АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1255/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визнання недійсним договору іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В серпні 2016 року представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ „Державний ощадний банк України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визнання недійсним договору іпотеки. В обґрунтування позову зазначав, що між ОСОБА_3 та ПАТ „Державний ощадний банк України було укладено кредитний договір №279 від 15 серпня 2008 року. В якості забезпечення виконання зобовязання укладено договір іпотеки №179/1 від 15 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром №4812, відповідно до умов якого було передано в іпотеку банку квартиру №7 __________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8 Категорія: 27

Доповідач: Варвус Ю.Д.

по вул. Вокзальна,175 в м. Хмельницькому , площею 64,4 кв.м. Вважає, що договір іпотеки було укладено з порушенням прав її неповнолітньої онуки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на момент його укладення була зареєстрована та постійно проживала разом із нею та батьками в даній квартирі. Договір укладено із-за відсутності попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину щодо нерухомого майна, тому є підставою для визнання такого правочину недійсним. На підставі наведеного просив задовольнити позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ „Державний ощадний банк України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення яким задовольнити її позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Залишення поза увагою оригіналу домової книги про реєстрацію батьків і дитини в спірній квартирі до і після укладення договору іпотеки та відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь якого правочинну стосовно нерухомого майна, права власності або користування яким мають діти.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно приписів ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно частин другої та третьої ст.12 Закону України „Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей.

В силу вимог ст.177 СК України та ст.17 Закону України „Про охорону дитинства батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Частиною першою ст.156 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі),що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір іпотеки від №179/1 від 15 серпня 2008 року укладено у відповідності до вимог діючого законодавства, при його укладені не були порушенні права неповнолітньої онуки позивача, тому підстав, передбачених ч.6 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України, для визнання його недійсним немає.

Дані висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи, відповідають вимогам закону і колегія суддів вважає за необхідне з ними погодитися.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 15 серпня 2008 року ОСОБА_3 уклала кредитний договір з ВАТ „Державний ощадний банк України, відповідно до умов якого отримала кредит в сумі 130000 грн. зі строком остаточного повернення 15 серпня 2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором був укладений іпотечний договір від 15 серпня 2008 року № 179/1, за яким передано в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

При нотаріальному посвідченні 15 серпня 2008 року іпотечного договору, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 була отримана заява співвласників означеної квартири про те, що вони, розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примусу як морального так і фізичного, стверджували, що неповнолітніх і малолітніх дітей, які мають право власності або право користування квартирою №7, вул. Вокзальна, 175 в м. Хмельницькому немає.

На момент нотаріального посвідчення договору іпотеки іпотекодавцями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надана довідка про склад сімї видана житлово-експлуатаційною конторою №1 м. Хмельницького 15 серпня 2008 року вих. №294, відповідно до якої малолітня ОСОБА_9 в зазначеній квартирі не зареєстрована.

Сторони не довели, відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, що вони повідомляли банк або нотаріуса при вчиненні оспорюваного договору іпотеки про проживання в спірній квартирі неповнолітньої дитини. Матеріали справи також не містять доказів, відповідно до яких останні могли довідатись про проживання дитини у цій квартирі.

Верховний Суд України в постанові від 30 вересня 2015 року по справі №6-384цс15 сформував правовий висновок про те, що власник майна, який є одночасно законним представником неповнолітньої або малолітньої особи та укладає правочини, які впливають на права дитини, повинен діяти добросовісно та в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій. Неправдиве повідомлення батьками, які є одночасно законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїми правами законних представників дитини, а може спричинити інші наслідки, передбачені законодавством, які застосовуються органами опіки та піклування.

Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_10 в інтересах малолітньої ОСОБА_9, третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради до ПАТ „Ощадний банк України, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору іпотеки № 179/1 від 15 серпня 2008 року з підстав укладення спірного договору без попередньої згоди органу опіки та піклування.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову ОСОБА_3 за його недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції і впливали на законність ухваленого рішення.

Під час вирішення спору судом правильно визначено характер спірних правовідносин, вірно визначено норму права, яка регулює спірні правовідносини, та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі, тому підстав для скасування чи зміни його рішення в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Ю.Д. Варвус