Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й. ,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника відповідача та третьої особи ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11" Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради, треті особи: Житомирська міська рада, Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" Житомирська дирекції, ПАТ "Укртелеком" в особі Житомирської філії про захист житлових прав,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулась з позовом до Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11" Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради, треті особи: Житомирська міська рада, Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" Житомирська дирекції, ПАТ "Укртелеком" в особі Житомирської філії, в якому просить зобовязати КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради вилучити з поквартирної картки, автоматизованої системи по роботі з особовими рахунками та карток прописки відомості про статус службової квартири АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є наймачем квартири № 45 у житловому будинку № 19 по вул. Гоголівській у м. Житомирі на підставі ордеру від 23.04.1993 року та із вказаної дати зареєстрована та постійно проживає за даною адресою.

У паспортно-реєстраційних документах (картка прописки, поквартирна картка), які знаходяться у відповідача, міститься запис про те, що зазначена квартира є службовою. Підставою для такого запису був нібито лист ВАТ «Укртелеком» від 27.06.2001 року. Відповідач вважає, що квартира АДРЕСА_2 належить підприємству «Облукрзв'язок», правонаступником якого є ПАТ «Укртелеком», однак жодних рішень органів місцевого самоврядування про включення даної квартири до числа службових не приймалось.

При цьому, відповідач КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради зазначає у довідках та інших документах, що квартира є службовою, що не дає можливості реалізувати позивачу право на приватизацію квартири. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними, такими, що не ґрунтуються на жодній правовій підставі і порушують соціальні та житлові права позивача, тому вона була змушена звернутись з позовом до суду.

На думку позивача, саме такий обраний спосіб захисту порушеного права є ефективним в даних правовідносинах.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові та у заяві про доповнення позову (а.с. 82-84).

Представник відповідача КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову, також вказала, що жодного документу, який підтверджував би, що квартира є службовою немає, однак вилучити самостійно запис з поквартирної картки, автоматизованої системи по роботі з особовими рахунками та картки прописки відомості про статус службової квартири відповідач самостійно не може, а лише у разі наявності рішення суду про зобов'язання вчинити такі дії.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Житомирської міської ради та третьої особи - Житомирської міської ради в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову.

Представник третьої особи - Українського ДППЗ "Укрпошта" Житомирської дирекції просила задовольнити позов, при цьому вказала, що відомості про статус службового житла у підприємства відсутні.

Представник третьої особи - ПАТ «Укртелеком» при винесенні рішення поклався на розсуд суду та також вказав на відсутність відомостей про статус службового житла.

Заслухавши позивача, представника позивача, представників відповідачів та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.1993 року Обласним виробничо-технічним управлінням звязку було видано ордер ОСОБА_1 на жилу площу в гуртожитку, а саме в кімнаті № 45 будинку № 63 (після зміни нумерації будинків - №19) по вул. Гоголя в м. Житомирі (а.с. 7). Оригінал ордеру відсутній.

Згідно наказу Міністерства зв'язку України від 15.12.1994 року №197 з 01.01.1995 року Житомирське обласне підприємство зв'язку було реорганізоване, а на його базі створено два підприємства - Житомирське обласне підприємство зв'язку (ОППЗ "Житомирпошта" та - Житомирське обласне підприємство електрозв'язку (ОПЕЗ "Житомиртелеком") (а.с. 36-40)

Листом від 23.01.2014 року Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" Житомирської дирекції повідомило позивача, що на балансі УДППЗ "Укрпошта" не обліковується жодна житлова будівля, а саме гуртожиток (а.с. 8), а в листі від 01.12.2015 року повідомило суд, що на балансі УДППЗ "Укрпошта" не обліковується службове приміщення, а саме квартира АДРЕСА_3 (а.с. 51).

Листом від 16.01.2014 року № 212-805320 ПАТ «Укртелеком» повідомило ОСОБА_1, що на балансі товариства не обліковується нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4, а тому нема підстав для надання дозволу на виключення вказаного житлового приміщення з числа гуртожитків (а.с. 9). Відсутність на обліку службового житла за адресою: АДРЕСА_4 підтвердив в своєму листі також представник ПАТ «Укртелеком» (а.с. 92

Листом виконавчого комітету Житомирської міської ради від 02.06.2015 року позивача повідомили, що обєкт житлового фонду за адресою: м. Житомир, вул. Гоголівській, 19 знаходиться на балансі з дня забудови та має статус житлового будинку. Рішення міської ради про прийняття в комунальну власність обєкта житлового будинку по вул. Гоголівській, 19 у виконавчому комітеті міської ради відсутнє та рішення про включення до числа службового житла або про виключення квартири з числа службового житла у виконавчому комітеті міської ради відсутні (а.с. 10). Крім того, про вказані обставини йдеться у листі від 03.03.2016р. відділу по обліку і розподілу жилої площі Житомирської міської ради (а.с. 95).

Позивач вказує, що вона не може реалізувати своє право на приватизацію, оскільки в облікових матеріалах КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради вказується, що квартира №45 в м. Житомирі по вул. Гоголівській, 19 є службовою.

З наявної в матеріалах справи копії поквартирної картки на квартиру №45 вбачається, що у верхньому лівому куті в рядку "наймач""фамілія, ініціали" міститься запис: "Службова" "Облукрзв`язок". Поквартирна картка містить відомості про зареєстрованих осіб у вказаній квартирі починаючи з 1988 року, при цьому без дотримання хронологічного порядку (а.с. 61).

В судовому засіданні представник КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради пояснила, що їй не відомо з яких причин квартира обліковується як службове житло, оскільки підтверджуючі документи цьому відсутні, можливо були втрачені. В квартиру заселялися громадяни як у гуртожиток згідно листів та ордерів виданих Житомирським підприємством зв'язку "Житомирзв`язок" та ВАТ "Укртелеком" з метою отримання реєстрації (прописки) місця проживання, однак фактично в квартирі вони не проживали (а.с. 72-74). Крім того, представник відповідача пояснила, що наймачем квартири значиться "Облукрзв`язок", однак з моменту заселення в 1993 році в ній постійно проживає ОСОБА_1, яка оплачує всі комунальні послуги.

Відповідно до довідки виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку № 1552 від 18.09.2015 року виданої КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради, ОСОБА_1 проживає та постійно прописана за адресою: АДРЕСА_4 будинку, який належить міській раді, службове приміщення облукрзв'язку (а.с. 13).

25.03.2016 року директор КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради ОСОБА_7 звернувся до міського голови з листом в якому просив розглянути заяву ОСОБА_1 щодо укладення з нею договору найму квартири з адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 101).

Листом виконавчого комітету ЖМР від 25.04.2016 року № 25/9-2940 ОСОБА_1 було відмовлено в укладенні договору найму квартири, оскільки згідно ст. 61 ЖК України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією та наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Тому нема правових підстав для укладення даного договору з позивачем (а.с. 114).

Згідно ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ОСОБА_8 народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до ОСОБА_8 Міністрів УРСР "Про службові жилі приміщення" №37 від 04.02.1988 року, яким затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ОСОБА_8 народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації (п. 3).

Облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ОСОБА_8 народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових (п.5).

Жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті ОСОБА_8 народних депутатів (п.6).

Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ОСОБА_8 народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація (п. 16).

На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ОСОБА_8 народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер (додаток №2), який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення.

Хоча під час розгляду справи не було отримано доказів в підтвердження відомостей про статус квартира №45 з адресою: м. Житомир, вул. Гоголівська, 19 як службового житла, про що вказується в поквартирній картці та в довідці про склад сім'ї, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що заявлений передчасно виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" - приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Частина 3 статті 8 Закону встановлює, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.09р. було затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.

Пунктом 17 Положення визначено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Згідно п. 18 та п.19 Положення, окрім заяви громадянин подає інші документи в т.ч. довідку про склад сім'ї та займані приміщення, яка береться на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які зареєстровані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

Відомості про займані наймачем приміщення та їх площу заповнюють згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються на підприємстві (організації) по обслуговуванню житла. При відсутності інвентаризаційних матеріалів або невідповідності їх інформації фактичному стану, що викликано проведенням ремонту чи реконструкцією будинку (гуртожитку), при необхідності уточнення даних для приватизації (у тому числі нумерації кімнат у гуртожитку) підприємство (організація) по обслуговуванню житла відновлює інвентаризаційні матеріали через суб'єкта господарювання, який здійснює технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна.

Таким чином, поквартирна картка або картка прописки не є правовстановлюючими документами, на підставі яких виникають права та обов'язки, а являються лише службовими документами обліку громадян, які проживають в квартирі та містять інформацію про жиле приміщення. Така інформація формується на підставі первинних документів, зокрема рішень органів місцевого самоврядування щодо житла, ордерів, документів про право власності на житло тощо, тобто на підставі правовстановлюючих документах та використовується підприємством по обслуговуванню житла в своїй роботі, в т.ч. для видачі довідок на приватизацію.

Вказуючи про порушення права на приватизацію житла через наявність відомостей в облікових документах відповідача про статус квартири як службової, позивач не надала доказів її звернення до органу приватизації з відповідною заявою та з необхідним пакетом документів, і що саме через наявність відомостей про статус службового житла їй було відмовлено в приватизації займаної нею квартири.

Сам по собі запис в службових документах відповідача про статус житла, без вчинення юридично значимих дій для реалізації свого права на приватизацію, не можна вважати порушенням житлових прав, що потребує судового захисту. Позивачем не доведено, що лише статус житла є перешкодою для його приватизації.

Обґрунтовуючи обраний спосіб захисту представник позивача послався на ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Тобто, Конвенція передбачає забезпечення державою ефективного захисту саме порушеного права, при цьому такий захист не є лише судовим. Стаття 13 гарантує надання в національному правопорядку ефективного засобу правового захисту, який забезпечує здійснення конвенційних прав і свобод, при цьому форма забезпечення такої гарантії не має значення. Такий засіб не повинен бути виключно судовим, але якщо є таким, то його практика має бути впорядкованою та несуперечливою, достатньою мірою закріпленою у національному правопорядку (Рішення «Феррейра Алвеш проти Португалії»).

Позивачем не було надано доказів офіційного звернення до посадових осіб КП «ВЖРЕП №11» або виконавчого комітету Житомирської міської ради з вимогою внести виправлення до відомостей про статус житла та доказів отримання відмови в задоволенні такого клопотання, що є підставою для оскарження таких дій в судовому порядку.

Тому, обраний позивачем спосіб захисту не можна вважати таким, що забезпечує поновлення порушеного права.

Суд вважає, що заявляючи позовну вимогу про зобовязання КП «ВЖРЕП №11» Житомирської міської ради вилучити з поквартирної картки, автоматизованої системи по роботі з особовими рахунками та карток прописки відомості про статус службової квартири, позивач обрав неналежний спосіб захисту прав та інтересів, оскільки суперечить вимогам ст. 16 ЦК України.

Відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11" Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради про зобов'язання КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11" Житомирської міської ради вилучити з поквартирної картки, автоматизованої системи по роботі з особовими рахунками та карток прописки відомості про статус службової квартири № 45 будинку № 19 по вулю Гоголівській у м. Житомирі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя О. Й. Адамович