Вінницький міській суд Вінницької області
в складі: головуючого Бар'яка А.С.,
за участі секретаря Шмирової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
21.01.2016 року судом було розглянуто дану справу з ухваленням заочного рішення, з задоволенням позовних вимог та з розподіленням судових витрат (а.с. 85-86).
12.03.2016 року, в результаті розгляду судом заяви про перегляд заочного рішення, суд скасував відповідне заочне рішення, ухвалене по даній справі 21.01.2016 року, призначивши справу до розгляду (а.с. 106).
Представник позивача, ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, при цьому 25.05.2016 року звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи (а.с. 132) у зв'язку з тим, що хворіє і знаходиться на лікарняному, проте суд оцінивши зазначені в клопотанні обставини, в підтвердження яких не надано жодних доказів, врахувавши, що раніше 04.04.2016 року відповідач також звертався до суду із аналогічним клопотанням (а.с. 120), до якого також не додавав жодних доказів наявності зазначених обставин, - визнає не поважними причини неявки відповідача до суду на 26.05.2016 року. А тому, враховуючи повторну неявку відповідача до суду, який належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, без поважних на те причин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Зміст ст. 625 ЦК України зазначає, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, з огляду на те, що відповідач так і не реалізував свого права на звернення до суду із заявою про застосування строків позовної давності, на що він звертав увагу у своїй заяві про перегляд заочного рішення, при цьому не звернувся до суду з клопотанням про призначення по справі судово-економічної експертизи з метою встановлення правильності наведеного позивачем відповідного розрахунку заборгованості, в якому, зокрема, застосовується відсоткова ставка 32 %, що відповідає умовам Додаткової угоди від 05.02.2013 року, а тому суд вважає, що позов є обгрунтований та підлягає до задоволення повністю, з розподілом судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України,
Керуючись ст. ст. 526, 549, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 224-226 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1218 грн. 00 коп., що становить суму судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повторне заочне рішення може бути оскаржено сторонами в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя