_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5075/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2016 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Звільнити зпід арешту легковий автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що довідка рахунок ОСОБА_3 ААЕ№ 482342, видана ТОВ «АВТОСКАЙ», р/н 6984 від 18 листопада 2015 року є прямим підтвердженням правомірності придбання автомобілю марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 та виникнення в нього права власності. А від так, накладення арешту на автомобіль в рамках забезпечення позову як на власність відповідача ОСОБА_2 є неправомірним та таким, що прямо порушує його право приватної власності. Що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2016 року справу прийнято до провадження суду та призначено судове засідання.

Згодом, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2016 року справу було передано до Київського районного суду м. Одеси, у звязку з тим, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально відноситься до Київського району м. Одеси.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 21.10.2016 року справу прийняла до провадження суду.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Представники позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи міститься його клопотання про визнання позову та розгляд справи без його присутності.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання також не зявився, про час, дату та місце розгялду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянув у судовому засіданні матеріали цивільної справи, дослідивши наявні докази, суд доходить до висновку про те, що заявлений позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2015 року ТОВ «АВТОСКАЙ» було видано ОСОБА_6 ААЕ №482342 про те, що ОСОБА_1 було продано і видано автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, вартістю 80 000 гривень.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків регулюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388. (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до абзацу 1 пункту 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі -

власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що спірний автомобіль ним був придбаний з характерними механічними пошкодженнями для дорожньо-транспортної пригоди, та після одержання довідки-рахунку він звернувся до станції технічного обслуговування з метою здійснення належного ремонту придбаного авто, в тому числі ремонту вимагав двигун.

Позивач стверджує, що після проведення ремонту у червні 2016 року з метою належної реєстрації зазначеного автомобіля він звернувся до територіального сервісного центру МВС в Одеській області № 5142, однак в реєстрації йому нібито було відмовлено на підставі п. 9 Порядку

Так абзацом 2 пункту 9 Порядку передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку розукомплектованих транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, не допускається. Розукомплектованими вважаються транспортні засоби, в яких відсутня одна або більше складових частин, що мають ідентифікаційний номер (кузов, шасі, рама, двигун).

Однак, при поданні позовної заяви та протягом розгляду цивільної справи сторона позивача не скористалася своїм процесуальним правом та не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а саме факту того, що після отримання довідки-рахунку в листопаді 2015 позивач звертався до територіального сервісного центру МВС в Одеській області № 5142 з метою реєстрації автомобіля , та йому було відмовлено.

Крім того, слід зазначити, що жодних доказів необхідності ремонту спірного автомобіля та його здійснення суду надано не було.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Судом встановлено, що позивач лише 08 червня 2016 року звергнувся до територіального сервісного центру МВС в Одеській області № 5142 з заявою по перереєстрації автомобілю марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1, однак листом від 09.06.2016 року № 31/15/5142-1432 йому було повідомлено про те, що згідно баз даних НАІС 04.03.2016 року на вищевказаний транспортний засіб внесено інформацію про накладення арешту, згідно ухвали № 520/1287/16-ц від 12.03.2016 року виданої Київським районним судом м. Одеси.

Дійсно, в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/1287/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Під час розгляду даної справи, ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2016 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2.

В подальшому, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2016 року було частково задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 27 455, 43 гривень, моральну шкоду у розмірі 8 000 гривень та судовий збір у розмірі 551, 20 гривень.

Вказане рішення в законному порядку оскаржене не було, а від так набрало законної сили, що відповідає вимогам ст.. 223 ЦПК України

Позивач зазначає, що накладення арешту на автомобіль в рамках забезпечення позову як на власність відповідача ОСОБА_2 є неправомірним та таким, що прямо порушує його право приватної власності.

Вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про те, що якщо арешт накладений з метою забезпечення позову по справі № 520/1287/16-ц перешкоджає позивачу в реєстрації спірного автомобілю за собою, то він не позбавлений права звернення до суду з заявою в спосіб, передбачений ч. 4 ст. 154 ЦПК України, або оскаржити вказану ухвалу в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Частиною 2 ст. 3 ЦПК України зазначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не доведеними, а від так не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.16, 202, 203, 205, 208, 328, 392, 640, 655 ЦК України, ст.ст. 3,4, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та звільнення майна з під арешту відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту оголошення рішення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.