РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року Дзержинський міський суд Донецької області в складі: судді Бабенко С.С., при секретарі Пілюгіній Г.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дзержинська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

У січні 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог, зазначено, що 09.11.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № НОМЕР_1, відповідно до умов якого банк зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 28162,39 грн., строком з 09.11.2013 року до 11.11.2016 року.

Відповідно до умов укладеного договору, відповідач зобовязався в порядку та умовах, визначених у договорі, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 28162,39 грн.

У порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21.12.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 23460,20 грн., за відсотками 4524,02 грн. та за комісією 9256,99 грн.

У звязку з систематичним порушенням боржником своїх зобовязань зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору, відповідачу було нараховано неустойку штраф, який на 21.12.2015 року становить 3800 грн., але з урахуванням вимог ст.266, ч.2 ст. 258 ЦК України штраф становить 2400 грн.

Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 39641,21 грн.

Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в суді проти позову заперечувала, зазначила що з цього приводу у неї є рішення Третейського суду від 11.12.2014 року, тому вважає, що справу слід залишити без розгляду.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 листопада 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №500429101 (а.с. 4-9).

Згідно пунктів 2.1, 2.4 кредитного договору кредитор на умовах, визначених Договором, надає позичальнику кредит для власних потреб у розмірі 28162,39 грн., зі сплатою процентної ставки 11,99 % річних, строком до 11.11.2016 року.

Позичальник зобов'язаний сплачувати у розмірі, порядку та строки, встановлені Договором та Графіком платежів і сукупної вартості споживчого кредиту, проценти за користування кредитом, комісії, сукупні послуги, які надаються позичальнику у зв'язку із укладенням Договору, а також інші фінансові зобов'язання позичальника згідно програми кредитування фізичних осіб на придбання товарів та послуг.

У зв'язку з порушенням умов кредитного договору станом на 21.12.2015 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 39641,21 грн., з яких:

- заборгованість кредитом 23460,20 грн.;

- заборгованість за відсотками 4524,02 грн.;

- заборгованість за комісією -9256,99 грн.;

- штраф за неналежне виконання зобов'язань 2400,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Так, у п. 6 Кредитного договору визначено, що сторони погодились вести до кредитного договору застереження, яке є третейською угодою в розумінні ст. 12 Закону України «Про третейські суди» про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони у звязку з кредитним договором та розгляд і вирішення всіх не вирішених сторонами шляхом переговорів спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами з питань виконання, зміни,Ю розірвання ними кредитного договору, відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». (а.с. 4).

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. ОСОБА_2 регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі №6-187цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є споживачем банківських послуг, спір виник щодо заборгованості за кредитом, а тому третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка згідно представленого позивачем розрахунком (а.с. 13), становить 39641,21 грн.

В силу ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1218,00 грн., що підтверджується залученою до справи квитанцією про його оплату (а.с. 3 ).

Керуючись ст.ст. 10,11,12,60,212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 39641 (тридцять девять тисяч шістсот сорок одна) грн. 21 коп., судовий збір в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн..

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через суд м. Дзержинська протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя :