Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства дітей, третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про оспорювання батьківства дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що перебував в зареєстрованому шлюбу з відповідачкою з 22.12.2004 року, шлюб було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1035.

Посилається на те, що дружина ОСОБА_2 неодноразово залишала сім'ю, кидаючи його з малолітніми дітьми, як пізніше з'ясувалось, для позашлюбних статевих відносин, зраджувала його, поверталась додому у нетверезому стані із інших міст Київської та інших областей на таксі, і тому у нього з часом з'явився сумнів у його біологічному батьківстві народжених нею дітей у шлюбі. Діти мало були схожі на нього як батька, а з віком ця різниця тільки посилювалась, також і поведінка дружини тільки сприяла його підозрам.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідачка народила сина ОСОБА_3, як стало пізніше відомо, від позашлюбних відносин із ОСОБА_4, який після народження дитини, як і вона, вже не приховував своє батьківство та сталий статевий зв'язок з його дружиною задовго до народження дитини.

Обгрунтовує вимоги тим, що відповідачка після народження сина, зрозумівши що викрита у подружній зраді, забрала усі свої особисті речі, речі дітей, самих дітей, та переїхала на постійне місце проживання до ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, де і проживає по теперішній час, заявивши, що дітей народжувала тільки для себе, а його лише використала для їх утримання.

Посилається на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року його позов до відповідачки про оспорювання батьківства відносно сина ОСОБА_3 задоволено. Рішенням суду виключено відомості про нього як батька дитини з актового запису про народження - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ в м. Києві виданого 21 квітня 2015 року №768. Зазначене рішення суду набрало законної сили, відповідачкою позов визнано у повному обсязі, з мотивувальною частиною рішення, висновком експертизи погодилась, добровільно виконано рішення суду, переоформивши батьківство ОСОБА_3 на ОСОБА_4

Зазначає, що з метою розвіяння його сумнівів щодо біологічного батьківства, вирішив провести експертизу на кровну спорідненість також доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7, народжених відповідачкою у їхньому шлюбі. З висновку експертизи, проведеної ТОВ «Віотехком» від 22.07.2015 року, ймовірність його батьківства щодо доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 є нульовим, що виключає його біологічне батьківство.

В зв'язку з вищевикладеними обставинами вимушений звернутись до суду з вказаним позовом та просив виключити відомості про нього з актових записів про народження дітей, оскільки відсутнє кровне споріднення між ними.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями, просить їх задовольнити.

Відповідачкою в судовому засіданні зроблено усну заяву та надано письмову заяву про визнання позову позивача в повному обсязі згідно позовних вимог.

Представники 3-ї особи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, суду надано заяву відповідно до якої просять розглядати справу за їх відсутності, винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника 3-ї особи, відповідно до вимог ст.169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 136 СК України визначає, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України, № 3 від 15.05.2006 року, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Згідно п.11 даної постанови - Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Судом встановлено, що позивач оспорюючи своє батьківство просить суд виключити відомості про нього, як батька, з актового запису № 247 від 16.02.2005 року про народження дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, 16.02.2005 року, та з актового запису № 968 від 03.06.2010 року про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, 03.06.2010 року, в підтвердження чого посилається на висновок експертизи проведеної ТОВ «Віотехком» від 22.07.2015 року, згідно якої ймовірність його батьківства щодо доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 є нульовим, що виключає його біологічне батьківство.

Крім того з наданого суду Висновку експерта № 105 від 16.05.2016 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ( а.с.131-133) вбачається, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8,народжених ОСОБА_2, виключається, що підтверджує пояснення позивача та є підставою для задоволення його вимог.

Стаття 31 ЦПК України, визначає, що сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки. Крім прав та обов'язків , визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Крім того, зі змісту ст. 174 ЦПК України вбачається, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вже зазначалося вище, відповідачкою в судовому засіданні зроблено усну заяву про визнання позову позивача в повному обсязі, а також надано її письмовий варіант, який приєднаний до матеріалів справи.

Судом встановлено, що зазначена заява відповідачки не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність прийняття заяви про визнання позову відповідачкою та задоволення позову в повному обсязі, оскільки позивачем доведено відсутність кровного споріднення з дітьми, його вимоги грунтуються на чинному законодавстві та знайшли своє доведення в суді.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 122, 124, 128-129, 133-136,138 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3 керуючись ст. ст. 10, 11, 60,174, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,громадянина України - як батька, з актового запису № 247 від 16.02.2005 року про народження дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, 16.02.2005 року, та з актового запису № 968 від 03.06.2010 року про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, 03.06.2010 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко