ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що 10.12.2015 року помер її племінник ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на ? частини житлового будинку № 94 по вул. Правди в м. Фастові Київської області, яка належала померлому на праві власності відповідно до рішення Фастівського міського суду від 27 червня 2003 року. Але право власності померлого не було належним чином зареєстроване в Фастівському МБТІ. Відповідно до довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області померлий ОСОБА_4 проживав у належному йому будинку до дня смерті без реєстрації.

Відповідно до рішення Фастівського міського суду від 27 червня 2003 року інша ? частина житлового будинку № 94 по вул. Правди в м. Фастові Київської області належить на праві власності брату ОСОБА_4 - ОСОБА_5. Після смерті батька ОСОБА_6 та позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_7 в 1995 році ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були направлені в школу-інтернат. Проте, на даний час, доля ОСОБА_5 позивачеві не відома, а також не відомо його місце знаходження. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає. Батько померлого - ОСОБА_6 помер, мати померлого ОСОБА_6 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_8 позбавлена батьківських прав. В шлюбі померлий ОСОБА_4 не перебував, дітей не мав, бабуся та дідусь померли. Позивач поховала племінника за власні кошти та відбувала поминальні обіди.

У встановлений законом строк позивач звернулась до Фастівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у звязку з відсутністю належної реєстрації прав на спадкове майно.

На підставі зазначеного просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті племінника ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку № 94 (бувший №88) по вул. Правди в м. Фастові Київської області.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої вимоги підтримує та просить справу слухати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, що підтверджується розміщеним в газеті «Урядовий Кур'єр» від 26 листопада 2016 року № 223 (5843) оголошенням про його виклик до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду від неї надійшла заява, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позову, просить розглядати справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10 грудня 2015 року помер ОСОБА_4, про що 14 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний запис за № 772 (а.с. 5).

Після його смерті відкрилась спадщина на ? частини житлового будинку № 94 по вул. Правди в м. Фастові Київської області, що належала померлому на праві власності відповідно до рішення Фастівського міського суду від 27 червня 2003 року (а.с.17).

Заповіту померлий за життя не склав.

Відповідно до довідка Фастівського МБТІ від 25 січня 2016 року право власності відповідно до вказаного рішення не було належним чином зареєстроване (а.с.27)

Відповідно до довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 30 березня 2016 року померлий ОСОБА_4 проживав у належному йому будинку до дня смерті без реєстрації (а.с.23).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Фастівської міської ради від 28.09.2016 року № 2430 ОСОБА_1 до дня смерті свого племінника ОСОБА_4 проживала разом з ним, доглядала за ним та поховала за свої власні кошти (а.с. 23).

Відповідно до рішення Фастівського міського суду від 27 червня 2003 року інша ? частина житлового будинку № 94 по вул. Правди в м. Фастові Київської області належить на праві власності ОСОБА_5, який є братом померлого (а.с.17,18).

Після смерті батька ОСОБА_6 та позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_7 в 1995 році ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були направлені в школу-інтернат, що підтверджується відповідними документами, які містяться в матеріалах справи (а.с. 14-17).

Таким чином, позивач є спадкоємицею за законом третьої черги після ОСОБА_4

Реалізовуючи своє право на спадщину, ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак нотаріус листом від 19.09.2016 року відмовила у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю належної реєстрації прав на спадкове майно (а.с. 24).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Обєктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки (ст.179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

Як було зазначено, згідно довідки Фастівської міської ради Фастівського бюро технічної інвентаризації від 25 січня 2016 року № 1186, ? частину будинку № 94 (бувший №88) по вул. Правди в м. Фастові Київської області визнано за ОСОБА_4 на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду від 27.06.2003 року, проте право власності в Фастівському МБТІ не зареєстровано.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадщину після смерті племінника прийняла позивач, оскільки постійно проживала разом з померлим на час відкриття спадщини.

З розяснення, наданого у п. 1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013, вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п.3.3 цього Узагальнення, підлягають задоволенню вимоги спадкоємців про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з їх втратою та/або відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_4, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому набув право спадкування на житловий будинок, але не має правовстановлюючого документа про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності правовстановлюючого документа не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? житлового будинок № 94 (бувший 88) по вул. Правди в місті Фастові Київської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 10 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова