Справа № 296/2238/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" червня 2016 р. м.Житомир
Корольовський районний суд міста Житомира в складі:
головуючого судді Шалоти К.В.,
за участі секретаря Яковенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та своє утримання,
В березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому з урахуванням поданих уточнень, остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 33% з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача.
Позов обгрунтовувався тим, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, однак відповідач ухиляється від утримання її та дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги у зв"язку з чим просила стягнути аліменти на дитину та своє утримання.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Відповідно до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за наявності згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.08.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було зареєструвано шлюб про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області зроблено актовий запис №1702 (а.с.2).
Від вказаного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір"ю за адресою: м.Житомир, вул.Руданська, 32 (а.с.3).
Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно зі 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працює в Управлінні державної охорони України на посаді офіцера охорони, загальна сума його доходу за період з серпня 2015 по лютий 2016 року після проведення утримання податків складає 37 202,09 грн. (а.с.24).
Враховуючи, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток близько 5 тис. грн. щомісячно, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, а також допомогу на утримання позивача у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитини трьохрічного віку.
Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 33 % з усіх його видів заробітку є безпідставною, оскільки не відповідає ч. 2 ст. 181 СК України, згідно якої аліменти на дтину присуджуються у частці від доходу її матері, батька.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.
Керуючись статтями 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 09 березня 2016 року до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота