У Х В А Л А

29 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Охрімчук Л.І.,Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2015 року, рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2015 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 595 435 грн 88 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 11 вересня 2008 року) публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк") з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією договору купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат змінено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11 вересня 2008 року, укладеним між ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_5, в розмірі 1 595 435 грн 88 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 392 987 грн 24 коп., заборгованість по процентах - 737 706 грн 42 коп., пеня - 388 530 грн 99 коп., штраф (фіксована частина) - 250 грн, штраф (процентна складова) - 75 961 грн 23 коп., звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією договору купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.

Визначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України "Про іпотеку" на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 рок рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2015 року, рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України: невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 61 Конституції України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанову Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що позивачем доведено недобросовісність виконання кредитних зобов'язань позичальником, наявність та розмір кредитної заборгованості, обґрунтованості вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено кредит.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині виселення, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що такі позовні вимоги є передчасними оскільки таких вимог позивачем до відповідача (інших осіб) в позасудовому порядку не пред'являлося і виселення повинно бути проведено в порядку, передбаченому статтями 9, 109 ЖК України, статті 40 Закону України "Про іпотеку", за наявності для цього підстав.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, дійшов висновку, що згідно із статтею 582 ЦК України, статтями 38, 39 Закону України "Про іпотеку" під час розгляду справи судом першої інстанції, а саме у резолютивній частині рішення не зазначено усіх складових кредитної заборгованості та не встановлено початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Крім того, безпідставно стягнуто судові витрати із третьої особи у справі - ОСОБА_5, що суперечить статті 88 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, що надана заявницею для порівняння, скасовано судові рішення судів першої, апеляційної, касаційної інстанцій, справу за позовом про визнання кредитного договору недійсним направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставою скасування судових рішень стало те, що судом не було надано належної правової оцінки положенням статті 549 ЦК України та статті 61 Конституції України згідно із якими штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, порівняння змісту постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року зі змістом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2015 року, рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Л.І. Охрімчук Я.М. Романюк