РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14196/15-ц

Провадження № 2/643/554/16

30.05.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Крівцова Д.А.,

за участю секретаря Стальмакової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2007 року по 01.08.2014 року в розмірі 5027,58 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі Квартира) та є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надає позивач. Відповідачі не сплачують в повному обсязі за вказані послуги, що призвело до утворення вказаної вище заборгованості.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Заперечувала проти застосування строків позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Надала суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що договір про надання житлово комунальних послуг між позивачем та власниками Квартири не укладався. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності. Просила застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними отриманими з адресно довідкового бюро в Харківській області.

Як вбачається з довідки, наданої КП «Жилкомсервіс» № 526 від 14.08.2014 року за вищевказаною адресою зареєстровано три повнолітні особи: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, вказані особи є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надає позивач.

За період з 01.03.2007 року по 01.08.2014 року у відповідачів виникла заборгованість з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 5027 грн. 58 коп.

Згідно ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартплати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за комунальні послуги в квартирі, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України, загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу, складає три роки.

Згідно з ч. ч. 1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом 25.08.2015 року.

Як вбачається з ухвали Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2014 року, з вимогою щодо стягнення заборгованості з осіб, які проживають в Квартирі, в порядку наказаного провадження позивач звертався до суду, проте у прийнятті заяви позивача про видачу судового наказу було відмовлено, позивачу було роз'яснено право звернутись з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Оскільки норми ст. 264, 265 ЦК України пов'язують переривання перебігу позовної давності виключно з фактом пред'явлення позову, звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу не може бути розцінено судом в якості обставини, яка мала наслідком переривання перебігу позовної давності.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строки позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2007 року по 24.08.2012 року, в зв'язку з чим відмовляє позивачу в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за вказаний період.

За таких обставин, а також враховуючи, що позивачем не надано суду відповідних доказів та не обґрунтовано розмір нарахувань з 25.08.2012 року по 31.08.2012 року, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 01.09.2012 року по 01.08.2014 року.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості з урахуванням періоду платежу, за період з 01.09.2012 року по 01.08.2014 року розмір заборгованості відповідачів складає 1403,09 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача в частині стягнення заборгованості за період, що не перевищує строк позовної давності, а саме з 01.09.2012 року по 01.08.2014 року в розмірі 1403,09 грн.

Доводи відповідача щодо відсутності між ним та позивачем укладеного в письмовій формі договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення як підстави для відмови в позові, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з правових позицій, викладених в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13, пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як встановлено судом, відповідачі є власниками вказаної вище Квартири та проживають в ній. Враховуючи наведене, а також вказані вище правові позиції Верховного Суду України, відсутність укладеного в письмовій формі договору між сторонами не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг, які надавались позивачем.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності передбачених чинним законодавством України підстав для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості на надані позивачем послуги.

При цьому доводи відповідача ОСОБА_1 відносно того, що власниками квартири є п'ять осіб, а позов пред'явлено тільки до трьох, не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідачі несуть солідарний обов'язок щодо сплати заборгованості, а згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи наведене, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 1403,09 грн.

Розмір судового збору в даній цивільній справі складає 243,60 грн., які були сплачені позивачем під час пред'явлення позову. Позивачем було заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 5027,58 грн. Судом задоволено позовні вимоги в розмірі 1403,09 грн. Таким чином, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог відшкодуванню підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 67,98 грн., які суд стягує з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Жилкомсервіс» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» грошові кошти у розмірі 1403 (одна тисяча чотириста три) гривні 09 (девять ) копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 67 (шістдесят сім) грн. 98 коп. в рівних частках, по 22 (двадцять дві) гривні 66 (шістдесят шість) копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Крівцов Д.А.