Провадження № 2/761/1472/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 07.06.2006 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір б/н за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків у розмірі 18,0% на рік. Відповідач не надавав вчасно грошові кошти банку на погашення кредиту, відсотків тощо. У зв»язку із порушенням зобов»язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 30.06.2015 р. має наступну заборгованість: 1 684,67доларів США заборгованість за кредитом; 3 203,73 доларів США заборгованість по процентам. Також відповідачу було нараховано штраф відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 23,79 доларів США (фіксована частина) та 244,42 доларів США (процентна складова). За таких обставин представник ПАТ «Приватбанк» просить суд стягнути зазначену заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та зазначив, що підтримує позов в повному обсязі.

Представники відповідача заперечували щодо задоволення позову.Наголосили, що позивачем не надано доказів, які свідчать про наявність заборгованості по - перше, а по друге позивач пропустив строк позовної давності. За таких обставин представники ОСОБА_1 просили відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи суд вважає. що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 та на підставі Умов та правил надання банківських послуг ПРИВАТБАНК було надано грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як стверджують представники ОСОБА_1 ліміт кредитної лінії було встановлено у розмірі 2 000,00 доларів США.

Представником позивача не зазначено в позові суми кредиту та не надано будь - яких доказів на підтвердження надання відповідачеві грошових коштів.

Проте, як зазначено представником ПАТ «Приватбанк» у зв»язку із невиконанням позичальником зобов»язань за договором, виникла заборгованість, яка складається з 1 684,67доларів США заборгованості за кредитом; 3 203,73 доларів США заборгованості по процентам. Також відповідачу було нараховано штраф відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 23,79 доларів США (фіксована частина) та 244,42 доларів США (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З іншого боку положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження своїх вимог представник ПАТ «Приватбанк» надав розрахунок заборгованості, який в розумінні положень ст. 57,59 ЦПК України не є належним та допустимим доказом як наявності заборгованості так і його розміру, зважаючи на те, що не дає суду змогу оцінити як наявність порушень відповідачем умов договору так і термін з якого таке порушення почалось.

Приписами ст.. 11 ЦПК України встановлено обов»язок суду розглядати цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В свою чергу вимогами ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку, що представником позивача не надано доказів, які свідчать про наявність заборгованості ОСОБА_1за кредитним договором та у розмірі зазначеному у позові, а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні вимог ПАТ «Приватбанк».

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить саме з того, що представником позивача не доведено порушення прав ПАТ «Приватбанк», а тому не вважає за необхідне застосовувати передбачені ст. 267 ЦК України наслідки пропуску строку позовної давності встановленої для звернення до суду за захистом своїх прав.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст..ст. 3,11,57,60,88,169,212-215 ЦПК України, ст.ст. 267, 525,526,1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя