У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Максимчук З.М., Рожин Ю.М.

секретар судового засідання: Мельник С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 17 травня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 17 травня 2016 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області (далі Відділ ДВС) від 3 жовтня 2012 року про відкриття виконавчого провадження.

У поданій на ухвалу апеляційній скарзі заявник покликався на її незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

На її обґрунтування зазначав про неврахування матеріалів виконавчого провадження № ВП №35054761, а також безпідставне відхилення його клопотання про їх витребування та огляд. Ці обставини унеможливили всебічний і обєктивний розгляд справи. Копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2012 року всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" йому надіслана не була, а супровідний лист № 10761/08 від 03.10.2012 року про її направлення не доводить отримання ним цього документа. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів про надіслання рекомендованим листом йому постанови про відкриття виконавчого провадження та отримання ним оскаржуваної постанови.

На його думку, всупереч вимогам ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" в матеріалах виконавчого провадження відсутня заява стягувача АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про прийняття виконавчого документа.

Залишено поза увагою суду те, що в матеріалах виконавчого провадження ВП № 35054761 відсутній виконавчий лист № 2-30/11, який виданий 3 січня 2012 року Дубенським міськрайонним судом про стягнення з нього на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" 184 178, 84 гривень.

З цих міркувань просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухваливши нову про задоволення його скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №35054761 від 03.10.2012 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи заявнику в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості, оскільки оскаржувану постанову винесено державним виконавцем з додержанням вимог закону.

Проте такі висновки є передчасними.

З матеріалів справи вбачається, що 3 жовтня 2012 року державним виконавцем Відділу ДВС відкрито провадження з виконання виконавчого листа №2-30, який виданий 5 січня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Фінанси та Кредит" 184 178, 84 гривень заборгованості, про що винесено відповідну постанову. Цією постановою накладено арешт на все майно, що належить боржнику, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого належного йому майна (а.с. 5, 11).

Того ж числа постанову направлено на адресу ОСОБА_1

В звязку з невстановленням протягом року місцезнаходження оголошеного в розшук автомобіля "Skoda Octavia Tour 1", що належить боржнику, а також через відсутність іншого майна, на яке можна звернути стягнення, 23 жовтня 2014 року виконавчий лист №2-30 від 5 січня 2012 року повернуто стягувачеві (а.с. 12).

Вважаючи, що його права порушені винесенням державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, заявник 10 лютого 2016 року звернувся до суду з відповідною скаргою.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Стаття 72 ЦПК України передбачає втрату права на вчинення процесуальної дії із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

З розяснень, даних пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. третьому п. 16 своєї постанови "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", вбачається, що строки звернення заявника зі скаргою до суду є процесуальними, тобто можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягував, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Заявник наполягав на тому, що копію оскаржуваної постанови отримав 1 лютого 2016 року під час розгляду іншої цивільної справи. Натомість судом не було з'ясовано, чи він був обізнаний раніше з фактом існування цієї постанови; чи йому було відомо про виконавче провадження і вчинення державним виконавцем виконавчих дій щодо стягнення 184 178, 84 гривень; чи направлялася йому та чи була вручена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, а також де знаходиться або причини зникнення належного ОСОБА_2 автомобіля "Skoda Octavia Tour 1", що побічно може свідчити про його обізнаність з існуванням виконавчого провадження і намагання уникнути відповідальності.

Оскільки судом першої інстанції не досліджено обставин додержання заявником строку звернення зі скаргою до суду та поважності причин його пропуску, тому оскаржувана ухвала не може залишатися чинною.

Підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і передачі питання на новий розгляд відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України є порушення порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 3, 303, 307, 312, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 17 травня 2016 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: