15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., МартинюкаВ.І., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_4, треті особи: Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, Держземагенство м. Чернівці, про стягнення збитків,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 31 березня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2015 року Чернівецька міська рада звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4, треті особи: Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, Держземагенство м. Чернівці, про стягнення збитків.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що ОСОБА_4 на праві власності належить будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Разом з тим, земельна ділянка розміром 0,5909 га, на якій розташована вищевказана будівля, є власністю територіальної громади
м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради. Відповідач не набула права власності або права користування на зазначену земельну ділянку.
Відповідно до норм Земельного Кодексу України вищевказана земельна ділянка не може бути оформлена за ОСОБА_4 на правах постійного користування, а тому плата за користування нею має визначатися, виходячи із розміру орендної плати.
ОСОБА_4, користуючись вказаною земельною ділянкою, плати за її користування не вносила, що призвело до завдання Чернівецькій міській раді збитків на загальну суму 2 132 628 грн 69 коп. за період з 01 травня
2010 року по 30 квітня 2013 року.
Ураховуючи викладене, Чернівецька міська рада просила стягнути з ОСОБА_4 заподіяні збитки в розмірі 2 132 628 грн 69 коп. та понесені судові витрати в розмірі 3 654 грн.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 січня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Чернівецької міської ради заподіяні збитки в розмірі 2 132 628 грн

69 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Чернівецької міської ради судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 31 березня

2016 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 січня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суд першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції,з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач без оформлення правовстановлюючих документів використовувала земельну ділянку площею 0,5909 га за адресою: АДРЕСА_1 без сплати орендної плати.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_4 з 28 квітня 2007 року.

Розмір земельної ділянки, на якій розташована будівля за вказаною адресою, становить 0,5909 га.

Вказана земельна ділянка площею 0,5909 га є власністю територіальної громади м. Чернівці відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України та п. п. 3,4 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» й відповідно у визначеному законом порядку у користування відповідачу не передавалася.

Відповідно до актів перевірки вимог дотримання земельного законодавства від 21 серпня 2012 року, від 27 вересня 2012 року

ОСОБА_4 використовує земельну ділянку площею 0,5909 га за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової будівлі без наявності належного документу на право використання земельної ділянки.

Постановою Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області від 27 вересня 2012 року № 181 на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за ст. 188-5 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 180 грн за невиконання умови припису посадової особи від 21 серпня 2012 року № 00223 щодо усунення порушення земельного законодавства за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, судами встановлено, що факт відсутності договірних відносин між позивачем та відповідачем щодо користування зазначеною земельною ділянкою також підтверджується рішенням Господарського суду Чернівецької області від 09 березня 2011 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02 червня 2011 року, відповідно до яких Чернівецькій міській раді відмовлено в задоволенні позову до приватного підприємця ОСОБА_4 про укладення договору оренди земельної ділянки та договору за фактичне користування землею.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як убачається зі змісту вищевказаних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, 27 червня 2007 року відповідач звернулася до позивача із заявою про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,5909 га для обслуговування будівлі культурно-розважального центру площею 2 148,30 кв. м., 16 лютого 2008 року між відповідачем та суміжними землекористувачами підписано протокол погодження меж землекористування в натурі.

Рішенням Чернівецької міської ради від 27 березня 2008 року № 544 відповідачу надано в оренду строком до 01 квітня 2048 року земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,5909 га для обслуговування будівлі культурно-розважального центру площею 2 148,30 кв. м. та зобовʼязано укласти договір оренди земельної ділянки та договір за зразком, визначеним рішенням від 22 грудня 2005 року № 922.

27 квітня 2009 року Чернівецька міська рада повідомила відповідача про необхідність підписання проектів договору оренди землі та додаткового договору й відповідно з метою укладення договору оренди на зазначену вище земельну ділянку 02 червня 2010 року листом № 04/2130 надіслано ОСОБА_4 за адресою місця проживання 3 примірники проекту договору з додатками до них та три примірники договору за зразком, визначеним рішенням від 22 грудня 2005 року № 922, на що вона не відреагувала.

Відповідно до акта з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради внаслідок порушення земельного законодавства від 31 липня 2013 року визначено розмір збитків, які підлягають відшкодуванню Чернівецькій міській раді ОСОБА_4 за користування земельною ділянкою площею 0,5909 га по АДРЕСА_1 без правовстановлюючого документу в розмірі 2 132 628 грн 69 коп. за період з 01 травня 2010 року по 30 квітня 2013 року.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1 м. Чернівці розміром 0,5909 га нормативна грошова оцінка за 2010 рік становить

7 108 763 грн. Вказана грошова оцінка використовувалася при визначенні розрахунку суми втрат орендної плати за вказану земельну ділянку за період з 01 травня 2010 року по 30 квітня 2013 року.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, що затверджений постановою кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні тимчасовим зайняттям земельної ділянки (п. 1), відшкодуванню підлягають інші збитки, включаючи неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі із земельної ділянки, і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав тощо.

Згідно розʼяснень викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства про розгляді цивільних справ» судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного Кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Статтями 92, 93, 98, 102 Земельного Кодексу України передбачено користування земельною ділянкою на праві постійного користування, оренди, сервітуту, еміфітевзису та суперфіцію.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що ОСОБА_4 не має права користування спірною земельною ділянкою на встановлених законом підставах, а тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 січня 2016 року та ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 31 березня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 31 березня 2016 року в справі за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_4, треті особи: Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, Держземагенство м. Чернівці, про стягнення збитків залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік