Справа № /222/904/16-ц
Провадження № 4-с/222/4/2016 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі Павловій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське цивільну справу за скаргою представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з даною скаргою, зазначивши, що постановою в.о. начальника ВДВС Володарського РУЮ № 51089474 від 16.05.2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 81,20 грн., в звязку з тим, що в виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника. Проте, з даною постановою вона не згодна, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» в виконавчому документі зазначаються повне найменування або ім'я стягувача і боржника, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування, ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника при наявності, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи, місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо. Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови в.о. начальника ВДВС Володарського РУЮ невірно розтлумачив закон, який підлягає застосуванню, так як ідентифікаційний код боржника повинен бути вказаний в виконавчому документі, лише в тому випадку, якщо він відомий суду. Крім цього, зазначає, що згідно п.3 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, т.б. відсутність даних про ідентифікаційні коди сторін може бути усунена в процесі виконавчого провадження. В звязку з чим просить визнати недійсною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) № 51089474 від 16.05.2016 року, винесену в.о. начальника ВДВС Володарського РУЮ ОСОБА_3 та зобовязати ДВС Володарського РУЮ відкрити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 81,20 грн. на підставі виконавчого листа № 222/1300/15-ц від 21.04.2016 року виданого Володарським районним судом Донецької області.

Заявник ОСОБА_1, який є стягувачем, та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися. Проте, представник заявника надала суду письмову заяву, в якій скаргу підтримала у повному обсязі, наполягала на її задоволенні та просила справу розглянути у її відсутність.

Представник заінтересованої особи: Відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу не визнала у повному обсязі та заперечувала проти її задоволення. Суду пояснила, що в порушення вимог ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», якою передбачені вимоги до виконавчого документа, у виконавчому листі Володарського райсуду наданого стягувачем про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 81,20 грн. відсутній ідентифікаційний номер або номер і серія паспорта боржника, що унеможливлює примусове виконання рішення суду, в звязку з чим нею правомірно було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.05.2016 року. Також, зазначила, що стягувач має право звернутися до суду, який видав виконавчий документ про приведення виконавчого листа у відповідність із вимогами ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження». В звязку з чим просила визнати дії державного виконавця правомірними, а в задоволенні скарги відмовити, про що також надала суду письмові заперечення.

Боржник ОСОБА_4 у судове засідання не зявився. Про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившихся заявника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 та боржника ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 222/1300/15-ц (провадження № 2/222/119/2016), розглянувши письмову заяву представника заявника ОСОБА_2, вислухавши пояснення представника заінтересованої особи: Відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3, розглянувши його письмові заперечення, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що рішенням Володарського райсуду від 06.04.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про вселення задоволені та ОСОБА_1 вселений в будинок № 40 по вул. Й.Гладкого в смт. Нікольське Володарського району Донецької області, а також з ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі по 81,20 грн. з кожного. Дане рішення ніким не оскаржувалося та набуло законної сили.

05.05.2016 року Володарським районним судом Донецької області представнику стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2 було видано три виконавчих листа № 222/1300/15-ц (2/222/119/2016) щодо стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судових витрат у виді судового збору в розмірі по 81,20 грн. з кожного.

06.05.2016 року представник ОСОБА_2 подала до ВДВС Володарського РУЮ заяву про прийняття до примусового виконання вищевказаних виконавчих листів.

Постановою в.о. начальника ВДВС Володарського РУЮ ОСОБА_3 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 51089474 від 16.05.2016 року, на підставі п.8 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувачу ОСОБА_1 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 222/1300/15-ц виданого 21.04.2016 року Володарським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 81,20 грн., оскільки порушені вимоги ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відсутній ідентифікаційний номер або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно правового змісту ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання судових рішень покладається на державну виконавчу службу і здійснюється державними виконавцями, визначеними Законом України «Про державну виконавчу службу» на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Статтею 19 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зазначеного в ст. 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Ч.2 зазначеної статті передбачено, що у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Статтею 26 цього Закону передбачені випадки, коли держвиконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема у разі неподання виконавчого документу, зазначеного у ст. 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом, а також невідповідності виконавчого документа вимогам, передбачених ст. 18 цього Закону, тощо. Також зазначеною статтею передбачено, що про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом. У разі відмови у відкритті виконавчого провадження з підстави невідповідності виконавчого документу вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону, державний виконавець розяснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення у відповідність ст. 18 цього Закону.

Згідно статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачені вимоги до виконавчого документа, а саме передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення,згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк предявлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обовязковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобовязаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Підставою для відмови у відкритті провадження з примусового виконання відповідно до п.6 ст. 26 Закону є саме відсутність у виконавчому листі вказівки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника чи стягувача, що розцінюється як помилка, допущена при його оформленні.

Проте, суд вважає, що відсутність ідентифікаційного коду боржника, та відомостей щодо його паспортних даних, за наявності зазначення інших даних, що ідентифікують його особу (прізвища, імя та по батькові, дати народження, місця проживання), не є перешкодою саме для відкриття виконавчого провадження та подальшого проведення виконавчих дій, оскільки відповідно до п.3 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Тобто, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номеру та паспортних даних у рішенні суду, судовому наказі, згідно із п.3 ч.3 ст. 11 цього Закону держвиконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, його паспортних даних, на що держвиконавець вирішуючи питання відкриття виконавчого провадження в порушення зазначених норм уваги не звернув.

Отже, не зазначення ідентифікаційного номеру боржника та його паспортних даних у постанові суду не може вважатись законною та обґрунтованою підставою для відмови державним виконавцем у прийнятті до виконання судового рішення.

Згідно правового змісту ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що у державного виконавця не було законних підстав для винесення оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, а тому суд вважає, що зазначена постанова винесена держвиконавцем з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», в звязку з чим оскаржувану постанову слід визнати недійсною та скасувати, задовольнивши вимоги заявника в цій частині у повному обсязі.

Щодо вимоги заявника в частині зобовязання ВДВС Володарського РУЮ відкрити виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 222/1300/15-ц виданого 21.04.2016 року Володарським районним судом про стягнення з ОСОБА_4 судових витрат у виді судового збору, то вона задоволенню не підлягає, оскільки за змістом ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкриття виконавчого провадження відноситься до виключної компетенції державного виконавця і покладання судом на останнього обовязку відкрити виконавче провадження не відповідає вимогам ч. 2 ст. 387 ЦПК України, якою передбачені вимоги до змісту судового рішення за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця.

Проте, порушене право стягувача, в цій частині, підлягає захисту шляхом покладання на державного виконавця обовязку вирішити питання про відкриття виконавчого провадження у відповідності з вимогами ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» із змінами та доповненнями, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження - задовольнити частково.

Визнати недійсною та скасувати постанову в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 Миколаївни ВП № 51089474 від 16.05.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) за виконавчим листом № 222/1300/15-ц виданим 21 квітня 2016 року Володарським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судових витрат у виді судового збору в розмірі 81,20 грн.

Зобовязати держаного виконавця Відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вирішити питання щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 222/1300/15-ц виданого 21.04.2016 року Володарським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судових витрат у виді судового збору в розмірі 81,20 грн. відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В задоволенні скарги в частині вимоги представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зобовязання Відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судових витрат у виді судового збору в розмірі 81,20 грн. на підставі виконавчого листа № 222/1300/15-ц від 21.04.2016 року виданого Володарським районним судом Донецької області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Володарський райсуд Донецької області, протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Є.О. Подліпенець