АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4708/16 Головуючий 1 інст. Хайкін В.М.
Справа № 638/8309/16-ц
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Пономаренко Ю.А.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 травня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ПАТ «Сбербанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог ПАТ «Сбербанк» вказував, що 04 вересня 2012 року між ним та Приватним акціонерним товариством «Харківський коксовий завод» був укладений договір про відкриття кредитної лінії за умовами якого товариству надано кредит у сумі 7 280 000 доларів США. Також 04 вересня 2012 року між Банком та ТОВ «Коксотрейд» укладено договір про відкриття кредитної лінії на суму 4 466 000 доларів США. Крім того, 04 вересня 2012 року між Банком та Приватним акціонерним товариством «Термолайф» укладено договір про відкриття кредитної лінії на суму 30 980 000 доларів США. На забезпечення виконання вказаних кредитних зобовязань між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки. Зобовязання за кредитним договором товариства належним чином не виконують.

Тому, ПАТ «Сбербанк», з урахуванням права предявлення вимоги як до усіх боржників разом, так і до будь-якого з них окремо, просив суд стягнути з ОСОБА_1, як з поручителя за кредитними договорами, на користь Банку суму заборгованості у розмірі 3 000 доларів США.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 травня 2016 року у відкритті провадження у справі відмовлено на тій підставі, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сбербанк» ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням її до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що справа підлягає розгляду саме за правилами цивільного судочинства, оскільки незважаючи на те, що боржниками за кредитними договорами є юридичні особи, проте поручителем, до якого і предявлено позов, є фізична особа.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції господарського суду.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ПАТ «Сбербанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, як до поручителя за кредитними договорами від 04 вересня 2012 року, про стягнення заборгованості.

Питання цивільної юрисдикції регулюються главою 2 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Як розяснив Пленум ВСС України, викладених в п.3 Постанови "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 1 березня 2013 року №3, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст.17), Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст.1,12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Матеріали справи свідчать, що кредитні договори від 04 вересня 2012 року були укладені між ПАТ «Сбербанк» та юридичними особами, а саме: Приватним АТ «Харківський коксовий завод», ТОВ Коксотрейд», Приватним акціонерним товариством «Термолайф».

Поручителем за кредитними договорами є ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст. 543 ЦК).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Суд першої інстанції з порушенням норм процесуального права прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки позов, як за субєктним складом, так і за предметом, - підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства.

Перелік справ, підвідомчих господарським судам, визначено ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, зокрема ними є: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Суд першої інстанції не врахував цих положень, та не звернув уваги, що відповідач не може бути учасником господарського процесу, а право чи інтерес Банку у даних правовідносинах не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Посилання Банку на скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки з урахуванням того, що судом при відкритті провадження у справі був порушений порядок вирішення цього питання, скасовуючи ухвалу, суд апеляційної інстанції має направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Судова колегія, перевіряючи законність та обгрунтованість ухвали судді першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у судді першої інстанції, визнає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для її скасування.

Керуючись ст..ст. 303,304, ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст..ст. 313, 314, 315, 317, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сбербанк» задовольнити частково.

Ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 травня 2016 року скасувати, питання передати до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженні у справі.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Кокоша

ОСОБА_2