Провадження №22-ц/784/2625/16
Справа номер 1416/6497/12
Провадження номер 22-ц/784/2625/16 Суддя суду 1-ї інстанції - Губницький Д.Г.
Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Довжук Т.С., Колосовського С.Ю.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю представника Інгульського відділу ДВС м.Миколаєва - Севастьянової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

на ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва

від 28 жовтня 2016 року,

постановлену за заявою ОСОБА_4 про зупинення стягнення на майно на підставі виконавчого документа,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо оцінки нерухомого майна, визначеної за результатами рецензування, у якій крім зазначеного просила зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2/146/3004/2012, виданого Ленінським районним судом м.Миколаєва 22 лютого 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення ОСОБА_6 заборгованості перед ПАТ «Енергобанк» шляхом продажу арештованого майна, а саме нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 зареєстрованого на праві власності за заявником.

Своє клопотання ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку визначеному ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», що може в подальшому ускладнити виконання можливого судового рішення за її скаргою щодо оцінки майна, здійсненого на підставі постанови державного виконавця.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 28 жовтня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_4 через свого представника подала на зазначену ухвалу апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення її заяви.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що вона є безпідставною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Пункт 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., який набрав чинності 05.10.2016 р., передбачає, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Аналогічне положення містилося у п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., який діяв до 05.10.2016 р.

Пункт 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 р. роз'яснює, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Підстави застосування зазначеного передбачені у п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України, який передбачає, що позов забезпечується зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, мова не йде про оскарження боржником у судовому порядку виконавчого документа, то висновок суду про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 є правильним.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вона ухвалена з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 28 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В.Локтіонова

Судді Т.С.Довжук

С.Ю.Колосовський