Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/6915/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Рибак М.А.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «РІК», Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «РІК», КП «Київтранспарксервіс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року визнано неподаною та повернуто позивачу позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «РІК», КП «Київтранспарксервіс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 просить скасувати ухвали суду першої інстанції та направити справу до Шевченківського районного суду м. Києва для продовження розгляду. Вважає, що ухвали суду першої інстанції є необґрунтованими та не відповідають нормам процесуального права. Посилається на те, що судом безпідставно залишено позовну заяву без руху в частині сплати судового збору: не враховано судом першої інстанції п.6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яким визначено, що потерпілі, звільняється від сплати судового збору за позовом, що пов'язаний з порушенням його прав внаслідок вчинення кримінального правопорушення; у порушення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судом не зазначено розмір судового збору, який необхідно сплатити судовий збір. Також вказує, що відповідно до ст. ст. 119 ЦПК України у позивача немає обов'язку подавати докази разом з позовною заявою, як на це посилається суд в оскаржуваній ухвалі.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та представник КП «Київтранспарксервіс» не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до положень ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що подана позовна заява не відповідає за формою та змістом ст. ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач у встановлений строк виконає вимоги зазначеної ухвали, позовна заява вважається поданою у день її первісного подання до суду, інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків заяви:

- долучення доказів на підтвердження того, що майнова та моральна шкода, завдана саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

- надання доказів сплати судового збору або документів на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Копія ухвали від 19 лютого 2016 року, якою позовну заяву було залишено без руху, була отримана ОСОБА_1 11 березня 2016 року (а.с. 22).

Ухвалою судді від 23 березня 2016 року заява ОСОБА_1 на підставі ст. 121 ЦПК України визнана неподаною та повернута заявникові у зв'язку з невиконанням вимог суду, зазначених в ухвалі від 19 лютого 2016 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, вважає, що вони не відповідають положенням процесуального закону та обставинам справи.

Зазначені в ухвалі від 19 лютого 2016 року вказівки суду про необхідність подання доказів на стадії подання позовної заяви, зазначення норм закону, на підставі яких позивач просить задовольнити позов, не відповідають положенням ст. 119 ЦПК України.

Вимога щодо сплати судового збору є безпідставною, оскільки до змісту позовних вимог вбачається, що позов пов'язаний з порушенням прав позивача внаслідок вчинення кримінального правопорушення, і відповідно п.6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як потерпілий, звільняється від сплати судового збору за позовом, що пов'язаний з порушенням його прав.

Крім того, в порушення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судом першої інстанції не вказано в якому конкретно розмірі повинно бути сплачено (доплачено) судовий збір.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України при ухваленні рішення по суті позовних вимог суд першої інстанції в праві вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами.

За таких обставин не можна визнати законною і обґрунтованою ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року та ухвалу від 23 березня 2016 року, якою позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною і повернута позивачеві в порядку ст. 121 ЦПК України.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду від 19 лютого 2016 року та ухвала суду про повернення заяви від 23 березня 2016 року - скасуванню з передачею питання прийняття заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року та від 23 березня 2016 року скасувати, питання прийняття заяви направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: