Справа № 522/6510/15-ц
Провадження №2/522/1288/16
06 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Антонецькому С.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки
Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Суд, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі суттєві обставини, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.02.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» 16.04.2010 року перейменований на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту №2007/693-01/5, відповідно до якого Позивач зобовязався надати Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60 000,00 (шістдесят тисяч) доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. Договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 23.02.2017 року зі сплатою 12,85 процентів річних.
В якості забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту №2007/693- 01/5 від 23.02.2007 року, 23.02.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №1597, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення магазину швейних виробів, першого поверху пятиповерхового будинку, загальною площею 28,2 кв.м, розташоване за адресою: м.Одеса, площа Соборна, 1.
Також 06.12.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» 16.04.2010 року перейменований на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту №2007/693-01/41, відповідно до якого Позивач зобовязався надати Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 50 000,00 (пятдесят тисяч) доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. Договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 06.12.2017 року зі сплатою 13,0 процентів річних.
В якості забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту №2007/693- 01/41 від 06.12.2007 року, 06.12.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №5442, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення магазину швейних виробів, першого поверху пятиповерхового будинку, загальною площею 28,2 кв.м, розташоване за адресою: м.Одеса, площа Соборна, 1.
Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Свої зобовязання, визначені Договорами кредиту, позивачем виконано належним чином в повному обсязі.
Пункт 3.3.7., 3.3.8. Договорів кредиту встановлює, що відповідач зобовязаний сплачувати позивачу проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п.п. 1.1., 2.4., 2.10. цього Договору та комісії в розмірах та порядку, передбачених цим Договором.
Відповідачем не виконуються умови Договору кредиту - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів.
Пункт 4.4. Договорів кредиту встановлює, що у разі невиконання (неналежного виконання) відповідачем обовязків, визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8. цього Договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, відповідач зобовязаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до п.4.1. Договору кредиту, у разі прострочення відповідачем строків сплати процентів, визначених п.2.4. цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п.1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього Договору відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє в цей період.
Згідно із п.4.2. Договору кредиту, у разі порушення відповідачем вимог п.п.3.3.2.- 3.3.5., 3.3.7. - 3.3.17. цього Договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф у розмірі 3 (три) проценти від суми кредиту, визначеного п.1.1. цього Договору, за кожний випадок.
Неналежне виконання взятих на себе зобовязань відповідачем призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 20.02.2015 року становить:
1. За договором кредиту №2007/693-01/5 від 23.02.2007 року - 73 996.22 доларів США, з яких:
- 54 159,56 доларів США - заборгованість за кредитом;
- 19 836,66 доларів США - заборгованість за відсотками.
2. За договором кредиту №2007/693-01/41 від 06.12.2007 року - 64 833.40 долари США, з яких:
- 47 715,18 доларів США - заборгованість за кредитом;
- 17 118,22 доларів США - заборгованість за відсотками.
Таким чином, відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями за Договором не виконав.
Відповідно до п.4.1. Договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобовязання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки.
Пунктом 4.6. Договору іпотеки передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку».
Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або ст.37 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 pоку, з урахуванням положень ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч.2 ст.16 ЦК має право вимагати застосування його судом.
Згідно ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.
Відповідно до ст.109 ЖК УPCP - виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.
Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу Іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Позивач вважає, що наявна заборгованість підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі, оскільки вирішення спору в досудовому порядку неможливе.
Відповідно до ст.88 ЦПК України також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідачки судових витрат за сплачений судовий збір.
За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.
Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 1050 ЦК Україна, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст.294 ЦПК України.
Суддя 06.12.2016