АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2323/16 Справа № 203/4509/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самошикі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року

у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін», товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси», ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмаш», товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Мінералс», про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2015 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом, посилаючись на слідуючи обставини.

19 серпня 2010 року між ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» та ТОВ «Юмін» було укладено кредитний договір № 190810-КЛТМ, а також протягом строку його дії низку договорів про зміну його умов, зокрема наступні договори: №№260111, 280111, 190411, 190411/1, 220411, 031111, 161211, 191211, 221211, 231211, 010312, 270412, 170812, 271212, 230113, 010313, 150313, 310513, 010713,311013,311013/1, 191214, 191214/1

Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили наступні умови:

- ліміт кредитування (в редакції кредитного договору від 19.12.2014р.) - 2 050 000,00 доларів США;

- плата за користування кредитом (в редакції кредитного договору від 27.12.2012р.)-13 % річних (п. 1.4.), а в разі прострочення повернення кредиту 18 % річних (п. 1.4.);

- строк (термін) повернення кредиту (в редакції кредитного договору від 19.12.2014р.) - не пізніше 20.06.2015р. (п. 1.1.);

- сплата комісії (в редакції кредитного договору від 19.12.2014р.) - в сумі 30 834,00 доларів США (в гривнях по курсу НБУ на момент здійснення оплати, кінцевий термін сплати всієї суми якої до 20.06.2015р.

Банк надав боржнику доступ до кредитних коштів в межах ліміту 2 050 000,00 доларів США та відповідно до умов договорів №№ 161211, 191211, 221211 про надання кредиту (траншу)- надав боржнику кредити в загальній сумі 2 050 000,00 доларів США. Боржник зобовязався повернути отримані кредити не пізніше 20.06.2015р., однак взятих на себе зобовязань не виконав.

Загальна сума заборгованості боржника перед банком за кредитним договором станом на 14.07.2015р. складає 2 248 541,10 доларів США та 2 946 027,52 гривень, а саме:

- 2 050 000,00 доларів США тіло кредиту,

- 198 541,10 доларів США проценти за користування кредитом,

- 673 692,31 гривень комісія за управління кредитом,

- 1 628 326,46гривень пеня за прострочення повернення тіла кредиту,

-644 008,75 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між банком та ТОВ «Проско Ресурси» (поручитель-1) 19.08.2010р. було укладено договір поруки № 190810-П/1. Поручитель-1 зобовязався перед банком солідарно відповідати за виконання боржником його зобовязань за кредитним договором. Сторони укладали договори щодо внесення змін у вказаний договір поруки. Останній договір про зміну договору поруки- № 191214 укладався 19 грудня 2014 року.

З метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 (поручитель-2) 19.08.2010р. було укладено договір поруки № 190810-П/2. Поручитель-2 зобовязався перед банком солідарно відповідати за виконання боржником його зобовязань за кредитним договором. Сторони укладали договори щодо внесення змін у вказаний договір поруки. Останній договір про зміну договору поруки- № 191214 укладався 19 грудня 2014 року.

З метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між банком та ТОВ «Трансмаш» (поручитель-3) 26.01.2011р. було укладено договір поруки № 260111-П. Поручитель-3 зобовязався перед банком солідарно відповідати за виконання боржником його зобовязань за кредитним договором. Сторони укладали договори щодо внесення змін у вказаний договір поруки. Останній договір про зміну договору поруки- № 191214 укладався 19 грудня 2014 року.

З метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між банком та ТОВ «Юкрейн Мінералс» (поручитель-4) 19.12.2013р. було укладено договір поруки № 191213. Поручитель-4 зобовязався перед банком солідарно відповідати за виконання боржником його зобовязань за кредитним договором. 19.12.2014 р. сторони укладали договір № 191214 про внесення змін у вказаний договір поруки.

Банк направляв боржнику вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Аналогічну вимогу також було направлено поручителям. Однак, вимоги залишилася без задоволення.

У звязку з вищевказаним, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 190810-КЛТМ від 19.08.2010р.: 2050000,00 доларів США- тіло кредиту, 198541,10 доларів США- проценти за користування кредитом, 673692,31 грн.- комісія за управління кредитом, 1628326,46 грн.- пеня за прострочення повернення тіла кредиту, 644008,75 грн.- пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 3564 ,00 грн.- за сплачений судовий збір, а всього стягнути 2 248 541,10 доларів США та 2 946 027 грн. 52 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін» (), товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси» (), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (іпн. НОМЕР_1), товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмаш» (), товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Мінералс» () на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» () у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 190810-КЛТМ від 19.08.2010р.: 2050000,00 доларів США- тіло кредиту, 198541,10 доларів США- проценти за користування кредитом, 673692,31 грн.- комісія за управління кредитом, 1628326,46 грн.- пеня за прострочення повернення тіла кредиту, 644008,75 грн.- пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а всього стягнути 2 248 541 (два мільйони двісті сорок вісім тисяч пятсот сорок один) долар 10 центів США та 2 946 027 (два мільйони девятсот сорок шість тисяч двадцять сім) грн. 52 коп.

Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін», товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси», ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмаш», товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Мінералс» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» судові витрати за сплаченийсудовийзбір-3564,00грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з нього, як поручителя, та відмовити Банку у задоволені позову до нього.

процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2010 року між позивачем ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» та відповідачем ТОВ «Юмін» було укладено кредитний договір № 190810-КЛТМ (а.с.9-12), а також протягом строку його дії укладено низку договорів про зміну його умов: №№260111, 280111, 190411, 190411/1, 220411, 031111, 161211, 191211, 221211, 231211, 010312, 270412, 170812, 271212, 230113, 010313, 150313, 310513, 010713,311013,311013/1, 191214, 191214/1 (а.с.13-34об.).

Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили наступні умови:

- ліміт кредитування (в редакції кредитного договору від 19.12.2014р.) - 2 050 000,00 доларів США;

- плата за користування кредитом (в редакції кредитного договору від 27.12.2012р.)-13 % річних (п. 1.4.), а в разі прострочення повернення кредиту 18 % річних (п. 1.4.);

- строк (термін) повернення кредиту (в редакції кредитного договору від 19.12.2014р.) - не пізніше 20.06.2015р. (п. 1.1.);

- сплата комісії (в редакції кредитного договору від 19.12.2014р.) - в сумі 30 834,00 доларів США (в гривнях по курсу НБУ на момент здійснення оплати, кінцевий термін сплати всієї суми якої до 20.06.2015р.

Банк надав боржнику доступ до кредитних коштів в межах ліміту 2 050 000,00 доларів США та відповідно до умов договорів №№ 161211, 191211, 221211 про надання кредиту (траншу)- надав боржнику кредити в загальній сумі 2 050 000,00 доларів США, в тому числі:

- 1 046 000,00 дол.США (меморіальний ордер № К/498445 (а.с.35) та заява-зобовязання від 16.12.2011р. а.с.35об.).

- 798 770,00 дол.США (м/о № К/498918 (а.с.36) та заява-зобовязання від 19.12.2011р. а.с.36об.).

- 201 000,00 дол.США (м/о № К/500267 (а.с.37) та заява-зобовязання від 22.12.2011р. (а.с.37 об.)

- 4 230,00 дол.США ( м/о № 789144 (а.с.38) та заява-зобовязання від 01.04.2014р. (а.с.38 об.).

Тобто, банк виконав перед боржником взяті на себе зобовязання повністю та належним чином та відповідно до умов кредитного договору.

Згідно п. 1.1. кредитного договору (в редакції від 19.12.2014р.) боржник, зобовязався повернути отримані кредити не пізніше 20.06.2015р., однак не виконав взятих на себе зобовязань, чим порушив права банку.

Відповідно до ст. 1048, 1054 ЦК України та до умов кредитного договору (п. 1.6., 2.3.) відповідач- ТОВ «Юмін» зобовязаний щомісяця сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами. Між банком та боржником обумовлено наступні розміри процентних ставок:

- звичайна13 % річних, починаючи з 27.12.2012р. (п. 1.4. кредитного договору в редакції від 27.12.2012р.),

- підвищена 18 % річних, в разі прострочення повернення кредиту, починаючи з 27.12.2012р. (п. 1.4. Кредитного договору в редакції від 27.12.2012р.),

- підвищена 15 % річних, в разі настання обставин, передбачених умовами Кредитного договору (п. 1.10.1 Кредитного договору в редакції від 19.12.2014р.).

Відповідно до п. 2.3.2. кредитного договору (в редакції від 17.08.2012р.) проценти за користування кредитами повинні сплачуватися боржником щомісяця в останній робочий день поточного місяця, а також у день повного погашення заборгованості за договором.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідач ТОВ «Юмін» дотримувався умов кредитного договору в частині сплати процентів до жовтня місяця 2014 року включно. Починаючи з листопада 2014 року боржник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобовязань, чим порушив умови кредитного договору. На момент подання до суду позову несплаченими залишаються проценти за користування кредитними коштами, нараховані за період з 01.11.2014р. по 30.06.2015р.

Таким чином, заборгованість боржника за кредитним договором по несплаченим процентам станом на 14.07.2015р. складає 198 541,10дол.США , що видно з розрахунку (а.с.39).

Відповідно до п.п. 3.1.11., 3.1.12., 3.4.12. кредитного договору (в редакції від 17.08.2012р.), в разі порушення умов кредитного договору, зокрема умов щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитами, на вимогу банку боржник зобовязаний достроково повернути кредитні кошти. 10.04.2015 р. позивачем на адресу боржника було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту(а.с.41), яка залишилася без відповіді та задоволення .

Тобто, відповідач своїх зобовязань щодо повернення тіла кредиту в сумі 2 050 000,00дол.США не виконав ні в достроковому порядку (відповідно до вимоги), ні у встановлені кредитним договором терміни (не пізніше 20.06.2015р.), тобто допустив неодноразове порушення прав банку.

Крім того, боржником порушено умови кредитного договору (в редакції договору № 191214/1 від 19.12.2014р.) щодо належної та своєчасної сплати комісії за управління кредитом в загальній сумі 30 834,00дол.США. Комісія повинна була бути сплачена боржником на користь банку за певним графіком відповідно до умов договору, але до 20.06.2015р., однак сплачена не була, що також порушує права банку.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязань може забезпечуватися в т.ч. неустойкою (штраф, пеня). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За умовами кредитного договору (п. 3.4.11. в редакції від 17.08.12), у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, боржник зобовязаний сплатити банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Внаслідок порушення боржником строків повернення кредитних коштів, а також строків по сплаті процентів за користування кредитами, боржник повинен сплатити банку пеню, розмір якої станом на 14.07.2015р. відповідно до разрахунку (а.с.39-40) складає:

- за несвоєчасне повернення тіла кредиту 1 628 326,46 грн.,

- за несвоєчасну сплату процентів 644 008,75 грн.

Загальна сума заборгованості боржника перед банком за кредитним договором станом на 14.07.2015р. складає 2 248 541,10 доларів США та 2 946 027,52 грн., а саме:

- 2 050 000,00 доларів США тіло кредиту,

- 198 541,10 доларів США проценти за користування кредитом,

- 673 692,31 гривень комісія за управління кредитом,

- 1 628 326,46гривень пеня за прострочення повернення тіла кредиту,

-644 008,75 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Окрім того, з метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між банком та ТОВ «Проско Ресурси» (поручитель-1) 19.08.2010р. було укладено договір поруки № 190810-П/1 (а.с.43). Поручитель-1 зобовязався перед банком солідарно відповідати за виконання боржником його зобовязань за кредитним договором. Сторони укладали договори щодо внесення змін у вказаний договір поруки (а.с.44-55), останній договір про зміну договору поруки- № 191214 укладався 19 грудня 2014 року.

З метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 (поручитель-2) 19.08.2010р. було укладено договір поруки № 190810-П/2 (а.с.58). Поручитель-2 зобовязався перед банком солідарно відповідати за виконання боржником його зобовязань за кредитним договором. Сторони укладали договори щодо внесення змін у вказаний договір поруки (а.с.59-70об), останній договір про зміну договору поруки- № 191214 укладався 19 грудня 2014 року.

З метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між банком та ТОВ «Трансмаш» (поручитель-3) 26.01.2011р. було укладено договір поруки № 260111-П (а.с.74). Поручитель-3 зобовязався перед банком солідарно відповідати за виконання боржником його зобовязань за кредитним договором. Сторони укладали договори щодо внесення змін у вказаний договір поруки (а.с.75-84об), останній договір про зміну договору поруки- № 191214 укладався 19 грудня 2014 року.

З метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між банком та ТОВ «Юкрейн Мінералс» (поручитель-4) 19.12.2013р. було укладено договір поруки № 191213 (а.с.88.). Поручитель-4 зобовязався перед банком солідарно відповідати за виконання боржником його зобовязань за кредитним договором. 19.12.2014 р. сторони укладали договір № 191214 про внесення змін у вказаний договір поруки (а.с.89-90).

Банк направляв боржнику вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати процентів (а.с.41). Аналогічну вимогу також було направлено поручителям (а.с.56, 72, 86, 91) Однак, вимоги залишилася без задоволення.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» про стягнення кредитної заборгованості суд першої інстанції, виходив з того, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду, вважає його обґрунтованим, та таким що відповідає обставинам справи, наявним у справі доказам та узгоджується з приписами ч.1 ст. 526, 527, 610, 1054 ЦК України, та положенням п. 3.1.11., 3.1.12., 3.4.12. укладеної між сторонами кредитної угоди, з послідуючими змінами та доповненнями.

Але, що стосується позовних вимог Банку про солідарне стягнення заборгованості із юридичних осіб, а саме: з товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін», товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси», товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмаш», товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Мінералс», заборгованості за кредитним договором № 190810-КЛТМ від 19.08.2010рПАТ слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-745ц15.

Виходячи з того, що суд помилково прийняв до розгляду позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» до товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін», товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси», товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмаш», товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Мінералс» рішення суду в цій частині на підставі ст. ст. 205, 310 ЦПК України необхідно скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити, повідомивши позивача, що розгляд його позовних вимог до юридичних осіб про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів.

Що стосується доводів апеляційної скарги, щодо закриття провадження по справі до поручителя ОСОБА_2 на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, то колегія суддів вважає, що вказані доводи є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки строк договору поруки в даному випадку не сплив, а отже порука не є такою, що припинилася.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року в частині солідарного стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін», товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси», товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмаш», товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Мінералс», заборгованості за кредитним договором № 190810-КЛТМ від 19.08.2010р. скасувати, та провадження в цій частині - закрити.

Заочне рішення суду в частині розподілу судових витрат скасувати, та ухвалити нове рішення в цій частині, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» судові витрати за сплачений судовий збір - 3564,00 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/