АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 666/5334/15-ц
Номер провадження:22-ц/791/2216/16
Головуючий в І інстанції Заболотний В.М.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.11.2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.11.2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № HECFGA00001819 від 06.03.2007 року станом на 05.08.2015 року у розмірі 63973,35 доларів США, що еквівалентно 1388861,36 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати по 10488,46 грн. з кожного.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалюючи заочне рішення, судом було грубо порушено вимоги ст. 224 ЦПК України. Така позиція, позбавила відповідачку можливості використати право на судовий захист і подання доказів, зокрема надати суду власні розрахунки по кредитному договору та провести звірку взаєморозрахунків з позивачем. Зазначені обставини, мали наслідком однобічність та необєктивність дослідження обставин справи судом. У звязку з чим, просила заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Представниця ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_8, у судовому засіданні, проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Апелянтка ОСОБА_5 повідомлена по розгляд справи належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення повістки від 16.11.2016 року, до суду не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. За таких обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Інші учасники процесу до суду не зявилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які зявилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по кредитному договору, щодо своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, кредитний договір забезпечено договором поруки, ОСОБА_5 поручилася перед позивачем за виконання позичальником своїх обовязків у повному обсязі, а тому має нести солідарну відповідальність за порушення умов договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №HECFGA00001819, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 27812,50 доларів США. (а.с.14-16).

На забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 06.03.2007 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №HECFGA00001819, за умовами якого остання прийняла на себе зобовязання відповідати перед банком по зобовязанням боржника, які виникають з умов кредитного договору (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_6 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим станом на 05.08.2015 року має заборгованість у сумі 63973,35 доларів США, яка складається з: 19544,81 доларів США заборгованість за кредитом; 16967,92 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 2500 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 21903,30 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 11,52 доларів США штраф (фіксована частина); 3045,80 доларів США штраф (процентна складова) (а.с.5-8).

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарну боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо солідарного стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наявної заборгованості за кредитним договором.

Щодо застосування строків позовної давності за заявою, поданою ОСОБА_5 на стадії апеляційного провадження, судова колегія дійшла такого висновку.

За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що стаття 267 ЦК України є нормою матеріального права, суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Отже, заява ОСОБА_5 про застосування строків позовної давності не підлягає розгляду та задоволенню на стадії апеляційного розгляду, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постановах від 02.03.2016 р. №6-2307цс15 та №6-224цс16.

Доводи апеляційної скарги, які стосуються неможливості подання до суду першої інстанції доказів на спростування позиції позивача через заочний розгляд справи, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідачка навіть в апеляційній скарзі не навела конкретних обставин та доказів, які б заперечували чи ставили б під сумнів позицію позивача та висновки суду. Доводи апелянтки зводяться до загальних тверджень про порушення судом норм матеріального та процесуального права та неправильність розрахунків наданих позивачем. Однак, в чому конкретно полягають ці порушення та неправильність розрахунків апелянтом не зазначено. Подавши до апеляційного суду клопотання про призначення у справі фінансово-економічної експертизи апелянтка не з'явилась до апеляційного суду та належно не підтримала таке клопотання, що з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу позбавляє апеляційний суд можливості належного розгляду такого клопотання.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.11.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3