Справа № 308/7215/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2016 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивує тим, що 19.04.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № MKH7RG17510049, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4995,43 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
У судове засідання представник позивача не з'явився, однак разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
У відповідності до ч. 1ст. 224 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Крім того, за положеннями ч. 4ст. 169 ЦПК Українинаслідком повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, є вирішення судом справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлення заочного рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ст. ст.158, 169,224 ЦПК Українизаочнона підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, було укладено кредитний договір № MKH7RG17510049, згідно з умовами якого ОСОБА_1, отримав кредит у розмірі 4995,43 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 18.04.2013 року.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № MKH7RG17510049 від 19.04.2012 року ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 15.06.2016 року має заборгованість перед банком в 4111,93 грн., яка складається з наступного: 4396,37 грн. - заборгованість за кредитом; 8567,37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 648,19 грн. - штраф (процентна складова).
За положенням п. 2.4.5.1. Умов та правил надання банківських послуг, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, включаючи заборгованість, що виникла відповідно з п. 2.4.3.6, 2.4.5.2., 2.4.5.3. Умов та правил, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту, в тому числі заборгованості у відповідності з п. 2.4.3.6.
Згідно з п. 2.4.5.2. Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником обовязків по сплаті процентів за користування кредитом, в розмірі, що вказаний в заяві, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених процентів за користування кредитом.
Відповідно до п. 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше чим на 90 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.
Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу норм ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
За п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того, ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Виходячи зі змісту ст. 627 ЦК України, ОСОБА_1 своїм підписом в заяві позичальника № MKH7RG17510049 від 19.04.2012 року, підтвердив факт отримання повної інформації щодо умов кредитування, а також підтвердив, свою згоду, що ця заява разом із Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 610-612, 625, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 158, 169, 209, 212-215, 223, 224-226, 233, 294, 296 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
4396,37 грн. - заборгованість за кредитом;
8567,37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором,
500,00 грн. - штраф (фіксована частина)
648,19 грн. - штраф (процентна складова).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик