Справа № 190/732/15-ц
Провадження №2/190/5/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м.П?ятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Семенникова О.Ю., секретарі Меньковій О.З., за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пятихатки цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у травні 2015 року звернулося до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за договором №ML-OBW/247/2008 від 03.06.2008 року в розмірі 11712,27 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 262940,68 грн., з яких 9933,82 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 2208,96 доларів США штрафні санкції (пеня) та про пропорційне стягнення судових витрат в розмірі 3654 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 03.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (у правонаступника якого - ПАТ «ОТП Банк» позивачем придбано 23.09.2011 року відповідне право вимоги кредитора) та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №ML-OBW/247/2008, за яким відповідачу-1 надано кредит на споживчі цілі в сумі 13200,00 доларів США з кінцевим строком повернення до 05 червня 2023 року. На забезпечення належного виконання позичальником умов вищевказаного кредитного договору між позивачем та ОСОБА_3 03.06.2008 року укладено договір поруки за №SR-OBW/247/2008, згідно до якого ОСОБА_3 взяла на себе зобовязання нести солідарну відповідальність у тому ж обсязі, що і позичальник за вищевказаною кредитною угодою, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків за користування кредитом та сум штрафних санкцій. Оскільки відповідачі взятих зобов'язань по кредиту належним чином не виконали, станом на 27.04.2015 року перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 11712,27 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 262940,68 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів разом із пропорційним стягненням судового збору в розмірі 3654 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі на підставі обставин, викладених в позовній заяві, пояснивши, що при. розрахунку суми заборгованості, заявленій у позові, враховані і умови додаткового договору від 10.12.2013 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі пояснивши, що кредитні кошти отримував від іншої юридичної особи ЗАТ «ОТП Банк», про зміну кредитора його повідомлено не було, відповідачем не наданий обгрунтований розрахунок заборгованості, при розрахунку заборгованості не враховано положень додаткового договору від 10.12.2013 року, не в повному обсязі позивачем враховано всі платежі на погашення заборгованості, у звязку з чим просив відмовити в позові повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в позові з підстав, зазначених ОСОБА_2

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

03.06.2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ML-OBW/247/2008 про надання кредиту в сумі 13200,00 доларів США на споживчі цілі з кінцевим строком повернення 05.06.2023 року.

За положеннями п.3 ч.1 цього кредитного договору за користування кредитними коштами встановлюється плаваюча процентна ставка 5,99% річних + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору, що розміщується на сайті банку (електронний ресурс - otpbank.com.ua в мережі Internet) та на стендах приміщеннях відділень банку).

Згідно з п.1.1 кредитного договору позичальник зобовязався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за його користування в порядку та строки визначені в кредитному договорі.

Відповідно до п.1.9.1 Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових зобов'язань за цим Договором та умов Договору поруки.

Згідно з п.2.3.1 кредитного договору позичальник зобовязується у випадках виникнення до нього претензій з боку третіх осіб, здійснювати виконання боргових зобовязань в першочерговому порядку, крім випадків встановлених чинним законодавством.

Положення п.4.1.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплатити процентів за користування кредитними коштами у визначенні цим договором строки, позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення.

Відповідно до п.4.1.2 кредитного договору за прострочення боргових зобовязань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п.4.1.1 договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобовязань.

Згідно з п.4.1.3 за прострочення боргових зобовязань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу передбаченої п.4.1.1, 4.1.2 договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 50,00 грн.

23.09.2011 року між ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги кредитора окрім іншого за вищевказаним кредитним договором від 03.06.2008 року (п.48 додатку №1 до договору від 23.09.2011 року).

Відповідно до п.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №ML-OBW/247/2008 від 03.06.2008 року між банком та ОСОБА_3 03.06.2008 року укладено договір поруки №SR-OBW/247/2008, відповідно до умов якого ОСОБА_3 як поручитель зобовязалася перед банком відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх зобовязань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в т.ч. з повернення суми кредиту, сплаті відсотків за користуваня кредитом та пені за прострочення повернення кредиту.

Відповідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

На підставі положень ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, при чому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договороп поруки.

Згідно з умовами ст.1 вищевказаного договору поруки від 03.06.2008 року сторонами угоди визначено, що ОСОБА_3 відповідає разом з ОСОБА_2 як солідарні боржники.

10.12.2013 року між банком та ОСОБА_2 укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №ML-OBW/247/2008 від 03.06.2008 року.

Відповідно до п.2.1.1. додаткового договору п.3 частини №1 кредитного договору викладено в наступній редакції: п.3.1 з 10 грудня 2013 року та до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буду використовуватися процентна ставка в розмірі 0,00%.

Згідно з п.2.1.5.2 додаткового договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових зобов'язань за цим Договором чи іншими укладеними з банком договорами. При цьому зобовязання позичальника щодо дострокового виконання зобовязань в цілому настає з дати отримання позичальником, відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 60 календарних днів з дати отримання вимоги.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться.

Проте згідно досліджених судом матеріалів справи ОСОБА_2 неналежним чином виконував свої зобов'язання по кредитному договору, у звязку з чим перед кредитором за вищевказаною угодою станом на 27.04.2015 року утворилась заборгованість на суму 262940,68 грн., з яких 223014,25 грн. (гривневий еквівалент суми 9933,82 доларів США за курсом НБУ 22,45 за 1 дол.США станом на 27.04.2015 року) залишок заборгованості за кредитом, 49591,15 грн. (еквівалент 22,45 за 1 дол.США за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року) сума заборгованості по пені, що в повному обсязі підтверджується наданими до суду доказами.

В судовому розгляді встановлено, що сума заявлених позовних вимог, в т.ч. по кожній сумі заборгованості, розрахована саме із значення курсу НБУ з математичним скороченням до значення сотих одиниці 22,45 грн. за 1 долар США, що відповідає застосованому позивачем при розрахунку суми заборгованості показнику курсу валют.

Щодо посилань відповідача ОСОБА_2І .про ненадання обгрунтованого розграхунку суми заюоргованості, суд зазначає, що представником позивача ще 29.05.2015 року надано до суду як стислий розрахунок заборгованості з відображенням платежів відповідача на погашення заборгованості (а.с. 51,52), так і деталізований розрахунок операцій за рахунком відповідача (а.с. 58).

Крім того суд зауважує, що неодноразово в судовому розгляді розяснював право сторін на ознайомлення з матеріалами справи, зауважень щодо ненадання матеріалів для ознайомлення жодною особою, яка бере участь у справі, до суду не надано.

Відносно посилань ОСОБА_2 на неотриманння витребуваних доказів від позивача суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч.ч.2-4 ст.10 ЦПК України, яка закріплює зміст принципу змагальності цивільного судочинства, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст . 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч.ч.2,3 ст.58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Положення ст.60 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч.1 ст.137 ЦПК України передбачає, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Судом двічі розглянуто клопотання ОСОБА_2 про витребування від позивача доказів та відмовлено в задоволенні клопотання з підстав відсутності надання будь-яких відомостей щодо наявності складнощів у отриманні таких доказів у позивача та надання відомостей щодо такого звернення до позивача з приводу витребування будь-яких доказів, інших клопотань щодо витребування доказів особами, які беруть участь у справі, піж час судового розгляду не заявлено.

Відповідно до ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Згідно до п.п.1),2) ч.1 ст.214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення суд окрім іншого вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Також суд зауважує, що при дослідженні письмових матеріалів справи встановлено факт врахування при визначені позивачем заборгованості та її розрахунку за поданим позовом всіх виплат та платежів відповідачів на погашення заборгованості.

Трердження відповідача ОСОБА_2 про його неповідомлення про зміну кредитора з ЗАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг» суд заначає такими, що не відповідають обставинам справи та спростовуються дослідженими в судовому розгляді доказами, в т.ч. копіями платіжних документів, за якими платежі вчинювались безпосередньо ОСОБА_2І .на рахунок та реквізити саме ТОВ «ОТП Факторинг» (а.с.136,144-146).

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 1 статті 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки сума заборгованості за кредитною угодою від 03.06.2008 року в повному обсязі підтверджується наданими і дослідженими в судовому розгляді матеріалами, доказів погашення за укладеною позивачем та ОСОБА_2 кредитною угодою сторонами до суду не надано, ОСОБА_3 як поручитель є солідарним боржником та відповідає перед позивачем за усіма зобовязаннями ОСОБА_2 по кредитній угоді від 03.06.2008 року в повному обсязі, доказів припинення поруки не надано, суд вважає заявлені позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання позову майнового характеру судовий збір стягується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, у звязку з чим належний до сплати розмір судового збору складає 2629,40грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд керується положеннями ст.88 ЦПК України та стягує відповідно до суми позову пропорційно з кожного відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 1 314,70 грн., проте оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення судового збору саме в розмірі 3654грн., на що наполягав представник позивача в судовому розгляді, вимоги за позовом в цій частині підлягають задоволенню частково.

В судовому засіданні за згодою осіб, які бере участь у справі, відповідно до ч.1 ст.218 ЦПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст.10,11,88,209,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (04210, м.Київ, вул.Тимошенко,18,оф.27; , р/р 3333 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) заборгованість за кредитним договором №ML-0BW/247/2008 від 03.06.2008 року в розмірі 11 712,27 (одинадцять тиисяч сімсот дванадцять) доларів 27 центів США, (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року 22,4516 грн. за 1 долар США дорівнює 262 940,68 (двісті шістдесят дві тисячі девятсот сорок ) грн. 68 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (04210, м.Київ, вул.Тимошенко,18,оф.27; , р/р 3333 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) судові витрати по справі в розмірі 1 314,70 (одна тисяча триста чотирнадцять) грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (04210, м.Київ, вул.Тимошенко,18,оф.27; , р/р 3333 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) судові витрати по справі в розмірі 1 314,70 (одна тисяча триста чотирнадцять) грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

В решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено 23.05.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення (отримання) рішення.

Суддя О.Ю.Семенников