АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3979/16-ц Номер провадження 22-ц/786/3203/16Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.

Суддів: Бондаревської С.М., Омельченко Л.М.

При секретарі: Коротун І.В.

За участю: відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

З даним рішенням не погодився позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в звязку з порушенням судом норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з карткового рахунку третіми особами. Також скаржник зазначав, що банк не несе відповідальності за операції, що не супроводжуються правильним введенням пін-коду або нанесеними на картці даними.

Окрім цього скаржник посилався на те, що відповідач не надав доказів своєчасного повідомлення банку про втрату/крадіжку платіжної картки чи пін-коду, інформації щодо незаконного використання картки.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

14 червня 2013 року між сторонами укладений договір без номеру про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк. Відповідач був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг позивачем.

Згідно умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та видано кредитну картку із встановленням ліміті кредитної лінії в 4000 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

З урахуванням викладеного суд дійшов вірного висновку з приводу того, що між сторонами фактично виники кредитні відносини і були визначені всі істотні умови договору.

Строк дії платіжної картки встановлений до жовтня місяця 2016 року.

Також з матеріалів справи встановлено, що відповідач не подавав заяви про закриття карткового рахунку.

При цьому, при укладенні кредитного договору ОСОБА_2 взяв на себе зобов?язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними у встановлені строки.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» вказував на наявність у відповідача заборгованості по поверненню кредитних коштів, яка станом на 31 березня 2016 року становить 29876 гривень 63 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 3961 грн. 80 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом 21015 грн. 94 коп., заборгованість за пенею та комісією 3000 грн., штраф на суму 189 грн. 89 коп. (фіксована частина 500 грн. та процентна складова 1398 грн. 89 коп.).

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд вірно виходив з наступного.

Судом достовірно встановлено, що в ніч з 18 липня на 19 липня 2013 року відповідач перебував на роботі при виконанні трудових обовязків як сторож в ПТУ № 26 м. Кременчука. Після чергування відповідач поїхав до садівничого товариства «Маяк», де перебував включно по 20 липня 2013 року, та який повернувся до свого постійного місця проживання 20 липня 2013 року. Факт перебування відповідача у садівничому товаристві «Маяк» 19 - 20 липня 2013 року постає також зі свідчень свідків, допитаних в судовому засіданні, а також підтверджується довідкою садівничого товариства «Маяк», в якій зазначено про вказаний час перебування відповідача у садівничому товаристві, сплати відповідачем заборгованості по членським внескам та спожитої електроенергії.

Після повернення відповідача до свого постійного місця проживання, ним було виявлено факт таємного викрадення майна з квартири АДРЕСА_1. Цю обставину також підтвердила і свідок ОСОБА_4, яка пояснила, що допомагала відповідачеві у звязку з його поганим самопочуттям, та викликала співробітників поліції.

Заява відповідача щодо факту таємного викрадення майна була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний номер 0002654 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 КК України.

З копії заяви про вчинення злочину встановлено, що таємне викрадення мало місце, як зазначає і сам відповідач, з 19 на 20 липня 2013 року.

Зняття готівкових коштів з рахунку відповідача шляхом використання кредитної картки відповідача було здійснено в банкоматі: банківський модуль, м. Кременчук, вул. 60 р. Жовтня, 65 у проміжок часу з 05 год. 37 хв. до 05 год. 48 хв.

Також судом встановлено, що підставою для нарахування заборгованості за кредитною карткою відповідача виникло саме внаслідок використання викраденої кредитної картки відповідача та зняття готівкових коштів у вказаний час 20 липня 2013 року на суму 3961,80 грн., яка і вказана у розрахунку заборгованості позивачем як заборгованість по тілу кредиту.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Матеріалами справи підтверджується, що одразу після виявлення втрати кредитної картки з записаним пін-кодом, ОСОБА_2 повідомив про факт її викрадення, як до поліції, так і банку.

В свою чергу, доводи апеляційних скарг не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, виходячи з вищенаведеного.

Окрім того, доводи позивача проте, що оскільки операція зняття коштів з платіжної картки супроводжувалася правильним вводом пін-коду, з посиланням на умови договору та відповідальність відповідача, як клієнта, є помилковими, оскільки матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2016 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ ОСОБА_1