Справа № 643/3150/16-ц
Номер провадження 2/643/3104/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа Управління служб у справах дітей Харківської міської ради, про поновлення порушеного права на користування житлом, вселення, визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить: усунути їй та її малолітньому сину перешкоди в користування квартирою № 162, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, буд. 145 (далі- Квартира), шляхом вселення в Квартиру; зобовязати відповідача в подальшому не перешкоджати позивачу та малолітньому ОСОБА_2 перебувати в Квартирі; визнати недійсним заповіт ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 07.08.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 1658.

Представником відповідача подано клопотання про роз'єднання позовних вимог. В обґрунтування клопотання зазначено, що позовні вимоги щодо вселення та визнання заповіту недійсним стосуються різних предметів позову, виникли з різних підстав, в зв'язку з чим спільний розгляд вказаних вимог ускладнить розгляд справи.

Представник позивача заперечувала проти клопотання. В обґрунтування заперечень зазначила, що свідки, клопотання про допит яких заявлено в позовній заяві, будуть надавати показання, які стосуються предмету доказування як щодо позовних вимог про вселення, так і щодо вимог про визнання заповіту недійсним. Також пояснила, що усвідомлює, що розгляд по суті позовних вимог про вселення може бути певним чином затягнутий у зв'язку із проведенням посмертної судово-психіатричної експертизи, яка згідно доводів позовної заяви проводиться у справах про визнання заповіту недійсним з підстав складення заповіту з пороками волі, проте вона наполягає на розгляді позовних вимог в одному провадженні.

Суд, дослідивщи доводи клопотання, заслухавши представників сторін, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції, судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об'єднання і роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК. Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі). Роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у зв'язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів). У разі роз'єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз'єднання позовів і копія пред'явленого позову.

Як вбачається з пояснень представника позивача, останньою заявлено клопотання про допит в даній цивільній справі свідків, показання яких, за доводами позивача, будуть стосуватись як предмету доказування щодо позовних вимог про вселення, так і предмету доказування щодо позовних вимог про визнання заповіту недійсним. Даних про те, що посмертна судово-психіатрична експертиза, на яку посилались сторони, є складною та суттєво ускладнить вирішення справи, суду не надано.

За таких обставин, враховуючи пояснення представника позивача, суд на даній стадії розгляду справи приходить до висновку щодо недоцільності роз'єднання позовів та виділення позовних вимог про вселення та визнання заповіту недійсним в самостійні провадження.

Керуючись ст. 11, 82, 122, 208-210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про роз'єднання позовних вимог в самостійні провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Крівцов Д.А.