Справа № 369/6743/16-ц
Провадження № 2/369/3099/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14.11.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Гангал ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Давуд про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить житловий будинок по вул. Київська, 15 в с. Гатне. Заданою адресою також зареєстровані відповідачі. З 2002 року відповідач ОСОБА_3 не проживає в даному будинку, своїх речей там не залишив, а проживає зі своєю родиною. Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Давуд хоч і зареєстровані за даною адресою, але не проживали в будинку взагалі. За час відсутності відповідачі будинком не цікавляться, комунальні послуги не сплачують. Оскільки відповідачі не проживають без поважних причин тривалий час, причини відсутності є не поважними, тому просив суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Давуда такими, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинського району с. Гатне, вул. Київська, буд. 15.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2016 року позовні вимоги про визнання ОСОБА_6 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинського району с. Гатне, вул. Київська, буд. 15 залишено без розгляду.

При розгляді справи позивач позовні вимоги уточнив. Просив суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Давуда такими, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинського району с. Гатне, вул. Київська, буд. 15.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Суду пояснила, що її брат ОСОБА_3 не проживає в будинку з 2004 року, всі свої речі забрав. Проживає постійно по вул. Гагаріна 18 разом з дружиною та дітьми. Він добровільно залишив помешкання та переїхав проживати. ОСОБА_5 Давуда хоч зареєстрований, але не проживав в будинку, сім років тому поїхав з України до Ірану, де і проживає в даний час. Жодних витрат по утриманню вони не несуть. В даний час є необхідність оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги. Просив задоволити позов.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечував. Суду пояснив, що у 2004 році він не залишив помешкання добровільно, фактично його вигнала мати та повикидала всі його речі. З 2005 року проживає у своєї дружини по вул. Гагаріна, 18. За період відсутності витрати по утримання майна не ніс, вселитись не намагався. Проти позову заперечує, оскільки якщо він посвариться з дружиною та його виженуть, йому не буде куди піти. Просив відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні ОСОБА_7 проти позову заперечувала. Суду пояснила, вона в будинку проживає і несе витрати по утриманню майна. В будинку проживає разом з сестрою та своєю мамою. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дійсно не проживають в будинку значний проміжок часу.

У судове засідання ОСОБА_5 Давуд не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 26 березня 2004 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 Гангал ОСОБА_2 було укладено договір дарування житлового будинку №15 по вул. Київська в с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області.

З довідки №716 від 22 липня 2016 року виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вбачається, що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Київська, 15 зареєстровані: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (мати), ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (батько), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (брат), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (власник), ОСОБА_10А.Е.М., ІНФОРМАЦІЯ_5 (чоловік), ОСОБА_5А.А., ІНФОРМАЦІЯ_6 (сестра), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 (племінниця), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 (племінниця), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (зять), ОСОБА_10А.С., ІНФОРМАЦІЯ_9 (донька).

Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до моменту залишення будинку були членами сім'ї власника та мали право користування жилим приміщенням.

За правилом ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З пояснень позивача та відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_7 встановлено, що у 2004 році ОСОБА_3 забрав свої речі та переїхав, а з 2005 року проживає з родиною в іншому будинку, а ОСОБА_5 більше пяти років виїхав з країни та не проживає в будинку, з того часу вони не намагались вселитись до спірного житла та не проживали у спірному будинку.

Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.

Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.

За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сімї такими, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Факт не проживання з 2004 року ОСОБА_3 та з 2002 року ОСОБА_5 також підтверджується актами депутата Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 31 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів сімї права користування займаним приміщенням.

Судом встановлено, що з 2004 року відповідач ОСОБА_3 , а з 2002 року ОСОБА_5, не проживають у житловому приміщенні за адресою: Київська область, Києво-Святошинського району с. Гатне, вул. Київська, буд. 15, не мали перешкод в користуванні і спірним житловим будинком, своїх речей там не зберігають, житловою площею не цікавляться, витрати по його утриманню не несуть, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинили, з заявами про вселення на спірну житлову площу не зверталась.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 втратила право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживала понад один рік, що відповідно до вимог ст.ст. 29, 405 ЦК України дає підстави суду визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 такими, що втратила право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинського району с. Гатне, вул. Київська, буд. 15, а тому позов підлягає задоволенню.

Доводи відповідача, що він не матиме іншого житла, якщо його вижене дружина, тому його не можна визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, суд до уваги не бере, оскільки доказів цим обставинам суду подано не було, а в судовому засіданні відповідачі підтвердили факт не проживання в будинку понад один рік поважних причин та власного не бажання там проживати.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_10 Гангал ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Давуд про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, та ОСОБА_5 Давуд, ІНФОРМАЦІЯ_11, такими, що втратили право користування житлом, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Київська, буд.15.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Пінкевич