ЄУН № 337/2225/16-ц
Провадження № 2/337/1229/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Шварцер Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказуючи, що 06.03.1992 року вони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №212. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сумісне життя не склалося через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та втрату почуття любові. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Позивач надав до суду письмову заяву з проханням слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити.

Відповідачка до початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить слухати справу без її участі, прізвище просить залишити «Петрова».

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб засновується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примусовість жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено право особи , яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 06.03.1992 року у Ленінському відділі ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №212.

Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з відповідачкою.

Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені через відсутність порозуміння між ними, а також різні погляди на життя та втрату почуття любові. Сімя сторін розпалась остаточно і примирення між ними неможливе.

Зясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них.

На підставі викладеного позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України; ст.ст. 10,11,60, 197, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06.03.1992 року у Ленінському відділі ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №212 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці ОСОБА_2 залишити прізвище «Петрова».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Сидорова