У х в а л а

іменем україни

12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 24 березня 2016 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено до суду для продовження розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції із залишенням в силі ухвали суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивач до закінчення розгляду справи покинув судове засідання і не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відлучення позивача з приміщення суду було зумовлено поважною причиною - необхідністю відвідування лікаря його донькою, яка є інвалідом першої групи, що підтверджується довідкою, виданою поліклінікою Шумської центральної районної лікарні, і тривалий (впродовж години) розгляд судом клопотання про відвід давав йому таку можливість, а тому такі дії не можуть свідчити про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, з огляду на те, що він запізнився у судове засідання на декілька хвилин після проголошення ухвали з приводу заявленого відводу та повторного видалення суду до нарадчої кімнати, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

С.О. Карпенко