РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12735/15-ц

пр. № 2/759/518/16

16 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Слободян Володимир Михайлович про визнання права на спадщину і визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд визнати його право на відкриту спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 за правом представлення, замість померлого до відкриття цієї спадщини її чоловіка - його рідного брата ОСОБА_6, який як спадкоємець по закону першої черги, отримав би всю відкриту спадщину; визнати заповіт ОСОБА_5, посвідчений 19.02.2013 Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Слободян В.М. недійсним; задовольнити позовні вимоги щодо успадкування предметів домашнього вжитку згідно переліку до позовної заяви і оподаткування їх вартості за нульовою ставкою; зобов'язати відповідача надати можливість позивачу забрати перелічене майно, посилаючись на ті підстави, що 09.02.2015 на його заяву нотаріусом надано відмову у прийняті спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, яка мешкала самотньо за адресою: 03148, АДРЕСА_1, оскільки спадкоємцем по заповіту є відповідач. У минулому ОСОБА_5 була дружиною померлого брата позивача ОСОБА_6, які за час спільного проживання користувалися майном сім'ї позивача та їх батьків. При ознайомленні із заповітом у позивача виниклі сумніви у його підписанні саме ОСОБА_5

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, пояснивши, що речі які знаходяться у спірній квартирі для нього мають значення як сімейна реліквія, а не як культурна цінність.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, надавши заперечення у письмовому вигляді, позовні вимоги вважає безпідставними.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був припинений у 1988 році, у зв'язку із смертю ОСОБА_6

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.03.2002 право власності на зазначену квартиру належить померлій ОСОБА_5 (а.с. 44).

Відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 60).

19.02.2013 ОСОБА_5 згідно заповіту заповіла ОСОБА_3 належну їй на праві власності зазначену квартиру (а.с. 62).

Згідно наданих фотокарток представником відповідача по справі перелічених речей на які посилається позивач наявність їх не вбачається, що не заперечується у судовому засіданні позивачем по справі (а.с. 137-139).

Всупереч правилам п.п. 5, 6 ч. 2 ст 119 ЦПК України, п. 7 Постанови ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позивач у своєї позовної заяві викладає лише позовні вимоги, але не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку він посилається.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач зазначає у позовній заяві, що він є спадкоємцем першої черги свого померлого брата, а тому має всі законні підстави на частину квартири та речей які зберігаються у зазначеній квартирі.

З огляду на викладене, позивачем не надано належніх та допустимих доказів, що він має будь-які права спадкоємця померлої ОСОБА_5 та наявності зазначених речей у зазначеній квартирі, також, позивачем не доведено недійсність заповіту ОСОБА_5, посвідченого 19.02.2013 Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Слободяном В.М.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, судова практика повинна відповідати наведеному рішенню Верховного Суду України.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справі та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 360-7 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Слободян Володимир Михайлович про визнання права на спадщину і визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: