АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6742/16 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов′язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов′язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у червні 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та позивачем укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав в кредит від банку грошові кошти у сумі 45 000 доларів США, строком по 25 червня 2018 року. Під час дії кредитного договору позивач звернувся до правонаступника ПАТ «Сведбанк» із запитом про надання інформації, датований 17 липня 2015 року. Відповіді на свій запит позивач не отримав. За таких обставин, позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобов'язати відповідача надати інформацію на запит ОСОБА_5 від 17 липня 2015 року, а саме: - повідомити чи подавалась ВАТ «Сведбанк» заява від 26 червня 2008 року на Міжбанківську валютну біржу на конвертацію 45000 доларів США від заявника через банк і купівлю української гривні; - повідомити чи направлялась заявка від 26 червня 2008 року про продаж Міжнародній валютній біржі в сумі 45000 доларів США від позичальника через банк на купівлю української гривні; - якщо направлялась заявка про продаж на Міжнародній валютній біржі, вказати по якому курсу був проведений продаж валюти на гривню, яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажу вказаної суми валюти: - повідомити номер валютного рахунку, на який банк зарахував 45000 доларів США кредитних коштів; - надати копії меморіальних ордерів (заяви про видачу готівки) та/або платіжних доручень на оплату 45000 доларів США; - надати такі розрахунки: суму погашеного кредиту, суму нарахованих відсотків (комісії), суму сплачених відсотків (комісії), суму нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації; - підтвердити повноваження особи, яка підписала кредитний договір від 26 червня 2008 року № 0101/0608/88-157 від імені банку.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов′язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, мотивуючи тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що згідно системного аналізу банк зобов′язаний надати запитувану інформацію згідно статті 1076 ЦК України про операції та рахунки тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Банк неправомірно відмовив своєму клієнту у наданні інформації стосовно їх договірних відносин, а тому вимога позивача про зобов′язання надати інформацію є правомірною. Разом з тим, судом першої інстанції фактично не розглянута друга вимога позивача про зобов′язання банка надати інформацію. Таким чином, суд першої інстанції не розібрався з правовою природою правовідносин, що склалися між сторонами у справі та ухвалив необґрунтоване рішення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідача ПАТ «Омега Банк» - в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 0101/0608/88-157, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 45000 доларів США, строком до 25 червня 2018 року під 11,9% річних на споживчі цілі. Договір укладений в письмовій формі та підписаний з обох сторін.

17 липня 2015 року позивач звернувся до ПАТ «Омега Банк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», із запитом про інформацію. У запиті позивач просив повідомити чи передавалися права кредитора по даному кредитному договору третім особам, якщо передавались, то направити правові підстави такої передачі; - надати таку інформацію: суму погашеного кредиту, суму нарахованих відсотків (комісії), суму сплачених відсотків (комісії), суму нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації; надання положення (інструкцію) про кредитування, що діяла на дату спірного правочину (26 червня 2008 року); підтвердження повноважень особи, яка підписала кредитний договір від 26 червня 2008 року № 0101/0608/88-157 від імені банку; - повідомити чи направлялась заявка про продаж на Міжнародній валютній біржі доларів США в сумі 45000 доларів США від позичальника через банк на купівлю української гривні; - якщо направлялась заявка про продаж на Міжнародній валютній біржі доларів США, вказати по якому курсу був проведений продаж валюти на гривню, яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажу вказаної суми валюти; - повідомити номер валютного рахунку, на який банк зарахував 45000 доларів США кредитних коштів; - надати копії меморіальних ордерів (заяви про видачу готівки) та/або платіжних доручень на оплату 45000 доларів США.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» вживається в такому значенні: будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Статтею 4 Закону «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію. її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця), тощо.

Згідно з ст. 6 Закону «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про продукцію.

У відповідності до положень ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

За приписами ст. 20 Закону України «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з Обмеженим доступом.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов′язані з отриманням кредиту, що підтверджується кредитним договором від 26 червня 2008 року. З метою отримання інформації по даному кредитному договору представник позичальника ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Омега Банк» із письмовим запитом (а.с. 10). Відповідь на запит отримана позивачем, що підтверджується змістом позовних вимог і даний факт не спростований представником позивача у доводах апеляційної скарги та у ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», щодо ненадання інформації на запит є недоведеними, оскільки відповідачем вчинені дії, які він зобов′язаний був вчинити, отримавши письмовий запит.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині заявлених вимог позивача щодо зобов'язання ПАТ «Омега Банк» надати інформацію на запит ОСОБА_5 від 17 липня 2015 року, колегія суддів виходив з такого.

У відповідності до Закону України «Про банки та банківську діяльність» (далі - Закон) та Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267 (далі - Правила) встановлений порядок та межі розкриття банками інформації. Так, згідно з пунктом 3.2 Правил письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально. На письмовий запит власника інформації, що становить банківську таємницю або з його письмового дозволу, банк розкриває таку інформацію в обсязі, визначеному в письмовому запиті або дозволі.

Таким чином, банк матиме правові підстави для надання запитуваної інформації за умови отримання відповідного письмового запиту за підписом клієнта банку, засвідченим нотаріально або за умови звернення клієнта до відділення банку із засвідченням його підпису на запиті керівником відділення або уповноваженою ним особою з відбитком печатки банку. Крім того, особа, яка звертається із запитом, повинна бути належним чином ідентифікована шляхом подання до банку оригіналів документів (паспорту, ідентифікаційного номеру, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру) з метою зняття та засвідчення копії уповноваженими працівниками банку або направлення на адресу банку нотаріально засвідчених копій вищезазначених документів.

Із долученого до матеріалів справи запиту на інформацію вбачається, що даний лист направлений через поштове відділення зв′язку за підписом ОСОБА_4 Підпис вказаної особи не засвідчений нотаріально чи керівником відділення (уповноваженою ним особою) з відбитком печатки банку, а сама особа, яка звертається із запитом не ідентифікована.

Отже, доказів виконання позивачем вищенаведених Правил не надано, а суд не має права зобов'язувати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із Законом та Правилами можуть здійснюватися лише із дотриманням встановленого порядку та меж, а тому вимоги позивача в частині зобов'язання ПАТ «Омега Банк» надати інформацію на запит ОСОБА_5 від 17 липня 2015 року є безпідставними.

Інші доводи скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції, їм надана належна оцінка, тому відхиляються як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: