Справа № 523/2436/16-ц
Провадження №2/523/1908/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р.

Суворовський районний суд міста Одеси,в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка виступає від свого імені та як законний представник в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб без самостійних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення, зобовязання не перешкоджати у користуванні жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в яких просить вселити їх в квартиру АДРЕСА_1, зобовязавши ОСОБА_6 не перешкоджати їм у користуванні вказаною квартирою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона разом зі своєю дитиною та чоловіком ОСОБА_5 з 2005 року зареєстровані на спірної житлової площі. В даній квартирі також зареєстрована та проживає ОСОБА_3, яка перешкоджає їм у вселені та проживанні. Позивач зазначає, що особовий рахунок відкритий на ОСОБА_7, яка була знята з реєстраційного обліку по квартирі та на даний час зареєстрована на іншій житловій площі, а відтак вона втратила право користування жилим приміщенням. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 предявлені позовні вимоги не визнали в повному обсязі та зазначили, що ОСОБА_3 дійсно зареєстрована на спірнійжитловій площі в квартирі, власником якої на підставі рішення суду є ОСОБА_4 На їх думку позивачі не мають жодного відношення до спірної квартири, а з боку ОСОБА_3 не вчинялися дії по перешкоджанню позивачам.

Суд, у відповідність до ч.4 ст.10 ЦПК України, позивачу розяснював право на внесення клопотання щодо залучення до участі у справі співвідповідачем ОСОБА_10 або проведення заміни первісного відповідача на належного відповідача. Проте, згідно ст.33 ЦПК України, таке клопотання позивачем та його представником заявлено не було, в звязку з чим ухвалою суду від 26.05.2016р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог була залучена ОСОБА_4

ОСОБА_4 , представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважали, що предявлені позовні вимоги є безпідставні та задоволенню не підлягають.

Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

ОСОБА_5 під розгляду справи залишив залу судових засідань.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

На підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2005р. (справа №2-8685/2005р.), яке набуло законної сили, та на час розгляду даної справи є чинним, за ОСОБА_7 (після шлюбу ОСОБА_4) Г.А. було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.19). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 48646791 від 29.11.2015р. право власності на вказану вище квартиру зареєстроване за ОСОБА_7 (а.с.20).

Згідно довідки Ф-1 від 15.06.2016р. на житловій площі в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, як є матерю ОСОБА_11

Судом встановлено, та підтверджено сторонами по справі що сімя ОСОБА_2 в спірній квартирі жодного дня не проживала, свої речі в квартирі не мають. Їх реєстрація, зі слів сторін, відбувалася з метою вирішення житлових питань родини ОСОБА_7.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено у ч. 4 ст. 41 Конституції України, якою визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України; далі ЦК).

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, аналіз зазначених вище норм, вказує на те, що сам по собі факт реєстрації позивачів на спрій житловій площі не може бути безумовною підставою для виникнення у них права на користування житловою площею в ній. Таке право може виникнути у фізичних осіб при наявності на це згоди її власника, яка в даному випадку отримана не була.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, та виходячи з того, що власником спірної квартири є ОСОБА_4, то позовні вимоги були предявлені до неналежного відповідача ОСОБА_3, яка є членом сімї власника квартири. В свою чергу з боку позивача не було надано жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на вчинення з боку ОСОБА_3 будь-яких перешкод.

Крім того, слід зазначити, що посилання позивача на те, що раніше була скасована приватизація по квартирі АДРЕСА_2 та на даний час квартира перебуває в комунальній власності є безпідставні в силу наявної інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про власника спірної квартири, якою на даний час є ОСОБА_4, що в силу положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є визначальним при встановлені належності спірної квартири.

Відтак, предявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,57,64,174,212,214,215, 218ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яка виступає від свого імені та як законний представник в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб без самостійних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення, зобовязання не перешкоджати у користуванні жилим приміщенням відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскарженев апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дняпроголошення рішення суду.

Суддя