АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа №612/585/16-ц. Головуючий 1 інст.: - Масло С.П.
Провадження №22-ц/790/7282/16. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: позбавлення батьківських прав.

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 грудня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - судді: - Кокоші В.В.,
суддів: - Черкасова В.В., Міненкової Н.О.,
за участю секретаря: - Єрьоменко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області - про стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд із вказаним позовом, який уточнила у вересні 2016 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 2013 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .
Від сумісного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , батьком якого у свідоцтві про народження дитини значиться відповідач.
З липня 2015 року вони з ОСОБА_2 однією сім`єю не мешкають.
З зазначеного часу відповідач життям сина не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
8 вересня 2016 року органом опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області встановлено, що ОСОБА_2 не бере участі у вихованні свого сина, не надає йому матеріальної допомоги, родинні зв`язки між батьком та сином втрачені, у зв`язку з чим останній надав висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 .
Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 164, 180, 183, СК України, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.
В письмових запереченнях наданих до суду, позов не визнав.
При цьому посилався на те, що з липня 2015 року по теперішній час він виконує свій військовий обов`язок в зоні антитерористичної операції, а тому не має можливості повноцінно приймати участь у вихованні малолітнього сина.
Кожного місяця він перераховував аліменти на утримання сина на картковий рахунок матері позивачки, а у серпні, вересні 2016 року переказав аліменти на його утримання сина позивачці через поштове відділення.
Представник органу опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився.
Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав та постановити нове рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно їх малолітнього сина.
В іншій частині рішення суду сторони не оскаржили.
Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 308 ЦК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходи з його недоведеності.
Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно ч. ч. 4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З матеріалів справи вбачається, що з 2013 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .
Від сумісного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , батьком якого у свідоцтві про народження дитини значиться ОСОБА_2 (а. с.2).
З липня 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 однією сім`єю не проживають.
Позивач ОСОБА_1 разом з малолітнім сином ОСОБА_3 проживає в будинку АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області №2428 від 22 серпня 2016 року (а. с. 7).
Згідно довідки Близнюківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №1 «Теремок» №01-30/14 від 2 вересня 2016 року, характеристики вихованця І ясельної групи ОСОБА_5 , 2014 року народження, останній відвідує Близнюківський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №1 «Теремок» з 1 вересня 2016 року. За період оформлення та перебування дитини у дошкільному навчальному закладі батько дитини жодного разу не поцікавився життям сина ( а. с.35, 36).
8 вересня 2016 року органом опіки та піклування Близнюківської РДА Харківської області надано висновок щодо доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зі змісту висновку органу опіки та вбачається, що з 2015 року ОСОБА_2 з родиною не проживає та не приймає участі у вихованні хлопчика, про що свідчать повідомлення від сусідів. За період перебування дитини у дошкільному навчальному закладі батько жодного разу не з`явився, не поцікавився життям та здоров`ям сина. ОСОБА_2 не бере участь у вихованні свого сина, не надає йому матеріальної допомоги. Родинні зв`язки між батьком та сином повністю втрачені (а. с. 22) .
Судовим розглядом встановлено, що наказом військового комісара Московського районного військового комісаріату м. Харкова №50 від 20 липня 2015 року ОСОБА_2 призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( а. с. 41).
Згідно військового квитка серія НОМЕР_2 , виданого Московським військовим комісаром м. Харкова 25 квітня 2007 року на ім`я ОСОБА_2 , останній у період з 29 листопада 2015 року по 21 жовтня 2016 року брав участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області у складі військової частини НОМЕР_3 ( а. с.54, 166-177).
Наведене свідчить, що у період з 20 липня 2015 року по 21 жовтня 2016 року ОСОБА_2 перебував на військовій службі у Збройних Силах України, а тому умисно не ухилявся від виховання свого малолітнього сина, а також не допускав свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.
Відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції дав належну оцінку висновку органу опіки та піклування Близнюківської РДА Харківської області від 8 вересня 2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та правомірно дійшов висновку, що він є недостатньо обґрунтованим, суперечить обставинам справи та інтересам дитини.
Зважаючи на те, що позивачем ОСОБА_1 не надано до суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками та ухилявся від виховання дитини, суд першої інстанції правовмірно відмовив їй у задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх малолітнього сина.
Вирішуючи спір, суд з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що починаючи з 2015 року і по день звернення до суду відповідач ОСОБА_2 жодного разу не намагався допомогти дитині, не цікався її життям, здоров`ям, розвитком, не приймав участі у вихованні, не можуть бути причині до уваги колегією суддів.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не спростовувала факт проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю до початку липня 2015 року та надання останнім матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина.
Крім того, ОСОБА_1 не спростовувала факт, що після призиву на військову службу ОСОБА_2 перераховував грошові кошти на картковий рахунок її матері, а у серпні, вересні 2016 року добровільно сплатив їй аліменти на утримання сина через поштове відділення.
Наведене свідчить, що ОСОБА_2 свідомо не ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , не є суттєвим та висновків суду першої інстанції не спростовують.
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина, сторонами не оскаржене та колегією суддів не переглядається.
Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.
Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н ею законної сили.
Головуючий:
Судді: