Єдиний унікальний номер 235/2722/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1270/2016
Головуючий у 1 інстанції: Данилів С.В.
Доповідач: Канурна О.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Канурної О.Д.,

суддів: Постолової В.Г., Санікової О.С.

секретар Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживачів та стягнення неустойки за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживачів та стягнення неустойки. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона 08 серпня 2014 року у магазині «АЛЛО» ТОВ «АЛЛО», який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200 річчя Кривого Рогу, буд. 14а придбала флеш-накопичувач «Silscon Power» вартістю 89 грн. 10 коп. При користуванні ним позивач виявила недоліки. 17 жовтня 2014 року вона звернулася до продавця з вимогою про гарантійний ремонт, але їй було відмовлено у гарантійному ремонті.

23 травня 2015 року позивач звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача про захист прав споживачів. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «АЛЛО» про захист прав споживачів задоволені частково. Зобов'язано ТОВ «АЛЛО» прийняти на гарантійний ремонт флеш-накопичувач «Silicon Power», придбаний 08 серпня 2014 року (фіскальний чек №11455) ОСОБА_1 Стягнуто з ТОВ «Алло» на користь ОСОБА_1 181, 56 грн. та в дохід держави судовий збір в розмірі 487, 20 грн. Вказане вище рішення набрало законної сили 03.02.2016 року.

05 лютого 2016 року позивач направила на адресу відповідача заяву з вимогою про добровільне виконання рішення. Крім того, позивач просила сплатити у добровільному порядку неустойку за прострочення гарантійного ремонту за період, що минув з моменту подачі першої позовної заяви, тобто з 23 травня 2015 року по 05.02.2016 року.

04.04.2016 року позивач отримала відповідь від ТОВ «АЛЛО», в якій позивачу було запропоновано здійснити обмін товару. Їй також було відмовлено у сплаті неустойки за період, що минув після подачі позовної заяви від 23 травня 2015 року. Погодившись із пропозицією ТОВ «АЛЛО», позивач змінила вимогу і 06 квітня 2016 року звернулася із усною заявою про заміну товару на аналогічний. 12 квітня 2016 року вона подала письмову заяву відповідачу і того ж дня отримала новий флеш-накопичувач.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь 583 грн.02 коп., у тому числі: 283 грн.02 коп. неустойку за прострочення строку ремонту флеш-накопичувача за період з 24 травня 2015 року по 06 квітня 2016 року; 300 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживачів та стягнення неустойки відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилася позивач ОСОБА_1 і оскаржила його в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вказане вище рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Просить апеляційний суд скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме стягнути з відповідача на її користь 583 грн. 02 коп., у тому числі: 283,02 грн. неустойку за прострочення строку ремонту флеш-накопичувача за період з 24 травня 2015 року по 06 квітня 2016 року; 300 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність.

В судове засідання апеляційного суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 2960 (а.с. 79).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «АЛЛО» про захист прав споживачів задоволені частково. Зобов'язано ТОВ «АЛЛО» прийняти на гарантійний ремонт флеш-накопичувач «Silicon Power», придбаний 08 серпня 2014 року (фіскальний чек №11455) ОСОБА_1

Стягнуто з ТОВ «Алло» на користь ОСОБА_1 181, 56 грн. та в дохід держави судовий збір в розмірі 487, 20 грн. Вказане вище рішення набрало законної сили 03.02.2016 року.

Згідно листа ТОВ «АЛЛО» № 11/1Г від 01 березня 2016 року, вбачається, що на вимогу ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду у добровільному порядку, позивачу було запропоновано обміняти її товар на аналогічний, у звязку з тим, що наданий позивачем флеш-накопичувач повністю розламаний та деякі із деталей мають відламані частини, а також повідомлено, що ними перераховано пеню у сумі 181,56 грн. З приводу сплати неустойки у добровільному порядку за інший термін повідомлено, що ними виконано рішення суду у добровільному порядку у строки з моменту передачі ОСОБА_1 їм товару, відтак правові підстави для задоволення цієї вимоги відсутні.

Згідно заяви ОСОБА_1 про заміну товару на аналогічний від 12 квітня 2016 року, позивач отримавши лист відповідача із пропозицією здійснення заміни товару погодилася на обмін. 12 квітня 2016 року позивач здійснила обмін флеш-накопичувача із недоліками на новий аналогічний флеш-накопичувач, з числа наявних у продавця.

Пунктом 26 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 р. № 506, передбачено, що гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, пов'язаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між позивачем та відповідачем відбулася заміна товару на аналогічний з числа наявних у продавця (виробника), жодного ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини не відбувалось, відтак підстави для виплати пені, відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» немає, оскільки пеня виплачується за кожний день затримки в усуненні недоліків, а недоліки не усувалися.

Пунктом 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту.

Позивач товар придбала 08 серпня 2014 року, а першу вимогу з приводу гарантійного ремонту товару позивачем було заявлено 17 жовтня 2014 року, і під час розгляду справи у Красноармійському міськрайонному суді Донецької області заявлена вимога позивача про стягнення неустойки була розглянута.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції у порушення процесуального права посилається на фотографії, надані відповідачем, як на докази того, що недоліки товару виникли з провини споживача, є безпідставними, оскільки частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд першої інстанції оцінював докази у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відсутні будь-які підстави для звільнення відповідача від виконання обовязку з гарантійного ремонту товару, заява на який була предявлена відповідачу ще 17 жовтня 2014 року, є безпідставини, оскільки позивач погодилася з пропозицією відповідача і отримала новий аналогічний флеш-накопичувач, з числа наявних у продавця 12 квітня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що висновок суду першої інстанції щодо звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання з гарантійного ремонту є таким, що не відповідає вимогам закону, є безпідставними з наступних підстав. Позивач вважає, що починаючи з 01 листопада 2014 року відповідач повинен виплачувати їй 0,891 грн. за кожний день невиконання зобовязання з гарантійного ремонту товару і до 06 квітня 2016 року. Але таке твердження позивача є помилковим. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «АЛЛО» про захист прав споживачів задоволені частково. Зобов'язано ТОВ «АЛЛО» прийняти на гарантійний ремонт флеш-накопичувач «Silicon Power», придбаний 08 серпня 2014 року (фіскальний чек №11455) ОСОБА_1, а також стягнуто з ТОВ «Алло» на користь ОСОБА_1 181, 56 грн. неустойки. Кількість днів затримки усунення недоліків станом на 23 травня 2015 року складає 204 дня.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачкою не враховано, що рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2015 року набрало законної сили лише 03.02.2016 року. 05 лютого 2016 року позивач направила на адресу відповідача заяву з вимогою про добровільне виконання рішення. Крім того, позивач просила сплатити у добровільному порядку неустойку за прострочення гарантійного ремонту за період, що минув з моменту подачі першої позовної заяви, тобто з 23 травня 2015 року по 05.02.2016 року і у лютому 2016 року вказана вище неустойка була сплачена позивачці за період з 01 листопада 2014 року по 23 травня 2015 року. 04.04.2016 року позивачка отримала письмову відповідь від ТОВ «Алло», в якій позивачці було запропоновано здійснити обмін товару, 06 квітня відповідач погодилася з пропозицією ТОВ «Алло» і 12 квітня 2016 року подала письмову заяву до відповідача і в той же день отримала новий флеш-накопичувач.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди також є безпідставними, виходячи з наступного:

Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами) передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно з пунктом 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції», зазначено, що продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема, пов'язаних з розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію.

Згідно зі ст. 6 вказаного вище Закону потерпілий повинен довести наявність шкоди, наявність дефекту в продукції, наявність причино - наслідкового звязку між дефектом в продукції та шкодою.

Відповідно до частини 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Висновок суду про те, що позивач при звернені до суду не надав доказів щодо того, що товар має дефект, не відповідає рівню безпеки на яку споживач має право розраховувати, не підтверджено наявність шкоди, та не надано жодного доказу, підтвердженого спеціалістом, що позивач після користування флеш-накопичувачем мав розлад здоровя та, що стан здоровя позивача погіршився, є законним і обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначився з характером виниклих спірних правовідносин та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2016 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: