Справа № 489/5427/16-ц
Номер провадження 2/489/2877/16
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визначення часток в праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивували тим, що в 1999 р. ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені своїх на той час неповнолітніх дітей - ОСОБА_2, ОСОБА_3, придбала у відповідачів квартиру, оформивши договір купівлі-продажу нерухомого майна на Південній товарній біржі. На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися належним їм майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавці ніяких претензій не предявляють, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляються.

Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати дійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між позивачами з одного боку та відповідачами - з іншого боку, зареєстрований на Південній товарній біржі за № 10117 від 17.09.1999 р., а також визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/3 частці за кожним.

Позивачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Від них до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житло від 13.01.1995 р., р. № 45/к, зареєстрованого в ММБТІ 15.03.1995 р. за № 18883.

17.09.1999 р. на Південній товарній біржі за № 10117 був зареєстрований Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 Олексійоичем, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діяла за згодою своєї матері ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_8, - з іншої сторони.

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачів порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим зі змісту заявлених вимог вбачається, що позивачі просять суд визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_3 за кожним з них по 1/3 частці.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У відповідності до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Згідно ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду.

Таким чином судом встановлено, що співвласники в рівних частках користувалися, володіли спільним майном, суд вважає необхідним визначити, що їх частки є рівними і складають по 1/3 частині - частка кожного.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та керуючись ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, ст.ст. 355, 368 ЦК України, ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 Олексійоичем, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діяла за згодою своєї матері ОСОБА_4, - з однієї сторони, та ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_8 - з іншої сторони, зареєстрований 17.09.1999 р. на Південній товарній біржі за № 10117 - дійсним.

Визначити, що частки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1є рівними і складають по 1/3 частині (частка кожного).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова