"04" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.
при секретарі: Ізвольській С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредофінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач ТОВ «Кредофінанс» звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 24 175,92 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.12.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредофінанс» було укладено Кредитний договір № 138, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 7 300,00 строком на 12 місяців (до 31.12.2015 р.).
Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, платежі згідно з Договором вважаються здійсненими в установлений строк, якщо сума платежу в повному розмірі надійшла на поточний рахунок Кредитодавця в строки, зазначені в графіку погашення заборгованості (Додаток №1, що є невідємною частиною кредитного договору). Якщо термін платежу припадає на вихідний або святковий день, належним днем платежу вважається наступний за вихідними днями робочий день.
Згідно з п. 2.1. Кредитного договору, починаючи з місяця надання Кредиту, Позичальник щомісячно до 31 числа кожного місяця сплачує на поточний рахунок Кредитодавця щомісячний платіж, який складається з відсотків за користування кредитом та частини основної заборгованості за кредитом, у розмірі не меншому ніж 1 428,65 грн.
Позичальник здійснив часткові оплати по кредиту наступним чином :
1)- 1450,00 (02.02.15);
2)- 500,00 (15.05.15);
3)- 1450,00 (29.05.15).
Проте, починаючи з 31.03.2015 р. Позичальник порушив графік оплати по кредиту, внаслідок чого сформувалась заборгованість, яка складається з відсотків, частини основної суми та пені.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про погашення заборгованості, зокрема, 15.04.2015 року йому було направлено поштою нагадування, а 13.05.2015 року письмова претензія рекомендованим листом. Однак, звернення позивача відповідач залишив без відповіді.
У звязку з цим ТОВ «Кредофінанс» було прийнято рішення відповідно до п. 6.1., п.п. 6.1.1., 6.1.2 Кредитного договору.
Згідно цим пунктів Договору, Кредитодавець має право у випадку порушення Позичальником умов Договору, вимагати дострокове погашення заборгованості в повному обсязі, також, достроково звернути стягнення для погашення заборгованості за Договором на майно позичальника та/або майно Поручителя, в порядку передбаченим законодавством; та вимагати дострокового погашення заборгованості за Договором в повному обсязі, якщо буде встановлено , що Позичальник для отримання кредиту надав неправдиву інформацію чим ввів в оману Кредитодавця.
Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до п.3.10 , п.п. 3.10.1 Кредитного договору за порушення Позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною ОСОБА_2 платежів, Позичальник сплачує штраф:
- за перше порушення - 1000,00 грн.;
- за друге порушення - 1500,00 грн.;
- за третє порушення - 2000,00 грн.
Згідно з п.9.2., п. 9.3. та п.9.4 Кредитного договору, якщо Позичальник перевищить пільговий термін (5 днів) з того дня , коли він зобовязаний здійснити платіж згідно ОСОБА_2 розрахунків, який є невідємною частиною кредитного договору, він сплачує пеню в розмірі 1% в день від суми фактичної заборгованості по Договору за весь час прострочення, починаючи з дня належного платежу.
Станом на 31.08.2015 року борг ОСОБА_1 перед позивачем становить 24 175,92 грн., з яких: - 6739,99 грн. заборгованість по кредиту; - 5663,57 грн. по кредиту, по сплаті відсотків; - 7264,79 грн. пеня за Договором; - 4500,00 грн. штрафні санкції; - 6645,63 грн. індекс інфляції; - 101,93 грн. три відсотки річних від простроченої суми.
Оскільки відповідачем порушені умови зобовязань за Кредитним договором, заборгованість не погашена, представник позивача, підтримавши позовні вимоги, просив позов задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи вважається повідомленим належним чином, - згідно вимог ст. 74-77 ЦПК України.
Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 31.12.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредофінанс» було укладено Кредитний договір № 138, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 7 300,00 строком на 12 місяців , - до 31.12.2015 р. (а.с. 4-6).
Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору платежі згідно з даним Договором вважаються здійсненими в установлений строк, якщо сума платежу в повному розмірі надійшла на поточний рахунок Кредитодавця в строки, зазначені в графіку погашення заборгованості (Додаток №1, що є невідємною частиною кредитного договору). Якщо термін платежу припадає на вихідний або святковий день, належним днем платежу вважається наступний за вихідними днями робочий день.
Згідно з п. 2.1. Кредитного договору, починаючи з місяця надання Кредиту, Позичальник щомісячно до 31 числа кожного місяця сплачує на поточний рахунок Кредитодавця щомісячний платіж, який складається з відсотків за користування кредитом та частини основної заборгованості за кредитом, у розмірі не меншому ніж 1 428,65 грн.
Згідно наданого позивачем ОСОБА_2 розрахунків, відповідач здійснив часткові оплати по кредиту наступним чином : - 1450,00 (02.02.15); - 500,00 (15.05.15); - 1450,00 (29.05.15).
Починаючи з 31.03.2015 р. Позичальник порушив графік оплати по кредиту, внаслідок чого сформувалась заборгованість, яка складається з відсотків, частини основної суми та пені.
Наданими суду письмовими доказами підтверджується те, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про погашення заборгованості (15.04.2015 року та 13.05.2015 року).
Відповідно до п.п. 6.1.1. Кредитного договору, Кредитодавець має право при порушенні Позичальником умов зазначених в даному Договорі, вимагати дострокове погашення заборгованості за Договором в повному обсязі, та/ або майно Поручителя, в порядку передбаченому чинним законодавством.
Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до п.3.10 , п.п. 3.10.1 Кредитного договору за порушення Позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною ОСОБА_2 платежів, Позичальник сплачує штраф: - за перше порушення - 1000,00 грн.; - за друге порушення - 1500,00 грн.; - за третє порушення - 2000,00 грн.
Згідно з п.9.2., п. 9.3. та п.9.4 Кредитного договору, якщо Позичальник перевищить пільговий термін (5 днів) з того дня , коли він зобовязаний здійснити платіж згідно ОСОБА_2 розрахунків, який є невідємною частиною кредитного договору, він сплачує пеню в розмірі 1% в день від суми фактичної заборгованості по Договору за весь час прострочення, починаючи з дня належного платежу.
У звязку з порушенням умов Кредитного договору, згідно наданого позивачем розрахунку суми боргу, станом на 31.08.2015 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 24 175,92 грн., з яких: - 6739,99 грн. заборгованість по кредиту;
- 5663,57 грн. по кредиту, по сплаті відсотків;
- 7264,79 грн. пеня за Договором;
- 4500,00 грн. штрафні санкції;
- 6645,63 грн. індекс інфляції;
- 101,93 грн. три відсотки річних від простроченої суми.
Однак, вимоги позивача про стягнення відповідача штрафних санкцій та індексу інфляції не є обґрунтованими з наступних підстав.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначеної вище правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015р., яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
В даному випадку п. п. 3.10 та 9.4 Кредитного договору передбачена відповідальність за несвоєчасну сплату щомісячного платежу, хоча і п. 3.10 Кредитного договору передбачено відповідальність не лише за порушення строків, але й за порушення суми сплати щомісячного платежу. Позивачем не надано суду розрахунку заборгованості, з якого можна було б встановити вихідні для розрахунку дані.
Оскільки відповідач порушив зобовязання, встановлені Кредитним договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості відповідач суду не надав, а в матеріалах справи вони відсутні, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором, крім вимог про стягнення штрафних санкцій та інфляційних відшкодувань.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 218,00 грн.
Отже, вказаний судовий збір належить стягнути з відповідача.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 16, 610-612, 625, 1046, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 222, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредофінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредофінанс» заборгованість за кредитним договором № 138 від 31.12.2014 р. в розмірі 19 770,28 грн. та судовий збір в сумі 1 218,00 грн., а всього стягнути 20 988,28 грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ: