АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

08 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Стрижеуса А.М.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.06.2016 року про визнання дій старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць Ірини Миколаївни неправомірними та скасування постанов від 24 червня 2015 року та 19 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду із даною скаргою та з урахуванням уточненої редакції скарги просила: визнати незаконною та скасувати постанову начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.06.2015 р.; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 24.06.2015 р., визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 19.02.2016 р.; визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. щодо не направлення стягувачу копій постанов державного виконавця.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2016 р. скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. при винесенні постанови від 24.06.2015 р. про скасування процесуального документу, якою скасовано документ «Загальна постанова без затвердження» від 24.06.2015 р. за реєстраційним номером виконавчого провадження ВП № 47420821. Скасовано постанову старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 24.06.2015 р. про скасування процесуального документу за реєстраційним номером виконавчого провадження ВП № 47420821. Скасовано постанову головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 19.02.2016 р. про закінчення виконавчого провадження.

Визнано дії старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М, щодо не направлення стягувачу копій постанов державного виконавця у встановлений спосіб та встановлені строку, передбачені ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірними.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови у визнанні незаконною та скасування постанови Начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Вольф О.Л. від 24.06.2015 р. Вважає оскаржувану ухвалу в цій частині незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду в цій частині є помилковми та невмотивованими. Вказує, що оскаржувана постанова Начальника ВДВС містить недостовірну інформацію, не грунтується на належних і допустимих доказах та винесена лише на підставі слів матері боржника, яка є його піклувальником.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в цій частині, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині визнання незаконною та скасування постанови начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.06.2015 р., суд виходив з того, що виконавчий лист про стягнення аліментів було пред'явлено до виконавчої служби після спливу строку його пред'явлення до виконання, а відтак судом було встановлено правомірність дій начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві при винесенні постанови від 24.06.2015 р., якою дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-3936/1996 від 16.07.2012 року визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 11, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте погодитися з такими висновками суду у повній мірі не можна, оскільки вони зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення питання.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваної постанови від 24.06.2015 р., рішення дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Разом з тим, начальник відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві у порушення вимог ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» виніс постанову про визнання дій державного виконавця Коломієць І.М. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 11, ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» та зобов'язав державного виконавця провести виконавчі дії у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» за зверненням піклувальника боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, що не передбачено діючим законодавством.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_4 та його піклувальник ОСОБА_5 зверталися до суду в установленому порядку зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-3936/1996 від 16.07.2012 р.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув.

Окрім того, відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 р. №6, перевіряючи додержання строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення статті 22 Закону про виконавче провадження, так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання. При цьому відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Зі змісту скарги ОСОБА_1 убачається, що вказане рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4 частково виконувалося, вона отримувала аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак, на думку скаржника, висновок суду першої інстанції про те, що у момент направлення стягувачем виконавчого листа до виконання сплинули строки його пред'явлення до виконання, не відповідає дійсності, оскільки строк давності пред'явлення виконавчого листа до виконання переривався частковим виконанням рішення боржником.

Зазначені обставини залишилися судом не з'ясованими та не перевіреними належним чином, суд першої інстанції не дослідив в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження для повного та всебічного з'ясування обставин справи.

З огляду на таке,висновок суду щодо правомірності винесення начальником відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Вольф О.Л. постанови від 24.06.2015 р. є передчасним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу в частині відмови у задоволенні вимог про визнання незаконною та скасування постанови начальника відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.06.2015 р. скасувати з передачею питання на новий розгляд.

В інший частині ухвала суду не оскаржувалася.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року в частині відмови у задоволенні вимог про визнання незаконною та скасування постанови начальника відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Вольф О.Л. від 24 червня 2015 р. скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/6659/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14120/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Ключник А.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.