Провадження № 2/200/1411/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Єлісєєвой Т.Ю.

при секретарі Кузьміній С. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Бабушкінської районної у м. дніпропетровську ради, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування свої позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що його дружина ОСОБА_2 звернулася у 2015 році до суду з позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що двоє синів від шлюбу із ОСОБА_1 на час її звернення з позовом проживають разом з нею і після розірвання шлюбу залишать проживати з матірю. В звязку з тим, що твердження ОСОБА_2 щодо проживання дітей не відповідало дійсності, ОСОБА_1 звернувся до суду про визначення проживання сина ОСОБА_4 разом з ним його батьком. Оскільки син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після фактичного розірвання шлюбних відносин між батьками, з початку 2015 року проживає разом з ним. Виконавчим комітетом Бабушкінської районної у місті Дніпропетровська ради 26 червня 2015 року прийняте рішення №169, яким визначене місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1; зобовязано батька дитини не чинити перешкод у спілкуванні дитини з матірю ОСОБА_2. ОСОБА_2 вказане рішення органу опіки та піклування не оспорювала, але у справі №200/5136/15-ц про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, яка була розглянута Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, наполягала на тому, що після розірвання шлюбу двоє дітей будуть проживати разом з нею.

Позивач звернувся з заявою про розгляд справи без його присутності за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність та винести рішення відповідно до діючого законодавства.

Третя особа, Орган опіки та піклування Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, свого представника в судове засідання не направив, заперечень на позовну заяву не надав, доказів скасування рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровська ради 26 червня 2015 року №169 до суду не направляв.

У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, перевіривши письмові докази, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення позивача з позовом про визначення місця проживання дитини в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська знаходилася на розгляді цивільна справа №200/5136/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 27 серпня 2015 року звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зустрічним позовом по справі №200/5136/15-ц про визначення місця проживання дитини та визнання права власності на ? частки квартири, яка придбана у шлюбі. ОСОБА_5 своє звернення із зустрічним позовом у справі про розірвання шлюбу обґрунтовував тим, що обставини, які викладені ним у зустрічному позові тісно повязані з позовом про розірвання шлюбу, оскільки його дружина у своєму позові про розірвання шлюбу вказала неправдиві відомості про те, що наш малолітній син ОСОБА_4 проживає і буде проживати з нею разом. ОСОБА_1 зазначив що, насправді, син проживає разом з ним вже тривалий час і залишатися проживати разом з матірю не бажає; крім того, дружина вимагає від нього продати квартиру, яка придбана ними у шлюбі, в якій зареєстровані він з дружиною та наших два неповнолітніх сина, та по якій він вже тривалий час сплачує кредит. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2015 року по справі №200/5136/15-ц, зустрічна позовна заява була повернута. Тому, ОСОБА_1 звернувся до суду з окремими позовними заявами про поділ майна подружжя та з позовом, який є предметом розгляду у даній справі, про визначення місця проживання мого малолітнього сина ОСОБА_4 разом з ним за адресою його реєстрації: АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох синів, а саме: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після припинення шлюбних відносин між батьками, ОСОБА_6 проживає разом з матірю, а ОСОБА_3 разом з батьком.

До матеріалів справи додана копія витягу із протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 03 червня 2015 року. З наведено письмового доказу судом зясовано, що Комісією були розглянуті заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання ОСОБА_3. Судом також зясовано, що на засіданні Комісії були також заслухані класний керівник ОСОБА_3 та ОСОБА_3. За результатами розгляду заяв батьків, після вивчення документів та дослідження пояснень батьків, дитини та класного керівника, комісія чотирма голосами проти одного дійшла висновку про можливість підготовки висновку про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1.

За результатами розгляду прийнятого колегіального рішення Комісією Виконавчим комітетом Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради було прийняте відповідне рішення.

До матеріалів справи додана копія рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровська ради від 26 червня 2015 року №169, відповідно якого визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1; зобовязано батька дитини не чинити перешкод у спілкуванні дитини з матірю ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.ст. 160, 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучаєма зі своєю матір`ю.

Виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо їх малолітньої дитини при визначенні її місця проживання, суд повинен діяти виключно в інтересах дитини.

Враховуючи наведене та те, що доказів оспорювання рішення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровська ради від 26 червня 2015 року №169 з боку ОСОБА_2 не має, доказів скасування цього рішення органом, який його прийняв також не має, суд, дотримуючись положень Конвенції ООН «Про права дитини», Конституції України, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затверджений ПКМУ від 24.09.2008р. №866, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та спрямованими на захист найкращих інтересів дитини, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача оплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Бабушкінської районної у м. дніпропетровську ради, про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Особами, які не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.