Справа № 158/1359/15-ц Провадження № 22-ц/773/975/16 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Категорія: 25 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Подолюка В.А., Данилюк В.А.,

секретар с/з - Черняк О.В.,

з участю:

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Українська пожежно - страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 березня 2016 року та додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року з вини водія ОСОБА_6 сталася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої його батько ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці ДТП.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 застрахував свою цивільно - правову відповідальність перед третіми особами і страховиком є відповідач ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія», яка відмовляється відшкодувати страхову суму, позивач просив стягнути з відповідача в його користь 100000,00 грн. страхового відшкодування і 20000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Ківерцівського районного суду від 11 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» в користь ОСОБА_3 100000,00 грн. страхового відшкодування та 5000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з відповідача в користь позивача судовий збір в розмірі 1050,00 грн.

Додатковим рішенням Ківерцівського районного суду від 22 квітня 2016 року постановлено стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

В апеляційній скарзі на додаткове рішення відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить додаткове рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_3

В судовому засіданні представник відповідача апеляційні скарги підтримала і просила скарги задовольнити, позивач в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового розгляду, а тому апеляційний суд розглядав справу у його відсутності.

Колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення без змін додаткового рішення суду першої інстанції та про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача на рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в позові з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року з вини водія ОСОБА_6, який керував автопоїздом у складі: вантажного автомобіля марки «Volvo FH 12», державний номер НОМЕР_1, та причепа марки «Kogel», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження і помер на місці дорожньо - транспортної пригоди. Водій автопоїзда ОСОБА_6 вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2014 року був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України (а.с.8-10). В даному кримінальному провадженні син потерпілого внаслідок ДТП ОСОБА_7 - ОСОБА_3 був визнаний потерпілим.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідно до Поліса № АІ/1191545 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 8 жовтня 2014 року власник автомобіля марки «Volvo FH 12» ОСОБА_6 застрахував свою цивільно - правову відповідальність перед третіми особами за заподіяння шкоди, страховиком є відповідач ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» (а.с.62,63).

Відповідно до зазначеного страхового полісу страхова сума (ліміт відповідальності) складає: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100000,00грн.; за шкоду, заподіяну майну, - 50000,00 грн.; франшиза - 500,00 грн.

Син потерпілого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_7 - ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до страхової компанії про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок дорожньо транспортної пригоди з вини водія ОСОБА_6, який застрахував свою цивільну правову відповідальність перед третіми особами, потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці ДТП, а тому його син - позивач в даній справі ОСОБА_3 має право на відшкодування страхової суми за шкоду, заподіяну життю його батька, відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Стаття 6 Закону України (далі - Закону) «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (стаття 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З врахуванням зазначених вимог Закону суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подія, внаслідок якої була заподіяна шкода третій особі, а саме ОСОБА_7, під час дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, є страховим випадком, що не заперечує і сам відповідач.

При цьому судом встановлено, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу загинув батько позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7, а тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув із страховика в користь позивача страхове відшкодування в розмірі 100000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю батьку позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 Така страхова сума стягнута в межах ліміту відповідальності страховика.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що відповідно до вироку суду винний у вчиненні ДТП ОСОБА_6 відшкодував завдану внаслідок дорожньо - транспортної пригоди матеріальну і моральну шкоду, так як суд, розглядаючи кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6, не розглядав позовні вимоги про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Також не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно визначений розмір страхового відшкодування, оскільки сам позивач на підтвердження зазначених доводів будь-яких доказів не подав.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду в частині задоволення позову про стягнення страхового відшкодування.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування судового рішення в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди з огляду на наступне.

Стягуючи з відповідача в користь позивача 5000,00 грн. моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що така шкода позивачу була заподіяна внаслідок бездіяльності відповідача, який відмовив позивачу у його заяві про відшкодування страхової суми.

Проте такі висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням вимог закону.

Відповідно до положень Конституції України і чинного законодавства фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Спори про відшкодування фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються у випадках, передбачених нормами ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Суд в даному випадку вирішував спір про стягнення із страховика страхового відшкодування відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який визначає, що до страхової суми (ліміт відповідальності) на одного потерпілого відноситься: шкода, заподіяна життю і здоров'ю -100000,00 грн.; шкода, заподіяна майну - 50000,00 грн.

Згідно статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Потерпілому відшкодовується також моральна шкода відповідно до вимог статті 23 ЦК України, яка передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи.

Отже, в даному випадку закон не передбачає відшкодування моральної шкоди фізичній особі у зв'язку з бездіяльністю страховика.

З врахуванням наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що із-за порушення судом норм матеріального права і невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи рішення суду в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди слід скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, не підлягає до задоволення апеляційна скарга відповідача на додаткове рішення суду, яким з відповідача в дохід держави було стягнуто судовий збір за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ківерцівського районного суду від 11 березня 2016 року в даній справі із відповідача в користь позивача стягнуто 100000,00 грн. страхового відшкодування і 5000,00 грн. моральної шкоди.

Проте суд своїм рішення стягнув з відповідача в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про стягнення страхового відшкодування і не вирішив питання про сплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру - відшкодування моральної шкоди.

Стаття 220 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, місцевий суд з дотриманням вимог закону ухвалив додаткове рішення про судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 314, 315, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 березня 2016 року в даній справі задовольнити частково.

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» на додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 квітня 2016 року в даній справі відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 березня 2016 року в даній справі в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 квітня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: