Справа № 371/1844/15-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко В. М.
Провадження № 22-ц/780/2157/16 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 4 21.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Волохова Л.А., Мельника Я.С.

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 09 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Коритищенської сільської ради про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та Коритищенської сільської ради про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, посилаючись на те, що у 1991 році разом з відповідачкою приїхали на постійне місце проживання в АДРЕСА_1. Він пішов працювати у колгосп імені Стрільця і у цьому ж році їм, як молодій сім"ї, був наданий житловий будинок по АДРЕСА_1.

Від червня 1991 році по даний час він зареєстрований у вказаному будинку.

У 2001 році шлюб між ним та відповідачкою розірвано, у зв'язку з чим він змушений був піти жити окремо, не знімаючись з реєстрації. Потім він повертався до сім"ї, вони вели спільне господарство, проводили поточні ремонти будинку, але у 2015 році після сварки він знову залишив відповідачку і став жити окремо.

У серпні 2015 року він вирішив оформити право власності на вказаний будинок, щоб не залишитись без житла, і дізнався, що власником спірного будинку є ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Коритищенської сільської ради від 13 лютого 2006 року №3 і таким чином було порушено його право на власність.

Враховуючи вищенаведене, просив визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області №3 від 13 лютого 2006 року «Про оформлення права власності на жилий будинок, що знаходиться в користуванні фізичних осіб».

Також просив визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 на жилий будинок АДРЕСА_1 і визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного жилого будинку.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 09 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області №3 від 13 лютого 2006 року "Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться в користуванні фізичних осіб" у частині визнання за ОСОБА_2 права власності на жилий будинок АДРЕСА_1.

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, видане виконавчим комітетом Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області 13 лютого 2006 року, зареєстроване КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 10 квітня 2006 року за реєстраційним №14430264, яким за ОСОБА_2 визнано право власності на жилий будинок АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та від 1991 року, зареєстровані та проживали однією сім'єю у жилому будинку АДРЕСА_1. Разом з ними жили у будинку їхні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується витягом з погосподарської книги Коритищенської сільської ради Миронівського району.

31 січня 2001 року сторони розірвали шлюб.

Спірний житловий будинок АДРЕСА_1 перебував на балансі та був наданий правлінням колишнього колгоспу ім.Стрільця для проживання сім"ї позивача та відповідачки. У подальшому колгосп ім.Стрільця було реорганізовано в АТ СП "Коритище", що підтверджується витягом з погосподарської книги.

Відповідно до п.8 ст.31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єкти соціальної сфери, житлового фонду, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації колективних сільськогосподарських підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності.

Механізм безоплатної передачі житлового фонду до комунальної власності встановлено постановою Кабінету Міністрів України №1253 від 13 серпня 2003 року «Про затвердження Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників».

Вказаною постановою передбачено, що об'єктами передачі згідно з затвердженим порядком є, в тому числі, житлові будинки, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам. Рішення про передачу житлового фонду приймається відповідною сільською радою. Ініціатором передачі об'єктів може виступати підприємство-правонаступник, на балансі якого перебуває об'єкт.

Після реорганізації колгоспу ім.Стрільця села Коритище Миронівського району Київської області зазначений житловий будинок мав бути переданий до комунальної власності, тобто у власність територіальної громади села Коритище на баланс Коритищенської сільської ради.

Судом першої інстанції також встановлено, що рішення про передачу житлового будинку АДРЕСА_1 як об'єкту соціальної сфери та житлового фонду в комунальну власність правонаступниками колгоспу ім.Стрільця не приймалось і технічний паспорт на цей будинок було виготовлено та видано лише у 2006 році на ім'я ОСОБА_2

Вказане підтвердили у судовому засіданні сільський голова ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 Остання, зокрема, пояснила, що від 1998 року до листопада 2015 року працювала на посаді секретаря Коритищенської сільської ради, спірний житловий будинок належав колгоспу ім.Стрільця, на баланс сільської ради не був переданий, а рішення про визнання права власності на нього ОСОБА_2 було видано на підставі її заяви та технічного паспорта на будинок. В той час вони практикували оформляти право власності на одну особу, не дивлячись на кількість зареєстрованих у будинку осіб. На підставі якого запису у погосподарській книзі сільської ради було передано у власність ОСОБА_2 будинок не могла вказати.

Поряд з тим, що правонаступник колгоспу ім.Стрільця -АТ СТ "Коритище" не виступило ініціатором передачі вказаного житлового будинку у комунальну власність, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування також не ініціювали вказане питання і відповідне рішення місцевою сільською радою не приймалось.

Відповідно до ст.345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що перебуває у комунальній власності, яка здійснюється відповідно до спеціального приватизаційного законодавства України.

Не дивлячись на те, що будинок не перебував на балансі сільської ради та не був переданий у комунальну власність в установленому законом порядку, рішенням №3 від 13 лютого 2006 року на підставі записів у погосподарській книзі №1 виконавчий комітет Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області визнав право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за відповідачкою ОСОБА_2

На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Коритищенської сільської ради 10 квітня 2006 року видано відповідачці свідоцтво про право власності на нерухоме майно - вказаний будинок.

10 квітня 2006 року відповідачка здійснила державну реєстрацію вказаного права власності у комунальному підприємстві Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Чинним законодавством України загалом та Цивільним кодексом України і Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" зокрема передбачено ряд підстав, внаслідок яких у фізичної чи юридичної особи виникає право власності на об'єкти нерухомого майна.

Проте існують ряд підстав виникнення права власності на об'єкти нерухомого майна, документ про наявність якого може видати лише держава. Цю свою функцію держава делегувала місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, які здійснюють оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності.

Статтею 18 Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна.

Для того, щоб оформити свідоцтво про право власності на належне їй нерухоме майно у виконкомі місцевої ради особа повинна подати уповноваженому органу оригінали правовстановлюючих документів, на підставі яких це майно виникло чи було набуто у власність до того. Уповноважений орган при достатності інформації у поданих документах про належність заявнику об'єкта видає свідоцтво про право власності.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що рішення виконавчого комітету Коритищенської сільської ради №3 від 13 лютого 2006 року прийнято в порушення вимог вказаного закону. Виконавчий комітет Коритищенської сільської ради, прийнявши рішення про визнання права власності на житловий будинок за ОСОБА_2 та видавши правовстановлюючий документ на будинок одному з подружжя після розірвання шлюбу, порушив права позивача та інших членів сім"ї на приватизацію вказаного будинку.

Свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 було видано відповідачу на підставі незаконного рішення виконавчого комітету Коритищенської сільської ради, тобто, з порушенням вимог закону, а тому суд першої інстанції вірно вважав, що даний правовстановлюючий документ є незаконний, та таким, що підлягав скасуванню.

Суд першої інстанції, враховуючи вищенаведене, також прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину зазначеного будинку, оскільки він не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету та свідоцтва про право власності на жилий будинок.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 09 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Волохов Л.А.

Мельника Я.С.