Справа № 541/2401/16-ц
Провадження №2/541/1161/2016
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
07 грудня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:головуючої, судді Куцин В.М.,

з участю секретаря Борисенко М.Б.,

представників позивача Татьянко О.А., ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката Педорича В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_5 про визначення порядку користування житловим приміщенням та зміну договору найму житлового приміщення, треті особи: Миргородська міська рада як орган опіки та піклування, Миргородське комунальне житлово експлуатаційне управління

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Підтримуючи позовні вимоги представники позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , зазначали, що рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області позивачу та відповідачам, як членам його сім`ї надано в користування службову 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яку 22.12.2010 року виключено із числа службових квартир.

Квартира складається з трьох ізольованих кімнат: кімнати (9) площею 11,3 кв.м., кімнати (6) площею 12,7 кв.м, та кімнати (8) площею 17,2 кв.м.; балкону, коридору, ванної, туалету, кухні. Жила площа зазначеної квартири складає 41,2 кв.м., загальна площа квартири складає 64,8 кв.м. Квартира не приватизована.

31.01.2010 року позивач став інвалідом першої групи, в внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.03.2013 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний, вони повністю припинили сімейні та подружні стосунки, і в теперішній час проживають окремо та не спілкуються.

Відповідно до ст. 64 ЖК України до членів сім`ї належать дружина, їх діти і батьки. Якщо вищезазначені особи перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщені, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перестали бути подружжям, в складі сім`ї відбулись суттєві зміни, які надають позивачу право звернутись до суду з вимогою про зміну договору найму житлового приміщення, в тому числі й до колишнього члена сім`ї ОСОБА_3 , оскільки спільне проживання з колишньою дружиною у одній кімнаті площею 17,6 кв.м., стало неможливим як визначалося рішенням суду по аналогічному спору в 2012 році.

Позивач має право на користування окремою кімнатою, а відповідачі іншими двома кімнатами, з розрахунку на одну особу, житлова площа становить 10,3 кв.м. (41,2 кв.м./4) виходячи із нормативів встановлених для надання житлового приміщення ст. 47 ЖК України, на одну особу в розмірі 13,65 м., яка є найвищою та 7,6 кв.м. встановленої Постановою виконавчого комітету Полтавської обласної ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок № 510 від 25.12.1984 року для міста Миргород.

Враховуючи необхідність забезпечення роздільного проживання осіб різної статті старше 9 років, які не є подружжям, тобто ОСОБА_2 з відповідачем ОСОБА_3 , а також те, що ОСОБА_2 має стійкий розлад опорно-рухового апарата, неповнолітній син ОСОБА_5 є інвалідом дитинства, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не потребують роздільного проживання, оскільки є однієї статі, то можуть користуватись однією кімнатою площею 17,6 кв.м. (на кожну з них припадає 8,8 кв.м. житлової площі, що є вище нижньої межі норми жилої площі соціального житла у м. Миргороді, яка складає 7,6 кв.м. та значно вище мінімального розміру житлової площі в Полтавській області - 6 квадратних метрів на особу, для прийняття на квартирний облік).

В такому разі просили задовольнити позов, змінити договір найму житлового приміщення встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши в користування ОСОБА_2 , кімнату (9) площею 11,3 кв.м.; ОСОБА_5 , виділити кімнату (6) площею 12,7 кв.м.; в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату (8) площею 17,2 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м. В спільному користуванні залишити: коридор (1) площею 5,7 кв.м., ванну (2) площею 2,60 кв.м., вбиральню (3) площею 1,00 кв.м., коридор (4) площею 2,5 кв.м., кухню (5) площею 6,9 кв.м., коридор (7) площею 4,1 кв.м. Врахувавши, що позивач є заслуженим льотчиком України, отримав спірну квартиру, як службове приміщення перебуваючи на посаді командира військової частини у м. Миргороді, іншого житла не має, після тяжкої ДТП втратив здоров`я, має першу групу інвалідності «Б», обмежений у пересуванні та потребує сторонньої допомоги, потребує медичних реабілітаційних заходів, які можливо отримувати у санаторії м. Миргорода, потребує психологічної підтримки, яку могли б йому надавати колишні співслужбовці.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Стверджувала, що відповідач не проживає в спірній квартирі з часу отримання травми так як представник відповідача його мати ОСОБА_1 , залишила сина проживати в місті Балаклія Харківської області де позивач зараз і проживає. Позивачу не перешкоджають користуватися квартирою, в нього залишилися ключі від квартири, однак вона категорично проти розподілу квартири.

Представник відповідача, адвокат Педорич В.І. вважав, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач просить виділити йому в користування кімнату площею 11,3 кв.м, яка є більшою по площі ніж жила площа 10,3 кв.м. (41,2кв. м /4), яка припадає на кожну особу, що проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що суперечить вимогам ст.9,63,64 ЖК України.

Крім того у позивача ОСОБА_2 відсутні повноваження на звернення до суду з позовом в інтересах відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з вимогою про виділення вказаним відповідачам житлової кімнати площею 17,2 кв.м. Вимога про виділення ОСОБА_5 окремої кімнати суперечить положенням ЦК України, оскільки останній не досяг 14 років і не може укласти договір найму.

Застосування при вирішенні спору положень закону в частині розміру житлової площі, яка підлягає виділенню виходячи із нормативів житлової площі встановлених Законом та Постановою виконкому Полтавської облради народних депутатів для надання житлового приміщення не може бути застосовано, оскільки не регулює спірні правовідносини.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити.

Представники третьої особи Миргородської міської ради як орган опіки та піклування, Миргородського комунального житлово експлуатаційного управління в судове засідання не з`явилися, в направлених на адресу суду заявах просили розглянути позов за відсутності представників. Орган опіки та піклування при вирішенні спору просив врахувати інтереси неповнолітньої дитини.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд встановив.

Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 11.04.2007 року позивачу ОСОБА_2 , надано в користування службову трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на сім`ю з 4-х чоловік: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та видано відповідний ордер на вселення у вище згадану квартиру (а.с. 16). Квартира складається з трьох ізольованих кімнат: кімнати (9) площею 11,3 кв.м., кімнати (6) площею 12,7 кв.м, та кімнати (8) площею 17,2 кв.м.; балкону, коридору, ванної, туалету, кухні. Жила площа зазначеної квартири складає 41,2 кв.м. Загальна площа квартири складає 64,8 кв.м (а.с.17,18).

Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 22.12.2010 року 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , виключено із числа службових квартир (а.с.19).

В спірній квартирі значаться зареєстрованими ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30,31).

ОСОБА_4 знято з реєстрації в спірній квартирі 26.08.2010 року в зв`язку з вибуттям на навчання, відповідач продовжує навчання на час ухвалення рішення (а.с.53).

Позивач ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи безстроково, потребує часткового стороннього догляду згідно довідки МСЕК №641900 серії 10ААВ від 03.10.2014 року та проживає відповідно до повідомлення представників позивача в місті Балаклія Харківської області.

Згідно ст.63 ЖК України предметом договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване приміщення що складається з однієї або кількох кімнат а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача які проживають разом з ним користуються правами та несуть обов`язки на рівні з наймачем що випливають з договору найму.

До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти та батьки.

Якщо особи зазначені в частині другій статті перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному житловому приміщенні вони мають такі ж права як наймач та члени його сім`ї.

Згідно ст. 104 ЖК України член сім`ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним укладення ним окремого договору найму якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, розмір якої не менше встановленої для надання одній особі.

Відповідно до ст. 47 ЖК України, норма житлової площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв. м.

Квартира АДРЕСА_1 , має житлову площу 41,2 кв.м. відповідно на одну особу припадає 10,3 кв.м. (41,2/4) зважаючи, що відповідно до ст.71 ЖК України відповідач ОСОБА_2 в зв`язку з навчанням не втратила право на проживання в спірній квартирі.

Позивач просить виділити йому користування кімнату площею 11,3 кв.м., що більше ніж припадає на позивача, що потягне порушення житлових прав (погіршення житлових умов) інших членів сім`ї, що проживають в квартирі.

Крім того виділення в користування позивачу кімнати площею 11,3 кв. м. призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов, що є недопустимим виходячи з роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України».

Відповідно до положень ст. 10,60 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстав своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

В супереч вищевказаних вимог закону позивачем не надано доказів, що він хворіє на тяжкі форми хронічних захворювань і відповідно до положень п. 52 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї.

Не заслуговують на увагу твердження позивача, що рішенням суду визначено порядок користування спірною квартирою яким визначено йому та ОСОБА_3 кімнату для спільного проживання, оскільки такого рішення не існує, так як рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області на яке посилається позивач скасовано Апеляційним судом Полтавської області. 05.11.2013 року рішенням Апеляційного суду Полтавської області в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну договору найму житлового приміщення, визначення порядку користування житловим приміщенням відмовлено (а.с.44-46), яке є чинним, що підтверджується ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 13.03.2014 року (а.с.21-23).

Враховуючи вищевикладене, оскільки в результаті отримання позивачем у користування житлової кімнати площею 11, 3 кв.м. відбудеться погіршення житлових умов інших членів сім`ї, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 213-215, 294 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_5 про визначення порядку користування житловим приміщенням та зміну договору найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 , відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя: В. М. Куцин