Справа № 0907/2-293/2011
Провадження № 22-ц/779/2001/2016
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Бойчука І.В.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсними договорів кредиту та іпотеки, припинення іпотеки, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження домоволодіння та земельних ділянок за апеляційними скаргами ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 18 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

16.07.2009 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань по кредитному договору № 0 від 05.09.2007 року, укладеному між сторонами на суму 180000 доларів США зі сплатою 11,3 % річних та кінцевим терміном повернення 04.09.2037 року, утворилась заборгованість, яка станом на 23.06.2009 року становила 196951,37 дол. США та 15140,15 грн. штрафних санкцій.

Оскільки ОСОБА_2 не виконала взяті на себе зобов'язання по договору кредиту просили стягнути вищевказану заборгованість в солідарному порядку з неї та ОСОБА_3, який є поручителем за договором поруки №1/0-П від 05.09.2007 року.

23.09.2013 року ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсними договорів кредиту та іпотеки, припинення іпотеки, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження домоволодіння та земельних ділянок, посилаючись на те, що вона не підписувала договір кредиту, кошти за кредитом не отримувала та не вносила кошти на погашення кредиту, а отже відсутнє волевиявлення на вчинення правочину.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 серпня 2016 року позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту та зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсиббанк» про визнання недійсними договорів кредиту та іпотеки, припинення іпотеки, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження домоволодіння та земельних ділянок задоволено частково.

Постановлено визнати договір про надання споживчого кредиту № від 05.09.2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, недійсним.

Застосовано наслідки недійсності правочину та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 180000 доларів США.

Припинено іпотеку за договором іпотеки від 05.09.2007 року на домоволодіння в АДРЕСА_1; на земельну ділянку площею 0,0180 га в АДРЕСА_2 та на земельну ділянку площею 0,0282 га в АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1700 грн. витрат по оплаті судового збору та 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 114,70 грн. витрат по оплаті судового збору.

У апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» посилається на незаконність рішення суду.

Апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що ОСОБА_2 не мала вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання споживчого кредиту, оскільки волевиявлення покупця нерухомого майна ОСОБА_2, яка є іпотекодавцем цього ж майна, та дотримання всіх вимог законодавства при укладенні як договору купівлі-продажу від 05.09.2007 року так і договору іпотеки від 05.09.2007 року є наявним для укладення такого договору та створення очікуваних наслідків.

Апелянт також вказує на те, що ОСОБА_2, отримавши кошти зі свого кредитного рахунку та придбавши за ці кошти нерухоме майно - домоволодіння АДРЕСА_1 та земельні ділянки площею 0,0180 га та площею 0,0282 га для будівництва та обслуговування домоволодіння та передавши в подальшому зазначені об'єкти нерухомого майна в іпотеку фактично підтвердила укладення кредитного договору.

Не враховано судом того, що згідно п.1.4 договору кредиту - кредит надавався Позичальнику для його особистих потреб, а саме на купівлю нерухомості: домоволодіння з земельною ділянкою, а згідно п.2.1. кредитного договору - вищезазначене нерухоме майно є забезпеченням договору кредиту.

Не дав оцінки суд і тому, що ОСОБА_2 за кредитні кошти придбала об'єкти нерухомості та в подальшому передала їх за договором іпотеки для забезпечення виконання своїх кредитних зобов'язань.

Не враховано судом і того, що передумовою надання кредиту є подання клієнтом заяви про отримання кредиту і таку заяву ОСОБА_2 подала 23.08.2007 року.

Суд безпідставно відмовив у застосуванні позовної давності до вимог за зустрічним позовом, не врахувавши того, що ОСОБА_2 було відомо про укладений договір кредиту в 2007 році, оскільки вона уклала у 2007 році договір іпотеки саме для забезпечення виконання кредитного договору.

Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що погоджується з висновком суду щодо визнання недійсним договору кредиту, однак вважає невірним застосування наслідків недійсності правочину, оскільки вона не отримувала кошти за договором кредиту.

Апелянт вважає, що підписана нею заява №51 від 05.09.2007 року на видачу готівки ймовірно підписана нею у нотаріуса разом з іншими документами, оскільки вона жодного разу не була в приміщенні банку.

Не враховано судом того, що згідно висновку за результатами службового розслідування від 29.12.2009 року встановлено ряд порушень при оформленні та видачі кредиту, у зв'язку з чим відповідальних осіб притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, встановлено, що активування рахунку проводилось без належного пакету документів - підписаного договору банківського рахунку, порушено процедуру ідентифікації фізичної особи, а саме відсутній її підпис на копії паспорта, а тому сама заява на видачу готівки не може бути доказом отримання нею коштів.

А тому суд безпідставно застосував наслідки недійсності правочину та стягнув кошти в сумі 180000 доларів США, при цьому не врахував внесені поручителем на погашення кредиту 10000 доларів США.

Апелянт також вказує на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні її позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки, не врахувавши положень ст.3 ЗУ «Про іпотеку» про те, що іпотекою може бути забезпечено виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Не враховано судом положень ч.2 ст.548 ЦК про те, що недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Тому іпотека, якою було забезпечено це зобов'язання в силу положень ч.2 ст. 548 ЦК також є недійсною.

Просить рішення суду в частині застосування наслідків недійсності правочину і стягнення на користь банку 180000 доларів США, накладення арешту на предмет іпотеки та в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним договору іпотеки та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження домоволодіння та земельних ділянок скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» свою апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 не визнав.

Представники ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, а апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № 0 на суму 180000 доларів США зі сплатою 11,3 % річних та кінцевим терміном повернення 04.09.2037 року.

Для забезпечення виконання кредитних зобов'язань 05.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №1/0-П, за умовами якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за договором кредиту № 0 від 05.09.2007 року.

Також для забезпечення виконання кредитних зобов'язань 05.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_2 передала в іпотеку належні їй домоволодіння та дві земельні ділянки (площею 0,0180 га та 0,0282 га) по АДРЕСА_1.

Встановлено, що 05.09.2007 року ОСОБА_2 отримала у касі АКІБ «УкрСиббанк» 180000 доларів США, що підтверджено оригіналом заяви на видачу готівки (а.с.145 т.2)

Також встановлено, що того ж дня за договорами купівлі-продажу від 05.09.2007 року №Д-765 ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_5 домоволодіння АДРЕСА_1, а за договорами купівлі-продажу №Д-768 та №Д-771 - придбала у ОСОБА_5 дві земельні ділянки відповідно площею 0,0180 га та площею 0,0282 га для обслуговування домоволодіння, і зазначене нерухоме майно того ж дня передала в іпотеку банку для забезпечення виконання договору кредиту.

Згідно висновку від 04.06.2015 року почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_2 у заяві від 23.08.2007 б/н про надання іпотечного кредиту, заяві на видачу готівки №51 від 05.09.2007р., виконано самою ОСОБА_2, а підписи від імені ОСОБА_2 у договорі про надання споживчого кредиту №0 від 05.09.2007р., додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 05.09.2007р., додатковій угоді №1 до договору, в заявах про переказ готівки від 23.10.2007р., від 20.11.2007р., від 19.12.2007р., від 25.02.2008р., від 31.03.2008р., від 25.04.2008р., від 10.07.2008р., від 24.07.2008р. виконані не ОСОБА_2, а іншою особою. Щодо двох заяв про переказ готівки від 22.01.2008р. та від 10.07.2008р., то експертизою не виявилось можливим встановити належність чи неналежність підпису ОСОБА_2

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність волевиявлення ОСОБА_2 на укладення договору кредиту та застосував наслідки недійсності правочину - договору кредиту.

Відповідно до ст. 10571 у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

Визнаючи недійсним кредитний договір, у якому виконання зобов'язання позичальника забезпечено заставою майна позичальника або поручителя, суд за заявою кредитодавця накладає на таке майно арешт.

Посилання ОСОБА_2 на те, що результатами службового розслідування від 29.12.2009 року встановлено ряд порушень при оформленні та видачі кредиту, зокрема, встановлено, що активування рахунку проводилось без належного пакету документів - підписаного договору банківського рахунку, порушено процедуру ідентифікації фізичної особи, а саме відсутній її підпис на копії паспорта, не заслуговують на увагу, оскільки порушення процедури ідентифікації особи не свідчить про не проведення самої ідентифікації особи.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання ПАТ «УкрСиббанк» на пропуск позовної давності за зустрічним позовом, оскільки ОСОБА_2 не підписувала договір кредиту та додаткові угоди, а дізналась про оформлення останніх від її імені після отримання з банку повідомлень про необхідність погашення заборгованості за договором кредиту та ознайомлення з матеріалами кредитної справи.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 18 серпня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: М.Д. Горейко

І.В. Бойчук