Справа № 214/1618/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 червня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

при секретарі Бєліковій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина-інвалід, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд: стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання як його дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування предявлених вимог вказує, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився інвалідом (підгрупа А). У звязку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій області, де вони до того часу постійно проживали в м. Авдіївка, вона вимушена була з сином виїхати до м. Кривого Рогу. Оскільки вона є переселенцем, має на утриманні сина-інваліда, за яким здійснює постійний догляд, через що не має можливості самостійно працювати, особистого джерела доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який, будучи здоровою та працездатною людиною, має можливість таку допомогу надавати, яку починаючи з січня 2016 року в добровільному порядку надавати відмовляється.

Позивач в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, згідно поданої нею заяви просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні (а.с.14).

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.15).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2005 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом РАЦС Авдіївського МУЮ Донецької області, актовий запис №98, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 008287 від 18.06.2005 року (а.с.2).

В період перебування сторін у шлюбі у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 034919 від 01.12.2005 року батьком дитини є ОСОБА_2 відповідач у справі, факт батьківства ним не оспорюється (а.с.3).

Відповідно до довідки від 04.12.2014 року № НОМЕР_1 (а.с.7) позивач та її син дійсно є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції м. Авдіївка Донецької області, та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції ООН про права дитини.

Згідно ст. ст. 141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у вихованні сина, між сторонами досягнуто не було.

Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Отже, з урахуванням викладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач є працездатною та фізично здоровою особою, інших аліментних зобовязань не має, а тому зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стосовно предявлених позивачем вимог відносно стягнення аліментів на її утримання, суд виходить з наступного.

Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Враховуючи перебування сторін у шлюбі, який не є розірваним, що є обовязковою умовою для виникнення у позивача права на утримання її відповідачем як її чоловіком, суд приходить до висновку про правомірність предявлення нею таких вимог.

Як слідує зі ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі й працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що позивач дійсно має на утриманні сина ОСОБА_3 інваліда з дитинства (підгрупа А), який згідно медичного висновку №512 від 24.09.2013 року хворіє вродженою невральною аміотрофією з тетрапарезом, затримкою темпів розвитку (а.с.8), яка характеризується ураженням рухових клітин спинного мозку та спинномозкових нервів, що супроводжує обмеженість рухів та нездатність дитини обходитися без постійного стороннього догляду, що, в свою чергу, унеможливлює можливість самостійної трудової діяльності позивача з обєктивних причин, яка здійснює опіку за сином.

З огляду на вказані обставини, враховуючи визнання відповідачем позову та його спроможність надавати матеріальну допомогу позивачеві як його дружині, суд приходить до висновку про необхідність стягненням з відповідача на її користь аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Оскільки відповідно до ч.1 ст.88 СК України право на утримання не є обмеженим і триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з подружжя, з ким вона проживає, суд не вбачає підстав для стягування аліментів з відповідача на утримання позивача, з якою проживає дитина-інвалід, до досягнення сином 18-річного віку, адже це суперечитиме вимогам матеріального права.

З огляду на це суд вважає за необхідне визначити строк стягування вказаного виду аліментів саме протягом всього часу проживання позивача з дитиною-інвалідом ОСОБА_4, у звязку з чим предявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1102,40 грн. за одночасне предявлення двох самостійних вимог майнового характеру підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст.4-10, 15, 60, 74, 79, 88 ч.1, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина-інвалід задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, починаючи стягнення з 21.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21.11.2023 року.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, протягом всього часу проживання її з дитиною-інвалідом сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4на користь держави судовий збір в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Євтушенко О.І.