Справа № 2-3502/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 липня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Іоновій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача та визнання дій банку неправомірними, відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача по застосуванню до неї п 4.7. та п. 4.8. Кредитного договору № 10-915/08-А від 15.08.2015 року, укладеного між сторонами, в частині одностороннього збільшення процентної ставки до 18% річних та стягнути з відповідача на свою користь кошти у розмірі 5740,04 доларів США.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 15.08.2008 року між нею та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений кредитний договір №10-915/08-А, у відповідності до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 35845,00 доларів США строком до 14.08.2015 року.

Згідно з умовами Договору (п. 2.1.) банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 35845,00 доларів США з оплатою за процентними ставками, встановленими п. 4.1. цього Договору. Кредитні ресурси отримані позичальником за цим Договором використовувались за цільовим призначенням: для придбання автомобіля Honda CR-V, 2008 року випуску, (п. 2.3. Договору).

Станом на 31.03.2016 року зобов'язання про повернення кредитних ресурсів виконані повністю.

Позивачка зазначала, що, починаючи з вересня 2009 року, до неї банком протиправно були застосовані санкції, передбачені пунктами 4.7. та 4.8. Кредитного договору, а саме застосовано процентну ставку у розмірі 18 % річних, у зв'язку з чим було завдано матеріальної шкоди, оскільки в результаті їх неправомірного застосування вона переплатила значну суму коштів по Кредитному договору.

Вказувала, що без врахування п. п. 4.7. та 4.8. Кредитного договору повинна була сплатити відповідачу повну вартість кредиту в сумі 56 862,28 доларів США, але фактично нею було сплачено кошти у розмірі 62 602,32, тобто переплата за Кредитним договором склала 5 740,04 доларів США.

В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення на підставі наявних у справі доказів заочного рішення у зв'язку з неявкою представника відповідача не заперечував.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов згідно ст. 525 ЦК України не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 15.08.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Кредитний договір №10-915/08-А, у відповідності до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 35845,00 доларів США строком до 14.08.2015 року.

Згідно з умовами Договору (п. 2.1.) банк надав ОСОБА_1 в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 35845,00 доларів США з оплатою за процентними ставками, встановленими п. 4.1. цього Договору.

Кредитні ресурси, отримані ОСОБА_1 за цим договором, використовувались за цільовим призначенням - для придбання автомобіля Honda CR-V, 2008 року випуску, (п. 2.3. Договору).

Встановлено, що станом на 31.03.2016 року зобов'язання про повернення кредитних ресурсів виконано в повному обсязі.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008 року № 661-VI, який набрав чинності 09.01.2009 року, було внесено зміни до Цивільного кодексу України, а саме доповнено статтею 2056-1, яка регулює питання процентів за кредитним договором. Також статтю 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» було доповнено частиною четвертою такого змісту, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати розмір за договором банківського вкладу (крім вкладу на вимогу),за винятком випадків, вставлених законом.

Відповідно до ст.5 ЦК України щодо дії актів цивільного законодавства у часі визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Однак, починаючи з вересня 2009 року, банком протиправно в односторонньому порядку були застосовані передбачені пунктами 4.7. та 4.8. Кредитного договору процентні ставкі у розмірі 18 % річних, чим було завдано матеріальної шкоди, оскільки без врахування п. п. 4.7. та 4.8. Кредитного договору ОСОБА_1 повинна була сплатити відповідачу повну вартість кредиту в сумі 56 862,28 доларів США, але фактично було сплачено 62 602,32 доларів США, тобто, переплата склала 5 740,04 доларів США.

Частина 4 статті 42 Конституції України встановлює, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень п. 22, 23 ст. 1, ст. 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг): положення Закону України «Про захист прав споживачів», які є предметом офіційного тлумачення у справі, спрямовані на захист прав споживачів кредитних послуг та збалансування цих прав з іншими суспільними цінностями, що захищаються публічною владою. Тому в аспекті конституційного звернення положення п. 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка свої зобов'язання щодо повної оплати коштів виконала в повному обсязі, що підтверджується листом банку від 03.06.2015 року, відповідно до змісту якого, гр. ОСОБА_1 повністю розрахувалася перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» по кредиту, виданому для придбання автомобіля HONDA CR-V, державний № НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ, зареєстрований з ВРЕР-5 УДАІ в м. Києві 13.08.2008 року.

Таким чином, через порушення відповідачем застосуванням процентної ставки у розмірі 18 % річних прав позичальника як споживача банківських послуг позивачці була спричинена матеріальна шкода в сумі 5 740,04 доларів США, що за курсом НБУ24.8521 грн. складає 142652,048 грн., яка підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 525, 526, 629, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача та визнання дій банку неправомірними задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 5740,04 доларів США.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 1426,52 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: