Справа № 141/542/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Слісарчука О.М.

при секретарі Ставничому С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, без участі сторін, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким 07.12.1999 року помер батько позивача - ОСОБА_3. ОСОБА_3 залишив заповіт від 16.10.1998 року, посвідчений ОСОБА_2 сільською радою Оратівського району Вінницької області та зареєстрований за №121 згідно якого все своє майно заповідає позивачу ОСОБА_1 Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 3,60 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №139802.

Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавця було видано лише сертифікат, на право на земельну частку (пай), однак не було виготовлено державного акту на право власності на земельну ділянку, крім цього даний сертифікат втрачено, про що свідчить оголошення в газеті "Обрії Оратівщини" №10 (984) від 10.03.2016 року, тому позивач змушений звернутися до суду для визнання права на земельну частку (пай). Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 3,60 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №139802 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 07.12.1999 року. Справу просить розглянути без його участі.

Представник позивача ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від учасників процесу до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ №085275 від 08.12.19995 року ОСОБА_3 помер 07.12.1999 року в с. Бугаївка Оратівського району Вінницької області.

Згідно із заповітом від 16.10.1998 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за №121 ОСОБА_3 все своє майно заповідає ОСОБА_1. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає.

Згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №139802 ОСОБА_3 на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 23.05.1997 року №112 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Травневе"с. Бугаївка Оратівського району Вінницької області розміром 3,60 га.

Спадщина знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до виписки №457 від 24.05.2016 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801 і видана Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по КСП "Травнева" с. Бугаївка Оратівського району Вінницької області. Сертифікат серії ВН №0139801 за порядковим №4 зареєстровано 10 липня 1997 року на ОСОБА_3, який проживав на території с. Бугаївка Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,60 га. Вартість земельної частки (паю) становить 1321639 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 23.05.1997 року за №112. Вартість земельної частки (паю) на день смерті ОСОБА_3 07.12.1999 року становить 32613 грн. Станом на 24.05.2016 року дублікати втрачених сертифікатів не видаються.

Відповідно до оголошення в газеті "Обрії Оратівщини" №10 (984) від 10.03.2016 року втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №139802 виданий на ім'я ОСОБА_3 (с. Бугаївка) вважати недійсним.

Згідно довідки №327 від 12.05.2016 року виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради за №10, особовий рахунок №763 помер ОСОБА_3, який народився 08.08.1925 року в с. Бугаївка Оратівського району Вінницької області на день смерті 07.12.1999 року був зареєстрований і проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті спадкодавця за вказаною адресою осіб, які б були зареєстровані та спільно проживали, в тому числі малолітніх та неповнолітніх не значиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач ОСОБА_1. позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавця було видано лише сертифікат, на право на земельну частку (пай), однак не було виготовлено державного акту на право власності на земельну ділянку, крім цього сертифікат втрачено, тому змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 07.12.1999 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_3. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

На підставі ст. ст. 524-527, 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), керуючись ст.ст. 1, 3, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) площею 3,60 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №139802 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 07.12.1999 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд.

СУДДЯ О.М. Слісарчук