УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 27 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору, -

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просило стягнути з останньої на користь банку достроково заборгованість за кредитним договором № 014/0043/74/85738 від 24 липня 2007 року у сумі 32 920,00 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 716 680,94 грн. та судові витрати, обґрунтовуючи вимоги тим, що в порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим утворилась заборгованість.

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом, просила визнати недійсним з моменту укладення кредитний договір № 014/0043/74/85738 від 24 липня 2007 року, укладений між нею та Банком.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала на те, що їй як споживачу не надана необхідна достовірна інформація про отриману продукцію (кредит), тому вона мала помилкову уяву стосовно предмету договору (вартості кредиту - грошових коштів, як предмету позики) та своїх зобов'язань за договором (розміру грошового зобов'язання).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 27 квітня 2016 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором № 014/0043/74/85738 від 24 липня 2007 року у сумі 25 116,45 доларів США (заборгованість за тілом кредиту), 3 086,05 доларів США (заборгованість по відсоткам), 102 701,77 грн. (пеня).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції в частині вирішення зустрічного позову, ОСОБА_2 звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що 24 липня 2007 року між ВАТ «РайффайзенБанк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №014/0043/74/85738, згідно умов якого кредитор надав позичальнику кредит (грошові кошти) у сумі 45 675 доларів США, а ОСОБА_2 зобов'язалась повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 24 липня 2022 року згідно графіку погашення кредиту та сплачувати за користування кредитом відсотки в розмірі 13,00 % річних.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання кредитного договору недійсним, оскільки при укладенні спірного кредитного договору кредитором було дотримано умов, які встановлені ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів» щодо забезпечення прав і законних інтересів споживача в процесі споживання банківського продукту. Так, ОСОБА_2 була ознайомлена з умовами кредитного договору, погодилася з ними, підписала останній, та в подальшому виконувала його умови.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова