Провадження № 2/522/6209/16
У Х В А Л А

Іменем України

«24» червня 2016 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Погрібний С.О., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з вимогами до відповідачки ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на автомобіль, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Ця сторона 31 грудня 2009 року придбала у ОСОБА_2 автомобіль марки LEXUS, модель RX400, 2008 року випуску, номер шасі JTJHW31U882860018, обєм двигуна 3311 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1. Продаж вчинено за грошові кошти в сумі еквівалентної 43 500 доларів CILIA, які позивачка передала, а відповідачка отримала. Відповідачка передала позивачці зазначений автомобіль 31.12.2009 року, сторони домовились звернутись до РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області щодо перереєстрації цього автомобілю у січні 2010 року. Позивачка у січні 2010 року звернулась до РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області щодо реєстрації цього автомобілю після придбання. У перереєстрації автомобіля позивачці відмовили з тієї підставі, що у січні 2010 року, після укладення між сторонами договору купівлі-продажу цього автомобіля, на цей автомобіль накладено арешт слідчим відділом УСБУ в Одеській області. У жовтні 2010 року цей автомобіль визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання позивачці. На переконання позивачки, автомобіль марки LEXUS, модель RX400, відноситься до рухомого майна, з огляду на що право власності у позивачці виникло з моменту передання цього автомобіля. Позивачка виконала всі зобовязання за договором купівлі-продажу спірного автомобіля від 31.12.2009 року, сплатила відповідачці повну вартість цього автомобіля, несе тягар утримання цього майна. Відповідачка з часу укладення зазначеного договору купівлі-продажу ухиляється від виконання свого обовязку з перереєстрації спірного автомобіля на імя позивачки, чим порушує її право на розпорядження належним майном.

Позивач в порядку забезпечення позову звернулася до суду із заявою про накладення арешту на спірне майно сторін рухоме майно транспортний засіб до ухвалення рішення по суті вимог цього спору, оскільки невжиття відповідних заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду в разі його задоволення, а також про передачу цього автомобіля на її зберігання до вирішення спору судом.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом за правилами частини 1 статті 153 ЦПК України, згідно з якими така заява (про забезпечення позову) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Учасники справи у судове засідання не зявились, їх неявка не є перешкодою для вирішення вказаних питань.

Суд дослідив подану заяву та матеріали цивільної справи, за наслідками чого дійшов такого висновку.

Правилом пункту 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Під час вирішення цього питання суд зобовязаний взяти до уваги, що спір виник з приводу певного рухомого майна, що вірогідно було предметом укладеного між ними правочину (що підлягає оцінці та зясуванню судом за результатами розгляду справи). Позивачка доводить наявність в неї права власності на нього, вказуючи на те, що це майно було придбане нею правомірно та перебувало у її володінні та користуванні. Таким чином, з наданих позивачем документів, що також підлягає оцінити під час судового розгляду, слідує, що предмет спору перебував до останнього часу у володінні позивача, з якого вилучено, підстави чого та їх правомірність також є незясованими.

Враховуючи зазначене, з метою захисту правомірних прав та інтересів усіх учасників провадження, прагнучи унеможливити будь-які дії з боку усіх сторін, спрямованих на відчуження спірного майна, що, в свою чергу, ускладнить виконання можливого рішення суду, в разі задоволення позовних заяв, суд вважає за необхідне подану заяву про забезпечення позову задовольнити та накласти арешт на спірне майно з передачею його на відповідальне зберігання позивача до моменту вирішення справи цим судом.

Суд має врахувати складність правовідносин, що виникли між сторонами у справі, тому вважає, що невжиття заходів із забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду поза залежністю від вирішення спору по суті.

В останнього висновку суд має врахувати, що одночасно з передачею спірного майна на зберігання останнього володільця, суд накладає арешт на нього, що позбавить можливості й позивача здійснити його перереєстрацію, відчуження до вирішення спору судом по суті.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вжиті заходи мають бути застосовані до розгляду та вирішення судом справи, допоки наявність підстав для забезпечення позову не буде заперечена протилежною стороною. У звязку з цим суд розяснює стороні відповідача та іншим заінтересованим особам право звернутися із заявою про скасування або зміну вжитих судом заходів в разі наявності обґрунтованих підстав для таких процесуальних дій.

Це судове рішення не може бути розглянуто в якості оцінки обставин по справі, а постановлено судом в силу наявності обґрунтованих підстав передбачати можливість порушення прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст. ст. 135, 151-153 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Накласти арешт на таке майно автомобіль марки LEXUS, модель RX400, 2008 року випуску, номер шасі JTJHW31U882860018, обєм двигуна 3311 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вилучити автомобіль марки LEXUS, модель RX400, 2008 року випуску, номер шасі JTJHW31U882860018, обєм двигуна 3311 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на імя ОСОБА_2, код НОМЕР_2, зі зберігання Арештмайданчика тимчасового затримання автомобілів та мототранспорту № 8, розташованого в місті Одесі, по вулиці Тираспольське шосе, 31а/1, Південної міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справи України «ІНФОРМ-РЕСУРСИ» у м. Одесі, та зобовязати передати цей автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер платника податків НОМЕР_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на час розгляду та вирішення цієї справи судом.

Копію ухвали направити для виконання до відповідного Відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Головного управління юстиції в Одеській області, Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області та Управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області.

Ухвала суду виконується негайно, у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Розяснити стороні відповідача право звернутися із заявою про скасування або зміну вжитих судом заходів в разі наявності обґрунтованих підстав для таких процесуальних дій.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Строк предявлення цієї ухвали до виконання встановити в один рік.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

24.06.2016