Справа №591/6345/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1133/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Перша Сумська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом та в обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_3 є його рідною сестрою. Їх матері, ОСОБА_6 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28 травня 1975 року належало 55/100 частини житлового будинку по вул. Аерофлотській, 15-17 в м. Суми. 26 червня 1993 року ОСОБА_6 померла і після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй 55/100 частину вказаного житлового будинку. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 став його батько ОСОБА_7, який фактично вступив в управління спадковим майном, прийнявши спадщину після смерті дружини. 19 березня 1994 року ОСОБА_7 помер і після його смерті відкрилася спадщина за законом на 55/100 частин житлового будинку, яка була успадкована після смерті його дружини та не оформлена ним. Він, як син померлого та спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки вступив в управління спадковим майном померлого, фактично користувався частиною житлового будинку №15-17 по вул. Аерофлотській, здійснював за ним догляд та утримував його. Оскільки він прийняв спадщину після померлого батька, просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_7 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 55/100 частини житлового будинку №15-17 по вул. Аерофлотській в м. Суми, загальною площею 88,2 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 19 березня 1994 року.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2014 року позов ОСОБА_5 задоволено. Встановлено факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті батька ОСОБА_7, померлого 19 березня 1994 року. Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 55/100 частини житлового будинку №15-17 по вулиці Аерофлотській в місті Суми (а.с.32-34, 51-52).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не впевнившись в тому, що вона, як спадкоємець першої черги, разом зі своєю родиною приймала участь в утриманні будинку батьків після їх смерті, тобто фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, допустив формальність, необєктивність та упередженість при ухваленні рішення, фактично усунув її від участі у розгляді справи, позбавивши її тим самим на частину спадщини після смерті батьків. Також зазначає, що судом не зясовано коло спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_7, оскільки після смерті батьків з заявою про прийняття спадщини зверталася також їх сестра ОСОБА_8

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 є рідною сестрою позивача ОСОБА_5 (а.с.68).

Їхні батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 1949 року, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб (а.с.8).

Згідно довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» №467 від 22 січня 2014 року ОСОБА_6 дійсно була зареєстрована за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25 лютого 1972 року по день смерті 29 червня 1993 року. Разом з нею на момент смерті був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_7 (а.с.10).

Згідно довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» №468 від22 січня 2014 року ОСОБА_9 дійсно був зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 23 березня 1972 року по день смерті 19 березня 1994 року. На момент смерті був зареєстрований один (а.с.16).

ОСОБА_6 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28 травня 1975 року належало 55/100 частин житлового будинку по вул. Аерофлотській, 15-17 в м. Суми, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.11).

26 червня 1993 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть від 30 червня 1993 року ( а.с. 9).

Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй 55/100 частину житлового будинку по вул. Аерофлотській, 15-17 в м. Суми.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 став батько позивача, ОСОБА_7, який фактично вступив в управління спадковим майном, прийнявши спадщину після смерті дружини, оскільки на момент смерті був зареєстрованим та проживав разом з нею за адресою: м. Суми, вул. Аерофлотська, 15-17, що підтверджується довідкою Управління «Центру надання адміністративних послуг в м. Суми» СМР №467 від 22 січня 2014 року (а.с.10). Свідоцтво про право на спадщину за законом батько позивача та відповідачки не оформив та не зареєстрував його в БТІ.

19 березня 1994 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина за законом на 55/100 частини житлового будинку №15-17 по вул. Аерофлотській в м. Суми, яка була успадкована ним після смерті матері та не оформлена ним.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з доведеності того, що ОСОБА_5, як син померлого та спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті батька, оскільки вступив в управління спадковим майном померлого, фактично користувався частиною житлового будинку №15-17 по вул. Аерофлотська в м. Суми, здійснював за ним догляд та утримував його.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 16 вересня 1994 року до державного нотаріуса 3-ї Сумської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_7 З заяви ОСОБА_8 вбачається, що спадкоємцями за законом , крім неї, є також діти померлого ОСОБА_7Ю, а саме - ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_10 ( а.с. 105-107)

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позов про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності за позивачем ОСОБА_11 на весь житловий будинок у порядку спадкування за законом предявлений лише до відповідача ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_3, ОСОБА_11 , ОСОБА_8, та ОСОБА_10 як спадкоємці за законом першої черги є учасниками спірних правовідносин та претендують на отримання спадкового майна після смерті своїх батьків , то предявлення позивачем ОСОБА_11 позову лише до відповідача ОСОБА_3, безпосередньо стосується також прав та інтересів ОСОБА_8, яка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7 у 1994 році , а також ОСОБА_10, які до участі у справі притягнуті не були та не є сторонами у справі , у звязку з чим позбавлені можливості доводити наявність свого права у порядку спадкування за законом на частку спадкового майна у судовому засіданні першої інстанції .

Розглядаючи справу, суд першої інстанції, в порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин справи, зокрема не перевірив наявність або відсутність спадкової справи стосовно померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, не з'ясував кола спадкоємців, та чи прийняли усі спадкоємці у встановленому законом порядку спадщину, не роз'яснив належним чином позивачеві його права, зокрема, щодо можливості залучення до участі у справі як співвідповідачів інших спадкоємців, які можливо прийняли спадщину у встановленому законом порядку, а також територіальну громаду в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, як співвідповідача, оскільки відповідач ОСОБА_3 спадщину у встановленому законом порядку не прийняла то вона є неналежним відповідачем, та не вирішив цього питання в порядку, передбаченому ст.ст. 32, 33 ЦПК України, а також не попередив позивача про наслідки вчинення або невчинення цих процесуальних дій, не сприяв здійсненню прав учасників процесу та ухвалив передчасне рішення з порушенням норм процесуального права.

Оскільки позивач ОСОБА_5 заявив позов до ОСОБА_3, яка не прийняла спадщину, про що самим позивачем зазначалося в позовній заяві, а суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу не може усунути порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки не наділений повноваженнями залучення до участі у справі сторін на стадії апеляційного провадження, що само по собі унеможливлює правильне вирішення спору по суті, то у задоволенні такого позову слід відмовити з цих підстав.

Однак відмова у задоволені позову не позбавляє права позивача повторно звернутися до суду з аналогічним позовом, але з залученням до справи належних відповідачів або інших співвідповідачів.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати у відповідності до ст. 309 ЦПК України та ухвалити по справі нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом за необґрунтованістю.

При скасуванні рішення суду з зазначених підстав колегія суддів вважає недоцільним робити аналіз іншим доводам апеляційної скарги, так як вони можуть стати предметом розгляду справи при зверненні позивача до суду з позовом до належного відповідача або до інших співвідповідачів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319,325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Перша Сумська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -