Справа № 2-1347/11 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Провадження № 22-ц/773/1092/16 Категорія: 27 Доповідач: Антонюк К. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк К.І.,

суддів - Осіпука В.В., Матвійчук Л.В.,

за участю секретаря Лимар Р.С.,

представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Луцька регіональна дирекція ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договору на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 серпня 2011 року про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій до суду позовній заяві позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся з вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31.04.2008 року, укладеним між банком та позичальником ОСОБА_2, в розмірі 921768 доларів США, та звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до договорів іпотеки укладених позивачем та відповідачами, в тому числі звернення на предмет іпотеки на належне відповідачу ОСОБА_5 майно: земельну ділянку площею 0,12 га, житловий будинок, що знаходиться за адресою с. Струмівка, вул. Лисенка, 58.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 серпня 2011 року у даній справі з метою забезпечення позову за заявою ПАТ «ВТБ Банк» накладено арешт на майно та грошові кошти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які їм належать на праві власності та знаходяться у них або інших осіб, загальною вартістю 921768 доларів США.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, покликаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати ухвалу суду.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» від 22.12.2006 року розяснено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається зі змісту позовних вимог у даній справі позивач звернувся з вимогами про стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними 31.03.2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 Також просив звернути стягнення на предмети іпотеки, в тому числі, на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки від 31.03.2008 року, укладеним між банком та ОСОБА_5

Згідно цього договору з метою забезпечення зобовязань позичальника за кредитними договорами в іпотеку іпотекодавцем передана земельна ділянка та житловий будинок, що розміщені за адресою: с. Струмівка Луцького району, вул. Лисенка, 58.

П. 4.1 Договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором за рахунок предмета іпотеки ( Т.- 1, а.с. 28-29).

Рішенням суду від 21.02.2012 року стягнута солідарно заборгованість за кредитними договорами з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку та житловий будинок, належні ОСОБА_5

Постановляючи ухвалу про накладання арешту на майно або грошові кошти, належні ОСОБА_5, суд першої інстанції не врахував, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, - заявлені до позичальника та поручителя, такі вимоги до ОСОБА_5 не заявлялись.

ОСОБА_5 є майновим поручителем, іпотекодержатель може задовольнити свої вимоги тільки за рахунок предмета іпотеки, відомості щодо заборони відчуження якого, внесені до державного реєстру заборон.

Враховуючи вищевказані обставини, накладання арешту на майно ОСОБА_5 у даній справі є помилковим, суперечить нормам процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про відмову у забезпеченні позову шляхом накладання арешту на майно ОСОБА_5

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали та відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛ А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 серпня 2011 року в частині накладання арешту на майно або грошові кошти ОСОБА_5, яке належить йому на праві власності та знаходиться у нього або інших осіб, - скасувати.

Відмовити в заяві ПАТ «ВТБ Банк» в забезпеченні позову шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти щодо ОСОБА_5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді