Справа № 569/8731/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О. Я.,

при секретарі - Андрощук О. Я.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Луцюка М.І.,

представника відповідача - адвоката Максимовича М.М.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -

Органу опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому - Абдуліної Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, який діє від свого імені та як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, який діє від свого імені та як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обгрунтування вимог вказує, що на підставі рішення виконкому Управління ЖКГ в Рівненській області Ради народних депутатів м. Рівне №31 було видано ордер, згідно з яким сім`ї ОСОБА_1, що складалась з трьох осіб, а саме: її чоловіка ОСОБА_7, ОСОБА_1 та їх сина ОСОБА_5, було передано у користування квартиру АДРЕСА_1.

Зазначає, що у вказаній квартирі зареєстровані три особи, а саме: вона, її син - ОСОБА_5 та онука - ОСОБА_6.

Відповідач зі своєю малолітньою донькою в зазначеній квартирі зареєстровані з 13.02.2003 року, але фактично не проживають вже протягом десяти років і по теперішній час, витрати з комунальних платежів, платежів за воду, тепло, газ та світло не несуть, не отримують кореспонденції за даною адресою, їхніх особистих речей у квартирі немає. Вказує, що відповідач разом з дитиною добровільно виселились і вивезли усе належне йому та дитині майно і речі з даної квартири.

Позивач та її представник - адвокат Луцюк М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять суд їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_5, який діє від свого імені, та як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, про що свідчить його підпис на довідковому листі до справи, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату до суду не надходило.

Представник ОСОБА_5 - адвокат Максимович М.М. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав. Крім того повідомив, що відповідач - ОСОБА_5 позовні вимоги не визнає, оскільки раз у рік він з»являється у вказаній квартирі, де зберігає свої колеса. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому заперечує проти задоволення позовних вимог в частині визнання малолітньої ОСОБА_6 такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Щодо визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків - ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру НОМЕР_1, який був виданий на підставі рішення виконкому Управління ЖКГ по Рівненській області Ради народних депутатів м. Рівне №31, ОСОБА_7, сім»я якого складалась з трьох осіб, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було передано у користування квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Після розірвання шлюбу між позивачкою та її чоловіком - ОСОБА_7, 01 квітня 1988 року останній знявся з реєстрації у вказаній квартирі, відповідно до довідки № 298 від 11.02.2011 року про зняття з реєстрації ОСОБА_7 (а.с. 10).

На даний час у квартирі, згідно довідки №2112 від 24.07.2015 року, виданої ЖКП «Галицьке» зареєстровані три особи, а саме: позивачка - ОСОБА_1, її син - ОСОБА_5 та онука - ОСОБА_6 (а.с. 11).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Судом встановлено, що відповідач з малолітньою дитиною не проживають у вищевказаній квартирі без поважних причин понад шість місяців, що підтверджується відповідними актами від 30.05.2016 року та від 01.09.2016 року, завіреними начальником ЖКП «Галицьке» Хорхолюком А.В. та Головою правління ОСББ "Київська 44. Рівне" Похильчук Г.П. (а.с. 12, 34).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дала покази, що відповідач та його неповнолітня донька не проживають разом з позивачкою у квартирі АДРЕСА_2 протягом останніх десяти років.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала покази, що останній раз бачила відповідача разом з його донькою більше року назад як вони відвідували позивачку, однак у квартирі АДРЕСА_2 вони не проживають. Вказала, що їй відомо, що відповідач разом зі своєю сім»єю проживають у іншій квартирі в районі Боярки, точна адреса їй не відома.

Крім цього, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України відповідачем не представлено суду доказів на підтвердження поважності причин відсутності у квартирі АДРЕСА_2 понад шість місяців.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення щодо визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2.

Щодо визнання малолітньої ОСОБА_6 такою, що втратила право користування жилим приміщенням суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Судом встановлено і це не заперечувалося відповідачем ОСОБА_5, що місцем його фактичного проживання і дочки ОСОБА_6 є житло його дружини, де вони постійно проживають всією сім»єю досить тривалий час.

Виходячи з положень вказаної статті права малолітньої ОСОБА_6, яка проживає разом зі своїм батьком - ОСОБА_5 та своєю матір»ю в іншому місці, щодо користування житлом не порушуються.

Таким чином, оскільки відповідач з донькою за вказаною адресою не проживають досить тривалий час, суд вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважаються такими, що втратили право користування цим жилим приміщенням.

На підставі ст. ст. 16, 29 ЦК України, ст. ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 64, 71, 72 ЖК України, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, який діє від свого імені та як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 із зняттям їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.