Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2480/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

13.12.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Гайсюка О.В., Голованя А.М.

за участі секретаря Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Центр реабілітації (денного перебування) дітей інвалідів Кіровської районної у місті Кіровограді ради», треті особи: Кіровська районна в місті Кіровограді рада та Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної в місті Кіровограді ради, про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку за апеляційною скаргою Комунального закладу «Центр реабілітації (денного перебування) дітей інвалідів Кіровської районної у місті Кіровограді ради» на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 жовтня 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 жовтня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто на її користь з КЗ «Центр реабілітації (денного перебування) дітей інвалідів Кіровської районної у місті Кіровограді ради» 7991,26 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні без урахування зборів та платежів, а також 335,39 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення заробітку за один місяць піддано негайному виконанню.

В апеляційній скарзі КЗ «Центр реабілітації (денного перебування) дітей інвалідів Кіровської районної у місті Кіровограді ради» просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову або повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник КЗ «Центр реабілітації (денного перебування) дітей інвалідів Кіровської районної у місті Кіровограді ради» ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_2 заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відповідно до ст.303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працювала директором КЗ «Центр реабілітації (денного перебування) дітей інвалідів Кіровської районної у місті Кіровограді ради» з 14.12.2011 року та була звільнена на підставі рішення Кіровської районної у місті Кіровограді ради від 04.01.2016 року №21 за п.1 ст.36 КЗпП України (за угодою сторін).

Розрахунок при звільненні позивача відповідач здійснив частинами, а саме: 21 січня 2016 року 8263,24 грн. та 24 лютого 2016 року 9062,34 грн. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відкритий у філії «Кіровоградське регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки з вини відповідача повний розрахунок та виплата належних позивачу сум при звільненні здійснено лише 24.02.2016 року та не було повідомлено позивача про розмір нарахованих сум до виплати, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав стягнути на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку.

Статтею 47 КЗпП України визначено, що відповідач зобовязаний був у день звільнення надати позивачу належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи, що з позивачем у день його звільнення не здійснена виплата всіх належних йому сум, відповідно до ст.117 КЗпП України відповідач повинен виплатити йому його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, який обраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд визначаючи середній розмір заробітної плати належний до виплати позивачу не відрахував з визначеної суми 7991,26 грн. обовязкові збори та платежі: податок з доходів фізичних осіб в розмірі 18% та військовий збір в розмірі 1,5 %.

Проте з такими доводами апеляційної скарги погодитися не можна.

Зі змісту рішення суду першої інстанції вбачається, що суд здійснив розрахунок середнього заробітку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».

У резолютивній частині рішення суду зазначено, що стягненню на користь позивача підлягає 7991,26 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку без урахування обовязкових зборів та платежів.

Наведене свідчить, що суд не відраховував із зазначеної суми податок з доходів фізичних осіб та військовий збір і зазначені платежі можуть бути відраховані відповідачем при їх виплаті позивачу.

Відрахування обовязкових зборів і платежів із присуджених судом до стягнення сум не входить до компетенції суду.

Якщо відповідачу є незрозумілим рішення суду, відповідно до ст.221 ЦПК України він має право звернутися до суду з заявою про його розяснення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального закладу «Центр реабілітації (денного перебування) дітей інвалідів Кіровської районної у місті Кіровограді ради» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.І.Мурашко

Судді О.В.Гайсюк

ОСОБА_4