Справа № 127/6784/16-ц
Провадження № 2/127/3121/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

16 червня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач являється власником земельної ділянки, площею 0,029 га, в межах згідно з планом, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, пров. Короткий, 21, кадастровий номер земельної ділянки :01:024:0127. Межі земельної ділянки по відношенню до сусідньої є чітко показані на зведеному плані земельної ділянки від 17.04.2015 року.

На земельній ділянці позивача знаходяться господарські будівлі та споруди, що належать відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме позначені на схематичному плані земельної ділянки житлового будинку у технічному паспорті від 06.11.2013 року літня кухня літ.Г-дн, гараж літ.Е, гараж літ. Е-н.

Кому саме із співвласників належать вищезазначені споруди позивачу не відомо, однак на усні прохання знести дані споруди, тобто звільнити земельну ділянку, належну позивачу, жоден із співвласників не реагує. Дана обставина заважає позивачу в повній мірі користуватись та володіти належним їй майном.

Крім того, позивачем було зроблено проект добудови до належної їй частини будинку. При винесенні рішення по заяві позивача на отримання будівельного паспорту для початку реалізації проекту ОСОБА_5 архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради зазначив, що з поданих документів не можливо встановити у чиїй власності перебувають будівлі літ.Е, літ.Е1, літ.Г, які відповідно до намірів забудови підлягають знесенню.

У звязку з цим, позивач неодноразово зверталась до відповідачів із проханням знести належні їм споруди, однак останні відмовляються.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила усунути позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобовязання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знести за власні кошти належні їм на праві приватної власності господарські будівлі, що позначені на схематичному плані земельної ділянки житлового будинку у технічному паспорті від 06.11.2013 року, літня кухня літ.Г-дн, гараж літ.Е, гараж літ.Е-н.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши зібрані докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні обєктивно встановлено, що позивач являється власником земельної ділянки, площею 0,029 га, в межах згідно з планом, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, пров. Короткий, 21, кадастровий номер земельної ділянки :01:024:0127, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), згідно договору дарування земельної ділянки від 06.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за №265.

На зазначеній земельній ділянці знаходиться 19/50 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, пров. Короткий, 21, що належить позивачу на підставі договору дарування частини житлового будинку від 29.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за №224, та до складу яких входять: кімнати 1-7, 1-8, 1-9, загальною площею 36,1 кв.м.

На вищезазначеній земельній ділянці розташований житловий будинок літ.А, загальною площею 91,0 кв.м., житловою площею 62,4 кв.м., ганок, гараж літ.Е, убиральня літ.З, гараж літ.Е1, літня кухня літ.Г, навіс літ.г2, сіни літ.г, сарай літ.Д, погріб літ.п/Д, навіс літ.Д1, гараж літ.Ж, ворота №1, огорожа №2, ворота №3, криниця №4.

Іншими співвласниками вказаного будинковолодіння являються відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким належить 31/50 частки жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель, що розташовані за адресою: м. Вінниця, пров. Короткий, 21, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №2-1992.

Відповідно до положень ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Стаття 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює, що забудова присадибних земельних ділянок може здійснюватись на підставі будівельного паспорта.

Згідно з вимогами, визначеними п.2.1 Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Мінрегіонбуду №107 від 05.07.2011 року, для отримання будівельного паспорта забудовник звертається до відповідного спеціального уповноваженого органу містобудування та архітектури з письмовою заявою щодо намірів забудови земельної ділянки.

До заяви додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою; засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову зазначеної земельної ділянки; ескіз намірів забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, фасади. Максимальні відсотки висотності, відстані до сусідніх земельних ділянок); проект будівництва (за наявності).

А тому, в березні 2016 року для отримання будівельного паспорта для проектування, реконструкції частки житлового будинку по пров. Короткому, 21 в м. Вінниця, позивач звернулась до ОСОБА_5 архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради із відповідною заявою та документами, визначеними п.2.1 Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Мінрегіонбуду №107 від 05.07.2011 року, окрім згоди інших співвласників.

ОСОБА_5 архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради від 14.03.2016 року №К-05-25840/5-05-8 у вчиненні вказаних дій позивачу було відмовлено, та розяснено про необхідність надання згоди сусідів (співвласників) посвідчену нотаріусом для отримання будівельного паспорта забудови земельної ділянки, окрім того зазначено, що з поданих документів не можливо встановити у чиїй власності перебувають будівлі літ.літ. Е, Е1, Г, які відповідно до намірів забудови підлягають знесенню (відсутній порядок користування чи розподілу будівель між співвласниками). Крім того, встановлено, схема генерального плану ескізу намірів забудови в М 1:500 розроблена з порушенням п.3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала відмова відповідачів знести належні їм господарські будівлі та споруди, а саме літню кухню літ.Г-дн, гараж літ.Е, гараж літ.Е-Н.

У відповідності до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи між сторонами по справі відсутній порядок користування чи розподілу господарських будівель між співвласниками будинковолодіння, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне.

Господарські будівлі, які на думку позивача підлягають знесенню, не являються самочинними спорудами та належать співвласникам будинку пропорційно до часток співвласників у будинковолодінні.

Окрім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що спірне нерухоме майно в дійсності знаходиться на земельній ділянці, яка належить позивачу, та останнє порушує права позивача як власника земельної ділянки.

Суд звертає увагу, що у необхідних випадках для зясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК.

Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт вчинення перешкод у користуванні земельною ділянкою має довести особа, яка предявила позов про знесення нерухомого майна.

Таким чином, в судовому засіданні позивачем не доведено факту порушення відповідачами законних прав та інтересів позивача як власника земельної ділянки.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 319, 321, 375, 376, 386, 387, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачами, у відсутність яких проводився судовий розгляд, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення до суду може бути подана заява про його перегляд.

Суддя: