АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/9007/16 Головуючий у 1 інстанції - Грегуль О.В.
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Побірченко Т.І., Слюсар Т.А.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті сина позивача - ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заповіту за життя не складав. Посилався також на те, що позивач та відповідач, тобто син померлого, є єдиними спадкоємцями першої черги за законом. Між тим, після смерті ОСОБА_4 позивач знаходився у тяжкому моральному та психологічному стані, що негативно відобразилося на психічному здоров'ї останнього.

Крім того, будучи юридично необізнаним, ОСОБА_3 звернувся до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини лише 20 вересня 2014 року, у зв'язку з чим позивачу було відмовлено у прийнятті заяви за пропуском шестимісячного терміну, передбаченого ст.1270 ЦК України, а останній звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року позов задоволено.

Судовим рішенням ухвалено визначити ОСОБА_3 додатковий строк у два місяці з дня набрання чинності рішенням суду для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку спеціаліста, наявного в матеріалах справи, позивач, починаючи з 28 січня 2014 року не міг усвідомлювати значення власних дій та керувати ними, що завадило останньому вчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення, як постановлене на неповно з'ясованих обставинах з порушенням вимог матеріального та процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що висновок спеціаліста, покладений в основу судового рішення, не має доказового значення, оскільки виданий не в результаті проведення судової експертизи, без попередження експерта про кримінальну відповідальність. Крім того, зазначав, що зазначений висновок датований 12 грудня 2015 року, а матеріали справи не містять будь-яких інших документів, які б свідчили про наявність у позивача відповідної хвороби протягом встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини з ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто з моменту смерті ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблено актовий запис №15330, та підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 вересня 2013 року /а.с. 46/.

Встановлено, що за життя спадкодавець заповіту не складав, а до першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 належать: його батько - ОСОБА_3, та син - ОСОБА_2.

До складу спадкового майна входить квартира за адресою: АДРЕСА_1.

20 вересня 2014 року позивач звернувся до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого, яка, в свою чергу, направила заяву за належністю до приватного нотаріуса КМНО Галаган Оксани Валеріївни, однак згідно листа нотаріуса від 29 вересня 2014 року позивачу запропоновано особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для нотаріального посвідчення справжності підпису заявника.

Крім того, вбачається, що відповідна заява подана ОСОБА_3 з пропуском 6-місячного строку на прийняття спадщини, встановленого законом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з поважності причин пропуску позивачем зазначеного строку, враховуючи психічний стан останнього.

Проте, з таким висновком колегія суддів погодитися не може.

Так, відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як вбачається з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до абз. 6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Дійшовши висновку про відмову у позові, колегія суддів критично оцінює висновок спеціаліста(лікаря судово-психіатричного експерта) від 12 грудня 2015 року. Так, із зазначеного висновку слідує, що починаючи з 28 січня 2014 року і дотепер ОСОБА_3 виявляє ознаки органічного ураження головного мозку з інтелектуально-мнестичним зниженням, що досягає деменції. Зазначений психічний розлад є тяжким, ступінь виразності порушень пам'яті та інтелекту, що йому властиві, є такими, що позбавляють особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Між тим, із зазначеного висновку не слідує, що ОСОБА_3 страждав на зазначену хворобу на момент смерті сина, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Із висновку також не випливає, що відповідний психічний розлад створює особі перешкоди непереборного характеру протягом шести місяців для своєчасного звернення до нотаріуса з відповідною заявою особисто або через представника.

Дійшовши такого висновку колегія суддів враховує той факт, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку обмежено дієздатним або недієздатним на момент розгляду справи в суді не визнавався. Більше того, починаючи з вересня 2014 року, позивач регулярно звертався до нотаріуса із заявами, укладав з представниками договори доручення, при цьому особа та дієздатність довірителя встановлювалася і перевірялася нотаріусом /а.с. 102, 110/, а також неодноразово звертався до суду з позовами про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

З огляду на викладене, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо того, що зазначена вище хвороба, яка мала місце з січня 2014 року, позбавила ОСОБА_3 можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сина, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 15 березня 2014 року. Крім того, відомостей про звернення позивача до відповідних медичних установ в 2013 році матеріали справи не містять.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що висновок спеціаліста, покладений в основу судового рішення, виконано в приватному порядку на підставі копії медичної картки хворого, без призначення судової експертизи та попередження експерта про кримінальну відповідальність.

Щодо посилань позивача на власну юридичну необізнаність та тяжкий моральний стан, то, в силу викладеного вище, такі обставини не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини, встановленого законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що об'єктивних та непереборних труднощів для своєчасного вирішення питання про прийняття спадщини у позивача ОСОБА_3 не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Крім того, в порядку ст. 88 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім за подання апеляційної скарги в розмірі 267 грн. 96 коп.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, задовольнити.

Скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 267 грн. 96 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: