Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари № справи 361/2478/16-ц
№ провадження 2/361/1797/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

08 грудня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарях Павловій О.С., Срібній Ю.О., Брейкіній Л.М.,Скок О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання майна спільним майном подружжя, поділ майна та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання майна спільним майном подружжя, поділ майна та стягнення коштів. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 12 жовтня 1996 року сторони зареєстрували шлюб. За час шлюбу у них народились діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Але як зазначає позивач, з 6 березня 2016 року стосунки між подружжям погіршились, сторони припинили сімейні відносини та стали мешкати окремо один від одного. Позивач залишився мешкати за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2 з дітьми стала мешкати за адресою: АДРЕСА_2

Позивач стверджує, що за час шлюбу сторони за спільні кошти в розмірі 140 000 грн., що складало 5 500 доларів США, 04 вересня 2015 року придбали автомобіль марки «Chery Eastar», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 вартістю 140 000 грн. Придбаний автомобіль подружжя зареєструвало на ім'я відповідача ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що вона є інвалідом 2 групи і реєстрація обійшлась їм дешевше.

Позивач зазначає, що вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя та належать сторонам кожному по ? частині автомобіля.

Проте випадково позивачу стало відомо, що автомобіль 26 березня 2016 року ОСОБА_2 продала. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати даний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнати за ним право власності на ? його частину, а також стягнути з відповідача на його користь вартість ? частини автомобіля в розмірі 70 000 грн.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити, пояснили, що сторони вже довгий час не підтримують подружні відносини та мають окремий бюджет, а лише проживали в одному житловому приміщенні.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що спірний автомобіль насправді належить йому з 2012 року, фактично не вибував з його розпорядження та користування.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 суду пояснили, що автомобіль марки «Chery Eastar», 2008 року випуску, з самого початку належав ОСОБА_3, який на той час мав недоброзичливі стосунки зі своєю першою дружиною, але щоб вказаний транспортний засіб не ділити з нею після розлучення, вирішив, нібито, продати автомобіль ОСОБА_2, а через деякий час остання знову відчужила йому даний автомобіль. Крім того свідки також зазначили, що спірним автомобілем ОСОБА_3 продовжував користуватись і розпоряджатись ним, а сторони по справі ОСОБА_7 і ОСОБА_2, як подружжя, ніколи спільно не користувались даним транспортним засобом.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, свідків, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов необґрунтованим та недоведеним з наступних підстав.

12 жовтня 1996 року сторони зареєстрували шлюб в Требухівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 31.

Під час шлюбу в подружжя народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2016 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с.34).

Як вбачається з довідки-рахунку від 04 вересня 2015 року ОСОБА_2 придбала автомобіль марки «Chery Eastar», 2008 року випуску, вартістю 101 000 грн.

26 березня 2016 року автомобіль марки «Chery Eastar», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 був придбаний ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_2 за грошові кошти в сумі 45 000 грн. ( а.с.63).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте під час шлюбу належить чоловіку та жінці на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку.

Статтею 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні, встановлено, що вищевказаний автомобіль був зареєстрований за відповідачем з 04 вересня 2015 року по 26 березня 2016 року. В період перебуванням сторін у справі в зареєстрованому шлюбі, як вбачається з документів, даний автомобіль було продано відповідачем ОСОБА_2 та перереєстровано на нового власника ОСОБА_3

Однак, фактично, судом було встановлено ту обставину, яка знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, що з 2012 року по даний час спірний автомобіль перебував в безспірному користуванні ОСОБА_3, що не заперечувалось сторонами, та підтверджено в судовому засіданні третьою особою ОСОБА_3 і свідками, з цього часу фактично не вибував з його користування і розпорядження, а угоди про купівлю-продаж даного автомобіля укладались лише формально. Більше того, судом встановлено те, що спірний транспортний засіб ніколи не перебував у володінні подружжя ОСОБА_7 і ОСОБА_2

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

В ході розгляду справи ні позивачем, ні його представником не надано доказів того, що вказаний транспортний засіб марки «Chery Eastar», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, був придбаний саме за спільні кошти подружжя, а також не надано доказів того, що відчуження автомобіля одним з подружжя ОСОБА_2 здійснено на шкоду інтересам сім'ї, позивачем не доведено суду джерел існування грошових коштів і часу придбання зазначеного майна саме подружжям, а також не надано доказів того, що внаслідок відчуження спірного автомобіля ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти саме в сумі 140 000 грн.

Відтак, суд приходить висновку про те, що позов є недоведеним та необґрунтованим належними та допустимими доказами, а тому підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 60-61, 69-70 СК України, ст. ст. 368, 372, ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 60, 88, 213 - 215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання автомобіля «Chery Eastar», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнання за ОСОБА_1, права власності на 1/2 частку автомобіля «Chery Eastar», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості 1/2 частки автомобіля «Chery Eastar», 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1, а саме грошових коштів у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн.00 коп., - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2016 року.

Суддя Г.О. Білик