УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

КадєтовоїО.В., Мостової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Посилалося на те, що між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 12 вересня 2007 року було укладено кредитний договір № 1515, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 38 тис. доларів США, зі сплатою 10 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та пороцентів не пізніше 11 вересня 2027 року.

17 грудня 2012 року між ПАТ АКПІБ та ТОВ «Кредитні ініціативи» відбулося відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором, за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло прав нового кредитора. Позичальник взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 06 лютого 2015 року у нього виникла заборгованість в сумі 352 211 грн 63 коп, яку ТОВ «Кредитні ініціативи» просило стягнути з ОСОБА_3

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 10 листопада 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 352 211 грн 63 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 248 300 грн, за відсотками - 76 813 грн 85 коп., пені - 27 097 грн 78 коп. та 5 431 грн 12 коп. судового збору.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, 12 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 1515, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 38 000 доларів США. За користування кредитом встановлена процентна ставка в розмірі 10 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 11 вересня 2027 року (а. с. 5-9).

12 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 було укладено договір №1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №1515 від 12 вересня 2007 року. В пункті 2.1. цього договору зазначено, що банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлюваної мультивалютної кредитної лінії у сумі еквівалентній 535 648,00 грн. (ліміт кредитної лінії), на умовах, передбачених цим договором та договорами про внесення змін та доповнень до нього, але для кожного виду валют ліміт кредитування не може перевищувати: 35 240,00 доларів США, 264 300,00 грн. При цьому, з 12 лютого 2009 року ліміт кредитної лінії складає 264 300,00 грн. та встановлюється тільки в національній валюті.

Згідно п. 2.2 за користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі : 10 % річних за користування кредитом, наданим в доларах США; 10 % річних за кредитом, наданим в гривні.

Погашення кредиту здійснюється позичальником відповідно до графіку (Додаток №1), який є невід'ємною частиною даного договору про внесення змін і доповнень (п. 2. 3 договору).

У п. 2. 4 зазначено, що кредит надається позичальнику для ремонту житлового будинку та для придбання іноземної валюти для погашення існуючої заборгованості за кредитом (а. с. 14-15).

У відповідності до Договору № 2 від 01 березня 2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору у зв'язку з припиненням діяльності філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області», шляхом реорганізації у Рахівське безбалансове відділення «Філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Ужгород», до преамбули Кредитного договору внесено відповідні зміни щодо здійснення погашення кредиту через банки, зазначені у договорі (а. с. 16).

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» (який є правонаступником ЗАТ «АКПІБ») та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором № 1515 від 12.09.2007 року, укладеного між ЗАТ АКПІБ та ОСОБА_1, що стверджується Витягом з Реєстру позичальників (Додаток №1) до Договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТАКПІБ та ТОВ «Кредитні ініціативи», який є належним доказом на підтвердження права вимоги позивача за вказаним кредитним договором (а. с. 22-32, 44).

Судами встановлено, що відповідач ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим у нього станом на 06 лютого 2015 року виникла заборгованість в розмірі 352 211, 63 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 248 300 грн, заборгованості по відсотках - 76 813,85 грн та пені - 27 097,78 грн, що стверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а. с. 45).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2012 року встановлено, що кредитний договір від 12 вересня 2007 року № 1515 укладений між ОСОБА_3 та АКПІБ, є неукладеним, оскільки не містить всіх істотних умов. Крім того, позивачем не надано будь-яких документів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, зазначав наступне.

Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У даному випадку не встановлено преюдиційність фактів, тобто фактів, які встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними та об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Як вбачається із рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2012 року, сторонами є позивач ОСОБА_5, а відповідачами - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» та ОСОБА_3; у даній справі сторонами є позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» та відповідач ОСОБА_3, тому, посилання суду першої інстанції на положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України про те, що обставини, встановлені рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2012 року, не доказуються при розгляді даної справи, є помилковим. Тобто в даній справі беруть участь не ті самі особи, щодо яких встановлені обставини.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що кредитний договір від 12 вересня 2007 року № 1515, укладений між ЗАТ АКПІБ та ОСОБА_3, є недійсним.

Разом з цим, в матеріалах справи містяться заяви на видачу готівки, що підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів встановив, що в матеріалах справи наявні заяви про видачу готівки № 3 від 19 вересня 2007 року на суму 5 000 доларів США, № 003 від 26 жовтня 2007 на суму 3 000 доларів США, № 001 від 01 листопада 2007 року на суму 3 000 доларів США, № 010 від 14 березня 2008 року на суму 27 000 доларів США, та № 006 від 13 лютого 2009 року на суму 264 300 грн - зміст операції - видача кредиту для здійснення конвертації і погашення кредиту у валюті згідно кредитного договору № 1515 від 12 вересня 2007 року та договору № 1 від 12 лютого 2009 року (а. с. 86-95), згідно яких відповідачем було отримано зазначені кредитні кошти та відбулося перекредитування договору, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно із ч.1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова