У х в а л а

іменем україни

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання незаконними та скасування рішення сесії сільської ради, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 29 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (далі - Вертіївська сільрада), в якому просили визнати незаконним та скасувати рішення 28 сесії 6 скликання Вертіївської сільради від 12 лютого 2014 року та зобов'язати відповідача прийняти рішення, яким передати їм у спільну часткову власність житлове приміщення в будинку АДРЕСА_1 Чернігівської області.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що їх сім'ї у 1975 році обласним виробничим управлінням «Чернігівавтосервіс», до якого належало СТО, в якій працював ОСОБА_1, була надана для користування Ѕ частки житлового будинку по АДРЕСА_1, якому у 2003 році була присвоєна адреса: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим уїх паспортах були зроблені відповідні відмітки.

Вказували, що у 2005 році вони переїхали у будинок АДРЕСА_2, який належав батькам ОСОБА_1, оскільки у зв'язку із припиненням діяльності СТО у їх будинок було припинено подачу електроенергії та води.

При цьому зазначали, що вони неодноразово звертались до Вертіївської сільради з приводу передачі їм у власність вищевказаного будинку, однак у зв'язку з відсутністю відповідних документів на будинок не мали можливості приватизувати його. З 17 вересня 2013 року будинок за вищевказаною адресою знаходиться у комунальній власності територіальної громади с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області.

Також вказували, що рішенням Вертіївської сільради від 12 лютого 2014 року їм було відмовлено у приватизації квартири в житловому будинку АДРЕСА_1, а також сільською радою було прийнято рішення про вжиття заходів щодо визнання їх такими, що втратили право на користування цим житлом, яке на їх думку є незаконним.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 квітня 2014 року узадоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позову про визнання незаконним рішення 28 сесії 6 скликання Вертіївської сільради від 12 лютого 2014 року та ухвалено нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Визнано незаконним рішення 28 сесії 6 скликання Вертіївської сільради від 12 лютого 2014 року «Про розгляд заяви громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3», яким відмовлено заявникам у приватизації квартири в житловому будинку АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року касаційну скаргу Вертіївської сільради задоволено частково, рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19 червня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 12 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково.

Визнано незаконним рішення 28 сесії 6 скликання Вертіївської сільської ради від 12 лютого 2014 року про відмову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у приватизації квартири в будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року касаційну скаргу Вертіївської сільради задоволено частково, рішення апеляційного суду Чернігівської області від 12 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 29 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, позовзадоволено частково.

Визнано незаконним рішення 28 сесії 6 скликання Вертіївської сільської ради від 12 лютого 2014 року про відмову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у приватизації квартири в будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Вертіївська сільрада, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, виходив із того, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право на приватизацію будинку АДРЕСА_1, оскільки вони зареєстровані та постійно проживають у ньому, ведуть господарство та сплачують за послуги на підставі договорів. Крім того, вказаний будинок, у відповідності до п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного фонду», не визнано аварійним.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 1975 році отримали для проживання 1/2 частки житлового будинку, місцем розташування якого згідно з штампами прописки в їх паспортах з 1979 року значилася адреса: АДРЕСА_2 (а. с. 12-14).

У 2003 році вказаному будинку була присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1, у зв'язку із чим у паспортах позивачів у квітні 2003 року були зроблені відповідні відмітки про реєстрацію у цьому ж житловому приміщенні за новою поштовою адресою.

Відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 8 вересня 2009 року спірний будинок передано у власність територіальної громади с. Вертіївка Ніжинського району, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу з реєстру (а. с. 18).

Із актів депутатської комісії Вертіївської сільради від 7 серпня 2013 року, від 14 січня 2014 року та від 12 лютого 2014 року вбачається, що вказаний вище житловий будинок знаходиться в аварійному стані, не придатний для проживання, і з 2005 року в ньому ніхто не проживає (а. с. 61-62, 63, 64-65).

Рішенням Вертіївської сільради від 12 лютого 2014 року позивачам відмовлено у приватизації квартири у вказаному житловому будинку.

Згідно з нормами ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЖК України ордер на вселення у жиле приміщення може бути видано лише на вільне жиле приміщення, а згідно зі ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним, зокрема, у разі порушення прав інших громадян на зазначене в ордері жиле приміщення.

Матеріали справи не містять будь - яких даних про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вселились у будинок АДРЕСА_1 на підставі відповідного ордеру.

Згідно з ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Однак на порушення зазначеної процесуальної норми суд апеляційної інстанції при новому розгляді справи не встановив фактичних обставин справи, характер правовідносин та норму права, яка регулює ці відносини, частково задовольнив позовні вимоги, не усунувши недоліків, які були допущені цим же судом раніше, не врахував, що позивачі вселились та проживають у спірному житловому приміщенні без правових підстав, і доказів щодо правомірності їх вселення до спірного житлового приміщення не надано.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оскільки при новому розгляді справи апеляційний суд вимог суду касаційної інстанції не виконав, ухвалене у справі рішення апеляційного суду в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 29 травня 2015року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик