Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2016 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря Заіки А.В.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказуючи, що з 2004 року по 2012 рік проживали з відповідачем однією сімєю без укладення шлюбу. Мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В теперішній час спільне проживання між нею та відповідачем та ведення спільного господарства фактично припинені, на протязі понад 3-х років проживають окремо. В даний час вона працює в філії «ВГМК» ДП «ОГХК» пробовідбірником, отримує заробітну плату в розмірі близько 2300 грн. на місяць. Окрім заробітної плати, інших доходів не має, а розмір отримуваної нею заробітної плати не дозволяє їй самостійно забезпечити належний рівень утримання їхньої дитини. Син навчається в ЗОШ №4 м.Вільногірська, в 1-му класі. На його навчання, харчування та одяг витрачає значні кошти зі своєї заробітної плати, однак їх повною мірою не вистачає для забезпечення навчального процесу та нормального рівня життєдіяльності сина. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, розмір якої їй не відомий. В добровільному порядку надавати кошти для утримання їхньої дитини він відмовляється. Відповідач ухиляється від утримання їхньої дитини та взагалі не надає ніякої допомоги на її утримання. Аліменти він нікому не платить, медичних захворювань, які б перешкоджали відповідачеві виконувати свій обовязок щодо утримання дитини, у нього немає, непрацездатних батьків, інших дітей на утриманні у відповідача також немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимови підтримала, додатково пояснила, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, за спільним рішенням перестали проживати разом. Дитина проживає з нею, допомоги позивач особисто не надавав, на даний час його мати переказує щомісячно кошти у розмірі 600-700 гривень на місяць. З відповідачем вона не спілкується. Розмір її заробітної плати складає приблизно 3200 грн. на місяць, інших доходів немає. Чи працює відповідач, їй невідомо, інших утриманців він не має. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення на позов, згідно яких позов визнав частково, не заперечує свій обовязок по утриманню неповнолітньої дитини, однак він офіційно не працює, а заробляє на життя разовими роботами, які крім іншого, у цей економічно нестабільний час, його запрошують робити усе рідше, тобто він має нерегулярний, мінливий дохід, і при цьому не зважаючи на це, позивач бажає, щоб з нього стягувалися аліменти у частці від його доходу, що неможливо із-за відсутності у нього постійного, стабільного щомісячного доходу. Не згодний з розміром частки аліментів, які бажає стягувати з нього позивач, а саме з 1/3 часткою його щомісячного доходу та вважає доцільним визначення цієї частки на утримання однієї дитини у розмірі 1/4 частки доходів. Оскільки він не має постійного місця роботи і відповідно, регулярного доходу, він може сплачувати аліменти тільки у твердій грошової сумі. Приймаючі до уваги, що він надаючи разові послуги та виконуючи разові роботи, в середньому отримує щомісячно дохід близько 2000 грн., то він у змозі сплачувати аліменти на користь позивача, на утримання їхнього малолітнього сина у твердій грошовій сумі розміром 900,00 грн. на місяць, до досягнення дитиною повноліття. Фактичний розмір аліментів, який він пропонує, є більшим ніж 1/3 частка його щомісячного доходу, яку бажає стягнути з нього позивач. При цьому розмір запропонованих ним аліментів є більшим, чим мінімальний розмір аліментів, встановлений ч.2 ст.182 СК України, і який складає 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На цей час прожитковий мінімум на дитину віком з 6 років до 18 років складає 1531,00 грн., а 30 % - відповідно 459,30 грн., що на 440,70 грн. менше, чим запропонований ним розмір аліментів. До того ж, при визначенні розміру аліментів також просить прийняти до уваги, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, тому він та позивач повинні в рівній мірі утримувати їхню спільну дитину. Запропонований ним розмір аліментів 900,00 грн. у місяць, у разі винесення про це судового рішення, буде складати 60 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей віку його сина ОСОБА_4, і що у даному випадку на позивача покладається обовязок забезпечувати їхнього сина тільки на 40 % необхідних для 100 % забезпечення їхньої дитини прожитковим мінімумом. Просить задовольнити позовні вимоги частково і стягнути з нього на користь позивача аліменти у розмірі 900,00 грн. щомісячно, на утримання їхнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення сином віку повноліття. Крім того, просить відобразити в судовому рішенні ті факти, що він по - перше, на протязі усіх трьох років, коли проживає окремо від позивача, надавав їй регулярну матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини, а також крім цього, купував сину одяг, іграшки, та інше. Також, якщо прийняти до уваги час звернення позивача з позовом про стягнення аліментів до суду у березні 2016 року, весь цей час він пересилав через свою матір, ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини на користь позивача, що підтверджується наданими ним фінансовими документами.

Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, згідно якого останній народився 24.12.2008 року і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.3).

Згідно довідки про доходи № 394, виданої ОСОБА_1, вбачається, що вона працює в філії «ВГМК» ДП «ОГХК» в підрозділі ВТК, займає посаду пробовідбірника, загальна сума доходу за місцем роботи за період з 07.2015 року по 12.2015 року становить 24750 грн., середній розмір заробітної плати становить 4125 грн. (а.с.4).

Згідно листа головного лікаря Магаданської обласної державної бюджетної установи охорони здоровя від 02.08.2016 року за вих. № 792, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не перебуває і не перебував в трудових відносинах з вказаною установою. (а.с.41)

Згідно копій квитанцій «Укрпошти» на імя ОСОБА_1 перераховано аліменти 06.08.2016 року - 1100,00 грн., 06.05.2016 року - 1100,00 грн., 08.06.2016 року - 1600,00 грн., 03.09.2016 року - 1200,00 грн., 12.07.2016 року - 800,00 грн., 06.01.2016 року - 1020,00 грн., 09.02.2016 року - 1500,00 грн., 11.03.2016 року - 1100,00 грн., в квітні 2016 року - 1100,00 грн. (а.с. 47-48)

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з травня 2004 р. до 2012 р. перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2012 року сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо, надає матеріальну допомогу на утримання дитини, визначаючи її розмір на власний розсуд, що, безумовно, позбавляє позивачку визначеності в питанні утримання дитини відповідачем, будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача в подальшому від обовязку по утриманню неповнолітнього сина відсутні, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини, які слід стягувати щомісячно, починаючи з дати звернення позивачки до суду до повноліття дитини.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд прийшов до висновку, що вказаний розмір слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки позивачкою не надано доказів на спростування тверджень відповідача щодо відсутності постійного доходу, в установі, зазначеній позивачкою - Магаданській обласній державній бюджетній установі охорони здоровя відповідач не працює, а інші відомості про місце роботи відповідача та отримувані ним доходи, крім зазначених у запереченні на позов останнього, відсутні.

Суд приймає, на підтвердження факту надання відповідачем матеріальної допомоги позивачці, в якості належних доказів по справі, копії вищевказаних квитанцій про перерахування на користь позивачки грошових коштів за період з січня по вересень 2016 р., оскільки вказані платежі перераховувалися останній як аліменти, і поза розумним сумнівом, здійснювалися відповідачем на утримання дитини.

Доводи позивачки про те, що вказана матеріальна допомога надавалася безпосередньо матірю відповідача, суд оцінює критично, оскільки вказані твердження ґрунтуються на її припущеннях і не підтверджуються будь - якими обєктивними даними.

До того ж, враховуючи, що середній розмір матеріальної допомоги, наданої відповідачем позивачці на утримання дитини за період з січня по вересень 2016 р. становив 1168 грн. 88 коп. (1100,00 + 1100,00 + 1600,00 + 1200,00 + 800,00 + 1020,00 +1500,00 + 1100,00 + 1100,00 : 9 = 1168 грн. 88 коп.), то розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, слід визначити в сумі 1200 грн., що з врахуванням проведення подальшої індексації та доходів, які отримує позивачка, буде достатньо для утримання дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст. ст. 91, 84, 180, 181,182,184 Сімейного кодексу України і керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 215, 214, 215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_6 Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (Леніна)АДРЕСА_1, інші відомості невідомі) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_6, яка народилася у м. Вільногірськ Дніпропетровської області, ІНН НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7), аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. 00 коп. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 15 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2016 року.

Головуючий - суддя: А.А.Борцова