УХВАЛА

іменем україни

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Головного управління Міндоходів у Львівській області до ОСОБА_3 про виселення зі службового житлового приміщення без надання іншого житла за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення апеляційного суду Львівської області від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Головне управління Міндоходів у Львівській області звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно з наказом Державної податкової адміністрації у Львівській області від 5 грудня 2003 року за ОСОБА_3 закріплено квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира є службовим житлом Державної податкової адміністрації у Львівській області. Наказом Державної податкової адміністрації у Львівській області від 12 червня 2009 року полковник податкової міліції ОСОБА_3 був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження Міністерства внутрішніх справ України, звільнивши його з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативних заходів із скорочення податкового боргу головного відділу податкової міліції Державної податкової інспекції у м. Львові. Позивач зазначав, що у зв'язку з тим, що відповідач припинив трудові відносини з Державною податковою адміністрацією у Львівській області та був відряджений для подальшого проходження служби в Міністерство внутрішніх справ України, він підлягає виселенню зі службового житла.

З урахуванням зазначеного позивач просив виселити ОСОБА_3 зі службового житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житла.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2015 року позов Головного управління Міндоходів у Львівській області задоволено. Виселено ОСОБА_3 із службової квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 21 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову Головного управління Міндоходів у Львівській області відмовлено.

У касаційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, керуючись ст. 124 ЖК Української РСР, п. 34 Положення про службові жилі приміщення, затвердженого постановою Ради Міністрів Української PCP від 4 лютого 1988 року, виходив з того, що у червні 2009 року відповідач звільнений зі служби у Державній податковій адміністрації у Львівській області, а тому підлягає виселенню із службової квартири без надання іншого житла.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 не підлягає виселенню зі службового житла без надання іншого житлового приміщення, оскільки у нього наявний стаж роботи понад 10 років у органах податкової служби.

З такими висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що відповідно до листа від 17 квітня 2003 року управлінням житлово-комунального господарства Львівської міської ради погоджено передачу Державній податковій адміністрації у Львівській області від Управління Служби безпеки України у Львівській області квартир №№ 106, 108, 111, 123, 130 по АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 20 червня 2003 року надано статус службового житла квартирам № № 106, 108, 111, 123, 130 по АДРЕСА_1 Державну податкову адміністрацію у Львівській області зобов'язано провести закріплення вказаних квартир згідно з вимогами чинного законодавства.

Наказом Державної податкової адміністрації у Львівській області від 5 грудня 2003 року службову квартиру № 106 закріплено за ОСОБА_3, заступником голови Державної податкової адміністрації у Львівській області - начальником слідчого відділу податкової міліції (одноособово).

Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 30 грудня 2003 року вказану квартиру закріплено за заступником голови - начальником слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації у Львівській області ОСОБА_3 та оформлено ордер.

Наказом Державної податкової адміністрації у Львівській області від 9 серпня 2005 року, у зв'язку із організаційно-штатними змінами у структурі органів ДПА у Львівській області звільнено полковника податкової міліції ОСОБА_3 з посади заступника голови - начальника слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації у Львівській області, залишивши його у розпорядженні Державної податкової адміністрації у Львівській області.

Наказом Державної податкової адміністрації у Львівській області від 18 травня 2006 року полковника податкової міліції ОСОБА_3 було звільнено з органів податкової міліції в запас Збройних Сил України згідно з положенням про проходження служби начальницьким складом та постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року за ст. 64 «Є» (за порушення дисципліни).

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 10 липня 2008 року, яка набрала законної сили, визнано нечинним наказ Державної податкової адміністрації у Львівській області від 18 травня 2006 року та поновлено ОСОБА_3 у розпорядженні Державної податкової адміністрації у Львівській області з моменту звільнення.

Наказом Державної податкової адміністрації у Львівській області від 12 червня 2009 року полковника податкової міліції ОСОБА_3 відряджено для подальшого проходження служби у розпорядження Міністерства внутрішніх справ України, звільнивши його з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативних заходів із скорочення податкового боргу головного відділу податкової міліції Державної податкової інспекції у м. Львові.

Відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 17 квітня 2014 року ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за віком.

Відповідно до ст. 124 ЖК Української PCP робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з п. 34 Положення про службові жилі приміщення, затвердженого постановою Ради Міністрів Української PCP від 4 лютого 1988 року (далі - Положення), робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Виселення провадиться в судовому порядку.

Посилаючись на п. 35 Положення, згідно з яким без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у п. 34 цього Положення, не може бути виселено, зокрема, осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, суд апеляційної інстанції не перевірив, чи був у відповідача термін десять років служби в органах податкової міліції станом на дату звільнення з посади в Державній податковій адміністрації у Львівській області, тобто станом на 12 червня 2009 року.

При цьому, вказуючи на те, що у відповідача вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 26 років 8 місяців 22 дні, для виплати вихідної допомоги 10 років 4 місяці та 28 днів, суд апеляційної інстанції не врахував, що службове житло за відповідачем було закріплено Державною податковою адміністрацією у Львівській області, а звільнений ОСОБА_3 17 квітня 2014 року з органів внутрішніх справ, а не з органів податкової служби.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України суд апеляційної інстанції на зазначені норми права уваги не звернув; не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення спору; доводи позивача належної чином не перевірив, а тому дійшов передчасного висновку про відмову у позові.

За таких обставин, ураховуючи, що апеляційним судом не встановлені всі фактичні обставини від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення апеляційного суду відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 21 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик