Справа № 189/1184/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.12.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом Покровської райдержадміністрації в особі служби у справах дітей в інтересах малолітніх: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Олександрівської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Покровська РДА звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. В позовній заяві позивач зіслався на те, що батьками малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 Відповідачі зареєстровані у АДРЕСА_1. ОСОБА_4 ніде не працює, знаходиться з дітьми, батько ОСОБА_3 працює по найму, зловживає спиртними напоями. Родина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають в незадовільних умовах, а саме: у будинку відсутнє газо-, електро- та водопостачання. В будинку брудно, неприємний сморід, одяг у дітей занедбаний, брудний та в обмеженій кількості, всі речі в будинку брудні. Будь-які продукти харчування, або їх записи відсутні. На зимовий період твердим паливом родина не забезпечена. Утриманням, навчанням та вихованням малолітніх дітей батьки взагалі не займаються. ОСОБА_4 призупинено соціальну допомогу при народженні дитини, в зв'язку з нецільовим її використанням. ОСОБА_3 постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КпАП України за невиконання батьківських обов'язків. Неодноразово батькам малолітніх дітей були вказані їх недоліки та надавалися відповідні поради та рекомендації щодо їх усунення та попереджено про можливість позбавлення їх батьківських прав у разі невиконання ними вказаних вимог. Однак, до цього часу жодної вимоги комісії батьками не виконано, діти змушенні проживати в умовах, які загрожують їхньому здоров'ю та життю. В зв'язку з чим, позивач просить суд позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на утримання малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідачів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2016 року і до повноліття дітей, на утримання дітей на користь державних закладів, прийомних сімей, дитячих будинків сімейного типу та опікунів (піклувальників).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, посилаючись на те, що в даний час вона разом з малолітніми дітьми мешкає у будинку своєї матері. В будинку чисто, прибрано, всі речі складені. В будинку наявні продукти харчування. Родина тримає підсобне господарство. Діти доглянуті, чисто одягнені, по можливості забезпечуються сезонним одягом та взуттям. В подальшому ОСОБА_4 зобов'язується в повній мірі виконувати батьківські обов'язки, займатися вихованням, навчанням і розвитком дітей. Постійно буде піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи просила задовольнити позов.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що родина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на обліку у Покровській РДА в службі у справах дітей. Батьки малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 вихованням їх не займаються. Діти після народження не відвідували медичні установи. При обстеженні будинку, де проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з їхніми малолітніми дітьми, було встановлено, що родина проживає в незадовільних умовах, а саме: у будинку відсутнє газо-, електро- та водопостачання. В будинку брудно, неприємний сморід, одяг у дітей занедбаний, брудний та в обмеженій кількості, всі речі в будинку брудні. Будь-які продукти харчування, або їх записи відсутні. Утриманням, навчанням та вихованням малолітніх дітей батьки взагалі не займаються. ОСОБА_4 призупинено соціальну допомогу при народженні дитини, в зв'язку з нецільовим її використанням.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона являється матір'ю ОСОБА_4, на даний час її дочка разом з малолітніми дітьми повернулася проживати до неї. Діти доглянуті, чисто одягненні, в будинку чисто, прибрано, є в наявності продукти харчування. Діти відвідували лікарів, а також матір ОСОБА_4 готує їх здавати до дитячого садка. На даний час ОСОБА_4 почала працювати та зобов'язується належним чином займатися вихованням та доглядом її дітей.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність частковому задоволенню позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов'язків, не беруть участь у їх вихованні, не піклуються про їх фізичний розвиток як складову виховання.

Так, згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, орган опіки та піклування Покровської РДА дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6-7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають малолітню дочку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видно, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають малолітню дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Згідно копії постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 р. ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, притягнуто його до відповідальності у вигляді попередження (а.с. 17).

З копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видно, що матеріально - побутові умови проживання родини не задовільні. Вихованням дітей та матеріальним забезпеченням дітей батьки не займаються, ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями. З початку 2013 р. родина знаходиться під постійним контролем служби у справах дітей райдержадміністрації в зв'язку з тим, що їх родина проживає в незадовільних умовах, а саме: в будинку відсутнє газо-, електро-, та водопостачання, в будинку постійно брудно, неприємний сморід, одяг у дітей занедбаний, брудний, або взагалі відсутній. Відсутні засоби гігієни, а також відсутні продукти харчування (а.с.18-25)

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини.

Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28.11.2016 р. комісією у складі начальника служби у справах дітей, директора районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, та фахівця із соціальної роботи Олександрівської сільської ради, було встановлено, що на даний час ОСОБА_4 разом зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у помешканні її матері ОСОБА_7 На момент обстеження мати та діти перебували вдома. Матеріально-побутові умови проживання у будинку задовільні, однак у будинку чисто, прибрано, затишно, речі складені. Є необхідний запас продуктів харчування. Родина тримає підсобне господарство. Діти доглянуті, чисто одягненні, забезпечені посезонним одягом, взуттям, харчуються продуктами харчування, необхідними для нормального росту та розвитку дитини. Мати по мірі необхідності водить дітей до лікарні на обстеження, пройшли необхідний курс щеплень.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи, на які посилається позивач, вимагаючи позбавлення батьківських прав, застосувати лише до батька ОСОБА_3

Крім того, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки ОСОБА_3 є батьком дітей, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 -215, 218, 224 -233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Покровської райдержадміністрації в особі служби у справах дітей в інтересах малолітніх: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Олександрівської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.08.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Пустовар