Справа № 159/2267/16-ц
Провадження № 2/159/864/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

за участю: секретаря Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24.04.1979 року помер її чоловік ОСОБА_3, який був власником гаража № 366 по вул. Грибоєдова в м. Ковелі. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі й на вказаний гараж. За життя ОСОБА_3 заповіт на випадок своє смерті не залишив. Позивач, як дружина померлого ОСОБА_3, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті останнього, шляхом, вступу у володіння та розпорядження спадковим майном. У свою чергу син спадкодавця ОСОБА_2, відповідач по справі, звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька. Згідно повідомлення № 516/01-16 від 29.03.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний гараж у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на гараж № 366 в гаражному масиві по вул. Грибоєдова в м. Ковелі в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 24.04.1979 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, попередньо подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

24.04.1979 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 26.04.1979 року відділом загсу Ковельського міськвиконкому Волинської області.

Померлий ОСОБА_3 був чоловіком позивача, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 23.10.1965 року Бюро запису актів громадянського стану м. Львова, запис за № 2749.

З копії рішення Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області № 111 від 27.03.1972 року встановлено, що вказаним рішенням вирішено виділити земельну ділянку площею 3800 кв. м. під будівництво індивідуальних гаражів в кварталі № 7 м. Ковель по вул. Грибоєдова за рахунок земель міськвиконкому.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету міської ради депутатів трудящих № 266 від 25.09.1976 року, ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволено будівництво індивідуального гаража в кварталі № 7 по вул. Грибоєдова.

Таким чином гараж № 366 по вул. Грибоєдова в м. Ковелі належав ОСОБА_3, що додатково підтверджується Актом обстеження технічного стану будівлі гаража від 18.02.2016 року.

Як вбачається з технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна, виготовленого ТОВ "Бюро оцінки та інвентаризації", право власності на зазначений гараж не зареєстровано.

Спірний гараж відповідає чинним будівельним нормам і вимогам та план-схемі забудови гаражного масиву по вул. Грибоєдова, що підтверджується листом начальника відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради № 114 від 19.02.2016 року.

Таким чином після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все майно, яке належало йому на праві приватної власності, в тому числі й на вказаний гараж.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, заповіту ОСОБА_3 не залишив.

З копії спадкової справи №35 заведеної 09.04.1981 року вбачається, що позивач зверталась до держнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а саме, щодо грошових вкладів та автомобіля марки «ЗАЗ-965»

З оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 вбачається, що останній при житті заповіт на випадок своє смерті не залишив.

Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно повідомлення Ковельської держнотконтори № 516/01-16 від 29.03.2016 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж після смерті ОСОБА_3 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Відповідно до п. п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону 2003 року, Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої даного закону щодо спадкування застосовуються лише до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Таким чином, до вказаних правовідносин застосовуються правила Розділу VII ЦК України в редакції Закону 1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місце коли і поскільки воно не змінене заповітом.

Зважаючи на викладене та вимоги ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), позивач по справі є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд визнає переконливими твердження позивача про те, що вона своїми діями фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняла спадщину.

Отже, позивач по справі є спадкоємцем за законом майна, що належало померлому ОСОБА_3, а саме - гаража № 366 в кварталі № 7 гаражного масиву по вул. Грибоєдова в м. Ковелі, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом.

Таким чином суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовувала позовні вимоги, а саме її право на гараж № 366 в кварталі № 7 по вул. Грибоєдова в м. Ковелі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

Судові витрати суд залишає за сторонами.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 524, 548, 549, 562 ЦК України (в редакції 1963 року), суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № 366 у гаражному масиві по вул. Грибоєдова в м. Ковелі Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 26.04.1979 року в м. Ковелі Волинської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_4