У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ГримичМ.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова Компанія «Ваш Авто» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова Компанія «Ваш Авто» на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати недійсним договір фінансового лізингу від 18 січня 2016 року, укладений між між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» (далі - ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто»), стягнути з відповідача на свою користь авансовий платіж у розмірі 45 000 грн та збитки у розмірі 1 015 грн 06 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 18 січня 2015 року між нею та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» було укладено договір фінансового лізингу, предметом якого є автомобіль «RenaultDuster New», який відповідач зобов'язався передати їй у користування у строк та на умовах, визначених договором.

На виконання умов вказаного договору вона того ж дня сплатила на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» 45 000 грн та її будо повідомлено про те, що через три дні зможе отримати автомобіль у користування.

Зазначала, що ознайомлюючись з договором вже після його підписання та сплати авансового платежу, виявила, що зміст підписаного нею договору не відповідає договору, який їй надавався для ознайомлення до підписання. Крім того, відповідач не повідомив обставини, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, зокрема про те, що вона зможе забрати автомобіль через 120 днів.

Посилаючись на недотримання при укладенні спірного договору вимог ст. 203 ЦК України та наявність обставин встановлених ст. 230 ЦК України, просила задовольнити позов.

Заочним рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року, позов задоволено.

Визнано договір фінансового лізингу від 18 січня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» недійсним.

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_4 сплачений авансовий платіж у розмірі 45 000 грн та збитки у розмірі 1 015 грн 06 коп.

У касаційній скарзі ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що зі змісту договору фінансового лізингу від 18 січня 2016 року вбачається виключення та обмеження прав лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання останнім своїх обов'язків, звужені обов'язки лізингодавця, встановлені в ЗУ «Про фінансовий лізинг», ЦК України, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання та неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмету лізингу, одночасно значно розширені права лізингодавця, що суперечить вимогам цивільного законодавства.

Такі висновки судів узгоджуються з правовими позиціями, викладених у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 та від 08 червня 2016 року у справі № 6-330цс16.

З огляду на те, що вищезазначені умови договору фінансового лізингу від 18 січня 2016 року згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливими умовами та на те, що при укладені сторонами спірного договору не були дотримані вимоги закону про нотаріальне посвідчення, суди попередніх інстанцій дійшли до правильного висновку про визнання його недійсним та, як наслідок, повернення позивачу сплаченого авансового платежу у розмірі 45 000 грн та збитків, які були понесені ним на проїзд до міста, де укладався договір, та сплату банківської комісії.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова Компанія «Ваш Авто» відхилити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська