АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/644/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2830/16Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

за участю секретаря: Колодюк О.П.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві апеляційну скаргу

ОСОБА_4 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Пирятинської районної спілки споживчих товариств, підприємства Пирятинської районної спілки споживчих товарів «Пирятинський ринок» про усунення перепон для торгівлі на Пирятинському продовольчому ринку,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вище зазначеним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона вирощує на власній садибі квіти та торгує ними на Пирятинському продовольчому ринку, займаючи місця №2 та №3, сплачуючи за них, крім ринкового збору, щомісячну плату за бронювання. У ті місяці, коли вона не торгувала, вона не сплачувала ні ринковий збір, ні плату за бронювання місць.У листопаді 2015 року вона звернулася до в.о. директора ринку ОСОБА_5 та просила прийняти від неї плату за бронювання, проте вона відмовилася, заявивши, що це не входить у її обовязки. Наприкінці грудня вона повторно звернулася до директора ринку та просила забронювати за нею місця, однак їй повідомили, що місця заброньовані ОСОБА_6, якою сплачено за бронювання до квітня 2016 року. У звязку з тим, що місця, на яких вона торгувала, були заброньовані до квітня 2016 року, позивач у лютому 2016 року звернулася до в.о. директора ринку ОСОБА_5 та просила забронювати за нею місця з 01 квітня 2016 року. Остання погодилася та прийняла від неї гроші в сумі 180 грн. за бронювання місць №2 та №3 за період з 01 квітня 2016 року до 01 жовтня 2016 року. Проте, 26 березня 2016 року вона отримала лист за підписом директора ринку, у якому повідомлялося, що їй відмовлено у бронюванні торгових місць, так як ці місця були раніше заброньовані ФОП ОСОБА_6 та було запропоновано отримати сплачені нею кошти за бронювання місць.

Надалі її не допускали до торгових місць, тому вона вважає дії відповідача незаконними. Також вважає, що адміністрація ринку була зобов`язана укласти з нею письмову угоду при наданні торгового місця відповідно до Правил торгівлі на ринках.

Посилалась позивач й на те, що їй у відповідності до Положення про порядок тимчасового закріплення (бронювання) торгових місць на підприємстві Пирятинської райспоживспілки «Пирятинський ринок» не було після оплати вартості заброньованого місця видано касовий чек і спеціальний талон на закріплення (бронювання) торгового місця.

Вказала, що ОСОБА_6 забронювала місця на чотири місяці до 1 квітня 2016 року та сплатила за весь час бронювання, а вона, подала заяву на бронювання місць терміном з 01.04.2016 року по 01.10.2016 року, з дня закінчення строку бронювання ОСОБА_6, а тому вважає безпідставною відмову адміністрації забронювати за нею вказані місця.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено за безпіставністю.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прохала оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначила, що судом першої інстанції не було враховано п. 20 «Правил торгівлі на ринках», що передбачає, що адміністрація ринку при наданні продавцям торгівельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду, у якій рекомендується зазначити термін дії угоди, асортимент товару, розташування торгівельного місця, умови його оренди, розмір та порядок оплати за оренду майна та ін. Порушення вказаного пункту Правил і стало причиною виникнення цього спору.

Також апелянт вважає, що ОСОБА_6 дійсно подала заяву про закріплення за нею торгового місця до кінця року, але сплатила за бронювання за період з січня по квітень місяць (за три місяці), тобто, вибрала не помісячний порядок оплати, а сплатила за закріплення за нею торгового місця строком на три місяці, як це передбачено п. 2.2 Положення. Подальша оплата за закріплення торгового місця за три дні до закінчення строку бронювання передбачається Положенням лише при помісячній оплаті бронювання. Сама по собі заява ОСОБА_6 про закріплення за нею торгового місця до кінця року без оплати бронювання за цей період не може бути підставою вважати, що місце за нею закріплене на цей строк.

У наданій відповідачем копії талона закріплення торгового місця начебто за ОСОБА_6 не вказано кому належить цей талон.

Також апелянт вказала, що вона зверталась до адміністрації ринку із заявою про укладення із нею письмового договору про закріплення торгового місця на визначений термін, але їй було відмовлено на тій підставі, що письмова угода укладається лише при оренді торгового місця.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з нормою ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено й підтверджується матеріалами справи, що підприємство РСС «Пирятинський ринок» здійснює свою роботу відповідно до Правил торгівлі на ринках, затверджених рішенням Пирятинської міської ради сорок шостої сесії від 24.03.2009 року (а.с.52-58).

Згідно з п. 4 Правил, торгівлю на ринках можуть здійснювати у тому числі фізичні особи.

Відповідно до п. 18 Правил, за право займання торговельного місця на ринку справляється ринковий збір у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з приписами п.19 Правил за окрему плату продавцям можуть надаватися такі послуги: бронювання торговельних місць, надання додаткової ділянки до торгівельного місця, охорона цілісності торгівельного обладнання в нічний час та вихідні дні, прокат торговельного інвентарю, обладнання, засобів вимірювальної техніки, санітарного одягу, зберігання особистих речей і продукції в камерах схову, на складах і в холодильниках, зважування та товарних вагах, розрубка мяса (рубачами мяса ринку), утримання торговельного місця в належному санітарному стані, інформаційні оголошення рекламного та довідкового характеру, забезпечення місцями в готелях і на автостоянках за наявності їх на ринку, консультації спеціалістів, вантажно-розвантажувальні роботи і транспортні послуги, приймання для подальшого продажу сільгосппродуктів та інших товарів у бюро торгових послуг тощо.

Тарифи на послуги ринку, що повязані із забезпеченням діяльності ринкового господарства, установлюються адміністрацією ринку відповідно до чинного законодавства.

Апелянт, посилаючись на п. 20 вищевказаних Правил, зазначає про необхідність укладення між адміністрацією ринку та продавцем письмової угоди в якій рекомендується зазначити термін дії угоди та ряд інших умов.

Під бронюванням торговельного місця слід розуміти надання послуги за заявою продавця з метою резервування торговельного місця на обумовлений термін, у разі відсутності інших угод (оренди, суборенди) на даний обєкт.

З огляду на викладене, поняття «бронювання торгового місця» та «надання продавцю торгівельного місця на визначений термін» для чого і передбачено укладення письмової угоди, що передбачено п.п. 19 та 20 Правил відповідно, не є тотожними.

Укладення чи не укладення вищевказаної письмової угоди, що передбачена п. 20 Правил з ОСОБА_6 та відповідно позивачкою не є предметом розгляду в даному процесі, адже позовною вимогою ОСОБА_4 є саме зобов`язання укладення угоди щодо бронювання двох торгових місць на термін з 01 квітня 2016 року по 01 жовтня 2016 року.

Тому, твердження позивачки про не дослідження питання судом першої інстанції обставин справи у цій частині є безпідставними.

Питання щодо порядку бронювання торгових місць на підприємстві Пирятинської райспоживспілки «Пирятинський ринок» закріплено відповідним Положенням «Про порядок тимчасового закріплення (бронювання) торгових місць на підприємстві Пирятинської райспоживспілки «Пирятинський ринок», затвердженому Постановою правління Пирятинської РСС від 01.10.2015 №13-р.

Згідно з п.п. 1.1-1.2 Положення, з метою створення зручності для фізичних та юридичних осіб незалежно ввід форми власності (продавці), які займаються торгівельною діяльністю на підприємстві, адміністрація ринку за їх заявами впроваджує додаткову платну послугу з тимчасового закріплення (бронювання) торгових місць. Бронювання торгових місць на ринку це додаткова оплачувана послуга, яка передбачає закріплення за продавцем визначеного торгового місця на термін, погоджений продавцем з адміністрацією ринку і здійснюються при наявності документа, що засвідчує особу продавця та сплаті відповідних коштів у касу ринку.

Відповідно до п.п. 1.5 Положення, для продовження терміну бронювання продавець має за три дні до початку нового терміну подати письмову заяву і внести відповідні кошти. При відсутності письмової заяви і несплати грошей адміністрація може закріпити це місце за іншим продавцем.

Згідно з п.п. 1.7 Положеня, продавець може сплачувати кошти за бронювання торгового місця як відразу за весь термін, на який закріплене торгове місця, так і щомісячно, за три дні до початку наступного місяця.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до указаного вище Положення, позивачка отримала дозвіл на бронювання торговових місць № 2 та № 3 на ринку лише на жовтень 2015 року, про що їй був виданий талон за №30 (а.с.10,78).

По закінченню жовтня місяця заяви про продовження терміну бронювання торгового місця позивач не подавала, а отже, у відповідності до п. 1.5 Положення, адміністрація ринку мала право закріпити це місце за іншим продавцем.

27.12.2015 позивач в усному порядку звернулася до адміністрації ринку з наміром бронювання указаних торгових місць, проте їй було відмовлено так як дані місця були заброньовані продавцем ОСОБА_6, яка 23.12.2015 року подала директору ринку заяву про бронювання цих місць на період з 23.12.2015 року по 31.12.2016 року та внесла кошти за грудень 2015 року та січень-березень 2016 року, отримавши талон на закріплення торгового місця за №62 (а.с. 62-63,79,82).

10 лютого 2016 року позивачка звернулася із заявою до голови Пирятинської райспоживспілки ОСОБА_7 про продовження бронювання торгових місць на ринку з 01.04.2016 року по 01.10.2016 року (а.с.8).

Вказана заява була переадресована адміністрації ринку для прийняття рішення (а.с.20).

Директор ринку ОСОБА_8 23 лютого 2016, будучи у цей час у відпустці, що підтверджується розпорядженням про надання відпустки, що міститься у матеріалах справи (а.с.86), прийняла заяву позивача про бронювання торгових місць №2 та №3 на ринку та надала дозвіл на їх бронювання (а.с.10).

Проте, 25 березня 2016 директор ринку звернулася до позивача із листом про відмову у бронюванні торгових місць на продовольчому ринку, так як ці місця були заброньовані ОСОБА_6 та запропонувала позивачу з`явитися у бухгалтерію для отримання коштів, сплачених нею за бронювання. Крім цього, позивачу було роз`яснено про можливість надання інших вільних місць для торгівлі (а.с.17).

З огляду на вищевказані підпункти Положення та на встановлені обставини, що підтверджуються матеріалами справи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині визнання незаконними дій адміністрації Пирятинського ринку щодо відмови у продовженні їй бронювання торгових місць на продовольчому ринку м. Пирятина з 01.04.2016 року по 01.10.2016 року є необґрунтованими та безпідставними.

Так само, з урахуванням аналізу змісту п. 2 Положення, колегія суддів вважає вірним висновок місцевого суду про хибність твердження позивача про те, що ОСОБА_6 забронювала торгові місця лише по 01.04.2016 року, оскільки вона не сплатила повністю за весь період бронювання.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_6 відповідно до Положення про бронювання торгових місць подала директору ринку заяву про бронювання торгового місця № 2 та № 3 на період з 23.12.2015 року по 31.12.2016 року, про що також зазначено у талоні на закріплення торгового місця та журналі обліку закріплених торгових місць на Пирятинському ринку.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 була зобов`язана вносити кошти за бронювання місця за весь термін або щомісячно, так як саме такі дві форми оплати передбачено Положенням, а ніяк інакше, є безпідставними, адже як вірно зазначено судом першої інстанції, заборони на внесення коштів особою (продавцем) за бронювання на декілька місяців Положенням не передбачено. З огляду на що ОСОБА_6 без порушення умов Положення, 27.03.2016 року сплатила кошти за бронювання місць у квітні та травні 2016 року.

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що на касових чеках про оплату заброньованого місця відсутня вказівка на період, на який бронюється місце, проте, така вказівка міститься у журналі обліку закріплених (заброньованих) торгових місць, що є належним та допустимим доказом у розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України, на підтвердження періодів на які заброньовані місця, адже ведення такого журналу передбачено п.п. 2.3 вищевказаного Положенняя.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовна вимога про зобов`язання адміністрації ринку укласти з ОСОБА_4 письмову угоду щодо бронювання за нею торгових місць №2 та №3 відповідно до поданої заяви на термін з 01.04.2016року по 01.10.2016 року до задоволення також не підлягає.

Обгрунтованою є констатація судом першої інстанції про необґрунтованість позовних вимоги позивача до відповідача - Пирятинської районної спілки споживчих товариств, так як вони пред`явлені до неналежного відповідача, до повноважень якого не віднесено надання послуг по бронюванню торгових місць на підприємстві Пирятинської районної спілки споживчих товариств «Пирятинський ринок».

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, а оцінка доказів проведена відповідно до норм ст. 212 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального і процесуального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303 ч. 1, 304, 307 ч. 1 п.1, 308 ч.1, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4- відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Л.М. Хіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_9

З оригіналом згідно: ОСОБА_1