Провадження № 2/760/4801/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Казакова М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -
Свої вимоги мотивує тим, що 15.03.2012 року видав на ім»я відповідача нотаріально посвідчену довіреність з метою продажу автомобіля RENAULT SCENIC, VIN НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2, який належав позивачу на підставі свідоцтва ТЗ НОМЕР_3.
Позивач посилається, що відповідач на виконання взятих повноважень, як довірена особа, знявши з обліку та продавши автомобіль, отримані від продажу вказаного вище автомобіля кошти, позивачу не повернув.
Позивач зазначає, що його вимога про повернення коштів, відповідачем не виконана, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.
Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи, в разі неявки відповідача, не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.03.2012 року позивач надав нотаріальну посвідчену довіреність на ім'я відповідача (а.с.32) з метою продажу автомобіля RENAULT SCENIC, VIN НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2, який належав позивачу на підставі свідоцтва ТЗ НОМЕР_3 (а.с.30).
У відповідності до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Згідно із ч.1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів висновків експертів.
Як випливає зі ст.58,57 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими, зокрема, певні обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, тобто письмовими доказами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, в даному випадку поясненнями сторін.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інших порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
З огляду на викладене вище, позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2861, 53 грн.
Керуючись ст. ст.177, 533, 1006, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 3,4, 10-11, 57-60, 88, 212-215, 218, 224-232 ЦПК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) кошти в розмірі 286 153, 35 грн.
В іншій частині позову, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2861, 53 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: