АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/2132/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б.
Провадження № 22-ц/789/105/16 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Теребовлянського районного суду від 20 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Теребовлянського районного суду від 20 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, в користь ОСОБА_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 05.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, 487 гривні 20 копійок судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким, зменшити щомісячний розмір аліментів на утримання дітини до 400 грн., посилаючись на те, що на даний час його заробіток не є достатньо високим та стабільним, щоб сплачувати аліменти у сумі 800 грн. щомісячно. Крім цього, на даний час він хворіє, у зв'язку з чим потрібно багато коштів на лікування, тому враховуючи вказані обставини він не може сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, визначеному судом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, пославшись на обставини викладені в ній.

ОСОБА_2 не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, відповідає матеріалам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 та просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, посилаючись на те, що дитина перебуває на повному її утриманні, відповідач не бере участі у її вихованні та не надає жодної матеріальної допомоги.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує обов'язку з утримання неповнолітнього сина, який проживає з матір'ю та перебуває на повному її утриманні. Крім того при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом враховано відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, стан здоров'я дитини, яка перебуває на диспансерному обліку в психіатра, а також стан здоров'я відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2002 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 16.09.2015 року на підставі рішення Теребовлянського районного суду від 16 вересня 2015 року.

За час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії 1-ИД №158497 від 27.08.2004 року).

ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається в Теребовлянському навчально - реабілітаційному центрі Тернопільської обласної ради у 5 - му класі за програмою для дітей з важкими вадами мовлення, що підтверджується довідкою № 105 від 21 серпня 2015 року, а також згідно довідки від 29 жовтня 2015 року № 51 він часто хворіє простудними захворюваннями, перебуває на диспансерному обліку в психіатра з приводу затримки мовного розвитку.

З довідки, виданої виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради від 21.08.2015 року №2500 вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою.

ОСОБА_1 проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він є фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності, однак станом на 1-3 квартал 2015 року доходів від такої діяльності не отримував. Періодично отримує додатковий заробіток з транспортних перевезень у розмірі 2500 3000 грн. На даний час він перебуває на диспансерному обліку з приводу цукрового діабету. Вважає, що вказані обставини можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів до 300 грн. щомісячно.який

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції заперечувала проти зменшення суми аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина, зазначивши, що він є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, а тому потребує створення для нього належних умов для проживання, харчування та розвитку та лікування.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача суд першої інстанції дотримався зазначених вище вимог і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України.

Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобовязана довести ті вимоги, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доводи апелянта про те, що він не може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідачем не подано, а судом не здобуто доказів, які підтверджують обставини щодо зміни його матеріального чи сімейного стану, погіршення стану здоров'я порівняно із попереднім станом, наявності інших обставин, що мають істотне значення і які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного та приймаючи до уваги матеріальне становище, в якому зараз перебуває платник аліментів та стягувачка аліментів, стан здоров'я обох батьків і дитини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вірно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому рішення суду є законним та обґрунтованим і колегія суддів не вбачає підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Теребовлянського районного суду від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних на протязі двад

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6