Справа № 466/6615/16 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/6389/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 05 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» про стягнення гарантованої суми грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

25 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про невиплату їй гарантованої суми грошей протиправними та стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на її користь гарантованої суми грошових коштів у розмірі 151347,38 гривень.

09 серпня 2016 року ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право приватної власності на грошові кошти у розмірі 151347,38 гривень, які знаходяться на її поточному рахунку «Ощадний» №9102 у ПАТ «Банк Михайлівський».

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 23 грудня 2015 року між нею та Львівським відділенням №2 ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір №980-046-000166791 про передачу через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошових коштів у розмірі 135000,00 гривень на строк з дати укладення договору 23 грудня 2015 року по день закінчення строку користування коштами 22 червня 2016 року. 19 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулась з заявою до ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» про дострокове повернення кошів, які були передані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за договором №980-046-000166791 від 23.12.2015 року, а також за додатковими угодами до цього договору від 15 січня 2016року, від 22 лютого 2016року, 15 березня 2016 року і від 16 травня 2016року. Вказана заява пройшла встановлену банком реєстрацію за №0266315, після чого 19 травня 2016 року грошові кошти ОСОБА_2 були переведені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у ПАТ «Банк Михайлівський» і зараховані на її поточний рахунок «Ощадний» №9102, який був відкритий 5 березня 2015 року на підставі договору №980-046-000000215.

12 липня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3

11 липня 2016 року та 18 липня 2016року ОСОБА_2 зверталась з заявами до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 про включення її до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладом, що знаходяться на поточному рахунку «Ощадний», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про неї, як особу, яка має право на відшкодування коштів у ПАТ «Банк Михайлівський». На заяви ОСОБА_2 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 не відповідав та гарантована сума грошових коштів їй повернута не була.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 гарантовану суму грошей у розмірі 151347 гривень 38 копійок.

Рішення суду оскаржив Фонд гарантування вкладів в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський».

Вважає його незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема зазначає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір між позивачем та Фондом гарантування виник у зв»язку із здійсненням Фондом гарантування, який є суб»єктом владних повноважень, владних управлінських функцій щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку, а тому має розглядатися в порядку, встановленому КАС України. Крім того, зазначає, що рішенням районного суду з Фонду стягнуто кошти, які можуть використовуватись лише для реалізації спеціальних функцій у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Вказує на те, що ПАТ «Банк Михайлівський» до моменту виключення його з ЄДРПОУ був самостійним суб»єктом у спірних правовідносинах зі своїми клієнтами: позивачем ОСОБА_2 та фінансовою компанією, якій банк за дорученням позивача переказував кошти у користування, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр». Вважає, що судом не досліджено той факт, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не укладав з позивачем будь-яких банківських договорів, а тому не є вкладником ПАТ «Банк Михайлівський».

Просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

На думку колегії суддів, оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Встановлено, що 23 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та Львівським відділенням №2 ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір №980-046-000166791 про передачу через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошових коштів в розмірі 135000,00 гривень на строк з дати укладення договору 23 грудня 2015 року по день закінчення строку користування коштами 22 червня 2016 року.

Зазаначений договір від 23 грудня 2015 року передбачає порядок дострокового повернення коштів. Так, згідно з вимогами ст. 3 договору №980-046-000166791 від 23.12.2015 року «Про порядок дострокового повернення коштів» 19 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулась з заявою до ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» про дострокове повернення коштів, які були передані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за договором №980-046-000166791 від 23.12.2015року, а також за додатковими угодами до цього договору від 15 січня 2016 року, від 22 лютого 2016року, 15 березня 2016року і від 16 травня 2016року.

19 травня 2016 року після реєстрації заяви за №0266315 грошові кошти ОСОБА_2 були переведені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у ПАТ «Банк Михайлівський» і зараховані на її поточний рахунок «Ощадний» №9102, який був відкритий 5 березня 2015 року на підставі договору №980-046-000000215 від 23 грудня 2015 року.

23 травня 2016 року Національний банк України визнав ПАТ «Банк Михайлівський» неплатоспроможним банком.

Відповідно до рішення Правління Національного Банку України від 12 липня 2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3

11 липня 2016 року та 18 липня 2016року ОСОБА_2 зверталась з заявами до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 про включення її до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладом, що знаходяться на поточному рахунку «Ощадний», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про неї, як особу, яка має право на відшкодування коштів у ПАТ «Банк Михайлівський».

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з обґрунтованості позовних вимог та з того, що грошові кошти у розмірі 151347,38 гривень, які знаходились на поточному рахунку «Ощадний», ОСОБА_2 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виплачені не були.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти Фонду гарантування включаються до Державного бюджету, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами відповідно до Закону.

Порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється Законом та «Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 року.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, внесеного на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно ч. 3 ст. 27 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Отже, виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого Уповноваженою особою.

У переданому Уповноваженою особою Переліку владників інформації стосовно ОСОБА_2 не містилося, у зв»язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом гарантування.

Враховуючи, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не має правових підстав для відшкодування гарантованої суми коштіву розмірі 151347,38 гривень позивачу ОСОБА_2, яка не є вкладником ПАТ «Банк Михайлівський», оскільки ОСОБА_2 не була включена Уповноваженою особою до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський», рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» про стягнення гарантованої суми грошових коштів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 05 вересня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» про стягнення гарантованої суми грошових коштів відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання рішенням законної сили.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_4