 376 Цивільного Кодексу, за приписами якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. За загальним правилом особа, яка здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦКУ на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Відповідно до Постанови № 6 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного Кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» вказано: право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано на новозбудоване нерухоме майно відповідно до будівельних норм і правил і є завершеним будівництвом.

Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить до категорії земель житлової та громадської забудови.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» класифікація видів цільового призначення земель визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів.

Так, землі житлової та громадської забудови можуть використовуватись для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), так і для розміщення громадських будівель і споруд.

Таким чином на земельній ділянці, користувачами якої вони являються, в межах цільового призначення земельної ділянки за відсутності документу, який дає право виконувати такі будівельні роботи самочинно здійснено будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, ч.2 цієї статті передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що незаборонені законом, зокрема із правочинів, ч. 2 цієї статті, передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищенаведені обставини, зокрема те, що відповідач визнає позов в повному обсязі, перепровіривши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд дійшов до переконання, що позивач своїми доказами довів та переконав суд в достовірності обставин справи та обгрунтованості своїх вимог, а тому позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 316, 319, 321, 328, 331, 376 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру (з врахуванням самочинно побудованих або переобладнаних приміщень), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальна площа якої становить 80,5 м. кв.., житлова 58,0 м. кв. та допоміжна 22,5 м. кв..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ О.В. Крамар