УхвалА

іменем україни

22 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Клондайк» про розірвання договору оренди землі, визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі, та повернення землі за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою її представником - ОСОБА_5, на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 8 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що згідно з державним актом на право власності на землю від 28 серпня 2002 року їй належить земельна ділянка, площею 8,37 га, що розташована на території Куцівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області.

23 листопада 2004 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Клондайк» (далі - ТОВ «Клондайк») укладено договір оренди вищевказаної землі строком на 10 років, зі сплатою відповідачем орендної плати у розмірі 1 233 грн, яка вноситься до 31 числа останнього у звітному році місяця.

3 серпня 2009 року між сторонами укладена додаткова угода до зазначеного вище договору оренди, в якій внесено зміни у частині орендної плати та продовжено термін дії вищевказаного договору строком на 10 років, що перекреслено і дописано до 23 листопада 2019 року. Указувала, що додаткову угоду вона не підписувала.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила визнати недійсною додаткову угоду від 3 серпня 2009 року до договору оренди землі від 23 листопада 2004 року, укладену між нею та ТОВ «Клондайк»; розірвати договір оренди землі від 23 листопада 2004 року; зобов'язати ТОВ «Клондайк» повернути їй земельну ділянку на умовах визначених договором.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 8 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позивачка не довела підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України, для визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсним; висновком судово-почеркознавчої експертизи не встановлено, що підпис їй не належить, що є її процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), що позбавляє суд дійти висновку про те, що позивачка договір не підписувала.

Інші доводи касаційної скарги, у тому числі щодо дати реєстрації додаткової угоди, не впливають на дійсність цієї угоди, не свідчать про незаконність судового рішення, а направлені, в основному, на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 8 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.І. Журавель

В.А.Черненко