Справа №265/2818/16-ц
Провадження №2/265/1266/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєва І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 9 жовтня 1987 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки припинені у вересні 2015 року в звязку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя та сімейні обовязки, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Відповідач остаточно зібрав свої речі та покинув сім*ю. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна.

У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Проти надання строку для примирення заперечувала, посилаючись на відсутність жодних обставин та бажання для примирення, окрім того вона має намір юридично оформити стосунки з іншим чоловіком, зазнаючи, що в даному випадку вжиття заходів для примирення буде виключно формальною дією. Також просила прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін.

Відповідач до судового засідання двічі не зявився, в письмовій заяві просив надати строк для примирення, оскільки має бажання поновити сімейні відносини зі своєю дружиною.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 жовтня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії V-НО №302947, виданим Палацом одруження м.Жданов Донецької області 9 жовтня 1987 року, актовий запис №3719.

Неповнолітніх дітей подружжя не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) в про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Вирішуючи питання про надання сторонам строку для примирення, суд приходить до висновку про його недоцільність, зважаючи на позицію позивачки, яка має намір юридично оформити стосунки з іншим чоловіком, а також відсутність неповнолітніх дітей, спільного господарства та бюджету, що свідчить про формальність дії надання такого строку, тому в задоволенні клопотання відповідача відмовляє.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя.

Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб.

Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 130, 209, 212-215, ч.8 ст. 235, 293 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Буяк) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 9 жовтня 1987 року Палацом одруження м.Жданов Донецької області, актовий запис №3719 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 прізвище залишити без змін «Кундис».

Рішення суду може бути оскаржено особами, які брали участь у розгляді справи в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя______________________І.М. Міхєєва