Ухвала

іменем україни

23 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДемяносоваМ.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності, користуванні власністю, шляхом виселення з житлового будинку без надання іншого жилого приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником жилого будинку АДРЕСА_1 У будинку разом із нею проживають її онук ОСОБА_5 та його співмешканка ОСОБА_6 без реєстрації. Позивач зазначала, що останні ведуть аморальний спосіб життя, у добровільному порядку залишити житло не бажають.

У зв'язку з цим позивач просила усунути їй перешкоди у здійсненні права власності, користуванні власністю, шляхом виселення відповідачів з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Усунуто перешкоди у здійсненні права власності, користуванні власністю ОСОБА_4, шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з будинку АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину від 2 вересня 2003 року серії НОМЕР_1, реєстровий № 3056.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про часткове задоволення позову ОСОБА_4 Усунуто перешкоди у здійсненні права власності, користуванні власністю ОСОБА_4, шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_6 з будинку АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину від 2 вересня 2003 року серії НОМЕР_1, реєстровий № 3056. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності, користуванні власністю, шляхом виселення з житлового будинку без надання іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та встановивши, що ОСОБА_7 правомірно виселився у будинок АДРЕСА_1, як член сім'ї власника будинку, про що свідчить будинкова книга (а. с. 13-16), а ОСОБА_6 вселилася у цей будинок без дозволу власника будинку, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Такий висновок апеляційного суду відповідає встановленим у справі обставинам, ґрунтується на вимогах закону та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 5 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко

Колегія суддів: