Справа № 515/1974/16-ц
Провадження № 2/515/3421/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Одеської області про визнання права власності на 1/10 частину житлового будинку з будівлями та спорудами,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2016 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 травня 2007 року її батько ОСОБА_3 вчинив заповіт на їмя останньої, яким заповів їй все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалося. 06.10.2015 року ОСОБА_3 помер у м.Татарбунари Одеської області.

Після смерті останнього залишилось нерухоме майно, в склад якого входить: - 1/10 частина житлового будинку під літ. А по вул.Лесі Українки (колишня Котовського) № 35 в м.Татарбунари Одеської області, що складається з: кімнати № 3 площею 13,4 кв.м, кімнати № 4 площею 17,6 кв.м, а всього загальною житловою площею 31 кв.м., прибудови під літ. а, яка в свою чергу складається з: кухні №1 площею 8,4 кв.м, коридор №2 площею 5,3 кв.м, ванної № 5 площею 3,1 кв.м, коридора №6 площею 2,0 кв.м, кухні № 7 площею 3,8 кв.м, а всього загальною площею прибудови 22,6 кв.м. Всього загальна площа1/10 частини житлового будинку складає 53,6 кв.м (31 кв.м + 22,6 кв.м = 53,6 кв.м).

- 1/2 частини підвалу під літ. а площею 16,4 кв.м.

- 1/10 частину сараю під літ.В, площею 9,94 кв.м, про що свідчить договір купівлі-продажу частини житлового будинку. Крім того, ОСОБА_3 за свій рахунок у дворі цього ж домоволодіння збудував гараж, який значиться під літ. Г і його площа становить 22,3 кв.м.

Позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті свого батька. Однак, нотаріус надав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі не зазначені загальна та житлова площа домоволодіння, та не зазначено, що спадкодавцю передано у користування гараж. Що стосується відсутності вказівки на розміри площ у правовстановлюючому документі, а саме житлової та загальної, то ОСОБА_1 зробила через ОСОБА_2 районне БТІ технічний паспорт на домоволодіння по вул.Л.Українки, 35 в м.Татарбунари Одеської області та зробила оцінку нерухомого спадкового майна.

Що стосується гаража, який нібито не був переданий у користування ОСОБА_3, то останній 19.06.1979 року написав заяву на імя керівника ОСОБА_2 домового управління ОСОБА_2 міської ради з проханням дозволити йому будівництво гаражу для одного автомобіля та отримав від нього дозвіл. Даний дозвіл було узгоджено з керівництвом ОСОБА_2 професійної пожарної частини № 20 та з головним лікарем ОСОБА_2 районної санепідемстанції. На той час цього було достатньо для будівництва гаражу і тому окремо правовстановлюючий документ на гараж не видавався. А гараж не було включено до договіру купівлі-продажу частини житлового будинку, тому що він був збудований за особисті кошти ОСОБА_3

Мати позивача та дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла 31.03.2011 року, тому відсутній на теперішній час спадкоємець, який мав би право на обовязкову долю у спадщині.

За таких обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/10 частину житлового будинку з будівлями та спорудами.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.68).

Представник ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову(а.с.69).

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка є спадкоємцем по заповіту після смерті ОСОБА_3 (а.с.7), що вбачається з наступних належних та допустимих доказів.

Копією свідоцтва про народження IV-УР № 520098 від 26.07.1961 року (а.с.8) підтверджується, що батьками позивачки є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Із копії свідоцтва про смерть І-ЖД за №262700 від 05.11.2011 року (а.с.10) слідує, що ОСОБА_4 померла 31.03.2011 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 428927 від 09.10.2015 року (а.с.11), ОСОБА_3 помер 06.10.2015 року в м.Татарбунари Одеської області.

Копією заповіту від 10.05.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1544 (а.с.7) підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем по заповіту на все майно спадкодавця ОСОБА_3

Як підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22.08.1990 року (а.с.12-13) ПУЖКХ продав, а ОСОБА_3 купив 1/10 частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Котовського,35 в м.Татарбунари Одеської області.

З копії технічного паспорту на домоволодіння по вул.Л.Українки (в минулому вул.Котовського) №35 в м.Татарбунари, виготовленого 12.07.2016 року (а.с.14-20), вбачається, що згідно експлікації внутрішніх обмірів, вказана загальна та житлова площа домоволодіння.

Копією заяви спадкодавця ОСОБА_3 від 19.06.1979 року (а.с.59) підтверджується, що останній просив дозвіл на будівництво гаражу. Даний дозвіл узгоджено з керівництвом ОСОБА_2 професійної пожарної частини №20 (а.с.60) та з головним лікарем ОСОБА_2 районної санепідемстанції (а.с.61) та йому надано дозвіл на будівництво гаражу.

З довідки, виданої виконкомом ОСОБА_2 міської ради Одеської області №1371 від 27.07.2015 року (а.с.22) вбачається, що квартира за №3 по вул.Котовського,35 в минулому значилась квартирою №6, при оформленні і проведенні інвентаризації МБТІ нумерація змінилася.

Із звіту ТОВ «Імперіал-777» про незалежну оцінку ринкової вартості 1/10 частини житлового будинку, розташованого по вул.Лесі Українки,35 в м.Татарбунари Одеської області (а.с.23-36) вбачається, що ринкова вартість вказаного обєкта складає 86 861 грн.

Листом нотаріуса за вих.№1210/02-14 від 23.11.2016 року (а.с.21) підтверджується, що ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріальних дій, з причин того, що у правовстановлюючому документі на домоволодіння по вул.Лесі Українки (колишня вул. Котовського) №35 в м.Татарбунари Одеської області не зазначена площа домоволодіння (загальна та житлова) та не зазначено, що спадкодавцю передано у користування гараж.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46016528 від 02.12.2016 року (а.с.66) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3, приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 заведена спадкова справа №292/2016 від 23.11.2016 року за номером у спадковому реєстрі 59854326. До вказаної довідки долучено копію заяви ОСОБА_1 від 23.11.2016 року за №242/2016, адресовану вказаному нотаріусу щодо прийняття нею всієї спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.67).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка є донькою спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.8) та спадкоємцем по заповіту останнього (а.с.7). У звязку з тим, що у правовстановлюючому документі на домоволодіння не зазначена площа домоволодіння (загальна та житлова) та не зазначено, що спадкодавцю передано у користування гараж, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку.

Приймаючи до уваги надані в судове засідання докази, суд вважає, що за ОСОБА_1 має бути визнано право власності по заповіту на 1/10 частину житлового будинку, розташованиго по вул.Лесі Українки, (колишня Котовського) 35 в м.Татарбунари Одеської області, що залишився після смерті її батька ОСОБА_3, померлого 06.10.2015 року.

Керуючись ст.ст.58, 59, 60, 197, 208, 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1223, 1216, 1233, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Одеської області про визнання права власності на 1/10 частину житлового будинку з будівлями та спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1, як спадкоємцем по заповіту, право власності на:

- 1/10 частину житлового будинку під літ. А по вул.Лесі Українки (колишня вул.Котовського) № 35 в м.Татарбунари Одеської області, яка складається з: кімнати № 3 житловою площею 13,4 кв.м, кімнати №4 житловою площею 17,6 кв.м, а всього загальною житловою площею 31 кв.м, прибудови під літ. «а», яка в свою чергу складається з: кухні №1 площею 8,4 кв.м, коридора №2 площею 5,3 кв.м, ванної №5 площею 3,1 кв.м, коридора №6 площею 2,0 кв.м, кухні №7 площею 3,8 кв.м, загальною площею прибудови 22,6 кв.м, а всього загальною площею 1/10 частини житлового будинку 53,6 кв.м;

- 1/2 частину підвалу під літ. «а » площею 16,4 кв.м;

- 1/10 частину сараю під літ.В площею 9,94 кв.м та гараж під літ.Г площею 22,3 кв.м, які залишилися після смерті її батька ОСОБА_3, померлого 06.10.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь