АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення не виданих коштів, незаконно стягнутих комісій з урахуванням компенсації за порушення термінів виконання грошових зобов'язань,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення невиданих коштів, незаконно стягнутих комісій з урахуванням компенсації за порушення термінів виконання грошових зобов'язань. Роз'яснено позивачу право звернення з позовом до Павлоградського місьрайонного суду Дніпропетровської області, якому визначена підсудність справ Київського районного суду м. Донецьк або до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що призвело до невірного вирішення питання.

Помилковим, на думку заявника, є висновок суду першої інстанції про те, що у провадженні іншого суду є справа з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. В обґрунтування зазначив, що дійсно у провадженні Київського районного суду м. Донецька перебувала цивільна справа за його позовом до Донецької обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій незаконними, стягнення депозитного вкладу та моральної шкоди, проте зазначене коло відповідачів та предмет спору не є ідентичним заявленим наразі вимогам. Відповідачем у даній справі зазначено лише ПАТ «Укрсоцбанк», підсудність даної справи ним обрана відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України, за місцезнаходженням відповідача.

Справа № 752/13248/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/13250/2016
Головуючий у суді першої інстанції: С.В.Ладиченко
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д.Поливач
Також вказав про те, що у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала справа за його позовом д ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій незаконними, розірвання договору, стягнення грошей за депозитним договором та відшкодування моральної шкоди, за результатами розгляду якого рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.12.2015 року скасовано рішення Голосіївського районного суду від 19.08.2015 року про відмову у задоволені позовних вимог та ухвалене нове рішення про часткове задоволення позову. Зазначив, що нині позов поданий ним про інший предмет та з інших підстав, а тому висновок суду щодо відмови у відкритті провадження є передчасним та необґрунтованим.

Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву у якій просив розгляд поданої ним апеляційної скарги проводити без його участі. Зазначив, що апеляційну скаргу підтримує та просить задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з'явився, про розгляд справи Товариство повідомлене належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки апеляційному суду не повідомило, будь-яких заяв чи клопотань до суду від банку не надходило.

Колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності зазначених осіб, оскільки їх неявка не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Колегія суддів розглянула справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Положеннями ч.1 ст.1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства» при розгляді справ у суді першої інстанції» відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, за змістом п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір виник між тими самими сторонами, з тих самих підстав, про той самий предмет, що і у справі №257/6042/14-ц (2/257/1861/14) провадження у якій відкрито ухвалою Київського районного суду м. Донецьк.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна. Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази спростовують висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, у серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення не виданих коштів, незаконно стягнутих комісій з урахуванням компенсації за порушення термінів виконання грошових зобов'язань.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що у провадженні Київського районного суду м. Донецька перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій незаконними, стягнення депозитного вкладу та моральної шкоди, провадження у якій відкрито ухвалою даного суду від 04 липня 2014 року (а.с.19).

Із матеріалів справи також вбачається, що у березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій незаконними, розірвання договору, стягнення грошей за депозитним договором та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у задоволенні позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року, ухвалене нове рішення про часткове задоволення позову. Розірвано договір про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №0150/00039171 від 19.07.2008 року, стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 138, 47 грн. за рахунком «Приватний» НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «Універсальний», 00, 02 грн. за рахунком № НОМЕР_3 на умовах тарифного пакету «Ощадний», 3000,00 грн. за депозитним рахунком «Капіталіст» НОМЕР_2 за період з 01.01.2015 року по 25.12.2015 року.

Зі змісту позову, поданого ОСОБА_1 у серпні 2016 року до Голосіївського суду м.Києва вбачається, що даний позов пред'явлено лише до відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», у порядку ч.2 ст. 109 ЦПК України, стосовно зобов'язань, що виникли у відповідача перед позивачем через невиконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій незаконними, розірвання договору, стягнення грошей за депозитним договором та відшкодування моральної шкоди, яка перебувала у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва, що виключає можливість застосування п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України в даному випадку.

Безпідставним є посилання суду першої інстанції щодо необхідності звернення позивачу із позовом до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області чи до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності у даній справі, оскільки позов пред'явлено до юридичної особи, місцезнаходження якої є м. Київ вул. Ковпака, 29, що територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що у провадженні іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд порушив порядок встановлений законом для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, що у відповідності з п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, п.3 ч.1 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: