Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9910/15-ц Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В. В.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Широкової Л.В., Борисюка Р.М.

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання зобовязання за договором поруки припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про визнання зобовязання за договором поруки припиненим,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»,

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2016 року,

встановила:

У листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»» (далі - Банк) звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просило стягнути в солідарному порядку з фізичної-особи підприємця ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3М.), ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №0 від 20.03.2007 у розмірі 38102,17 швейцарських франків та пеню у розмірі 27 895, 99 грн., яка виникла у звязку з неналежним виконанням ФОП ОСОБА_3 умов кредитного договору.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, подали зустрічні позови (а.с. 126-127, 160-161), в яких, з урахуванням уточнень від 30.08.2016 (а.с. 221, 222 т.1), посилаючись на зміну умов кредитного договору без їх згоди, просили визнати припиненими з 26.12.2007 їхні зобовязання, що виникли із договорів поруки.

Ухвалою від 16.02.2016 провадження у частині вимог Банку до ФОП ОСОБА_3 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с. 154 т.1).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2016 року первісний позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Зустрічні позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Визнано зобовязання, що виникло з договору поруки №0/2/п від 20.03.2007, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» таким, що припинило свою дію 26.12.2007.

Визнано зобовязання, що виникло з договору поруки №0/1/п від 20.03.2007, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» таким, що припинило свою дію 26.12.2007.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким первісний позов Банку задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовів відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що всі умови, якими змінювався кредитний договір чи/або збільшувався обсяг відповідальності поручителів погоджувались з останніми шляхом укладення з ними додаткових угод.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм порука припиняється за дії двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, укладено кредитний договір №0 від 20.03.2007 з наступними змінами, внесеними додатковими угодами №1 від 26.12.2007, №1 від 19.02.2009, №2 від 21.02.2009, №3 від 25.02.2010, №4 та №5 від 24.09.2010, №6 від 29.11.2011.

Відповідно до умов вказаного кредитного договору ФОП ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 96 600.00 швейцарських франків шляхом зарахування коштів на свій поточний рахунок та зобов'язався щомісячно погашати кредит згідно з графіком погашення кредиту, а з 29.12.2011 останній зобов'язався повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 862,69 шв.франка 25-го числа кожного місяця, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20.03.2016, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору, п.1.1 додаткової угоди №4 від 24.09.2010). Сторони також домовилися, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладення, а саме №0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 1 (п. 1 додаткової угоди №6 від 29.11.2011).

За користування кредитними коштами ФОП ОСОБА_3 зобовязався сплатити проценти у розмірі 8,99% річних, з 29.09.2010 у розмірі 9,49 % річних, з 29.11.2011 у розмірі 10,49 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у подвійному розмірі (п. 1.3 кредитного договору, п.п. 1,2 додаткової угоди № 5 від 29.09.2010, п.п. 2.4, 4 додаткової угоди № 6 від 29.11.2011).

В забезпечення виконання ФОП ОСОБА_3 кредитних зобов'язань по кредитному договору №0 від 20.03.2007, Банком укладено договори поруки з ОСОБА_1 (договір поруки №0/2/п від 20.03.2007) та ОСОБА_2 (договір поруки №0/1/п від 20.03.2007).

Зі змісту додаткових угод, укладених між Банком та боржником вбачається, що додатковою угодою № 1 від 26.12.2007 року змінено заставу нерухомості (а.с.29 т.1). Додатковою угодою № 1 від 19.02.2009 року змінено п. 1.3.4. договору, а саме збільшено строк сплати процентів з 01 по 10 число кожного місяця на з 01 по 25 число кожного місяця (а.с. 30). Додатковими угодами №2 від 21.02.2009 та №3 від 25.02.2010 змінено додаток №1 до кредитного договору «Графік погашення кредиту» а.с. 34-39).

Як вбачається зі змісту вищевказаних додаткових угод, зміни основного зобов'язання не відбулося та, як наслідок, не відбулося збільшення відповідальності поручителів. Зокрема, поручителі не є майновими, а тому виключення одного з обєктів застави не впливає на обсяг їх відповідальності. Збільшення періоду для сплати процентів, зміни графіку погашення кредиту також не змінили строку погашення кредиту та суми погашення, а отже не збільшили обсягу відповідальності поручителів.

Додатковою угодою №4 від 24.09.2010, укладеною між Банком та боржником, збільшено строк повернення кредиту до 20.03.2016, викладено графік погашення кредиту в новій редакції, встановлено процентну ставку у подвійному розмірі за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін. Додатковою угодою № 5 від 24.09.2010 - збільшено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами до 9,49 % річних, встановлено процентну ставку у подвійному розмірі за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін. Додатковою угодою № 6 від 29.11.2011 збільшено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами до 10.49 % річних та порядок виплати кредиту шляхом сплати ануїтетних платежів.

Вищезазначені зміни у вигляді підвищення розміру процентів, збільшення строку повернення кредиту, тощо, були погоджені з поручителем ОСОБА_2, про що свідчать підписані ними додаткові угоди до договорів поруки від 24.09.2010 та від 29.11.2011 (а.с. 51,52).

Зокрема, згідно умов цих додаткових угод, укладених з ОСОБА_2, останній надав згоду на зміну основного зобовязання, що забезпечується кредитним договором, а саме на зміну процентної ставки, терміну користування кредитом, встановлення ауїтетних платежів,тощо, та погодився, що «сторони ознайомлені з усіма умовами договору, що обумовлюють основне зобов?язання, в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобов?язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання, забезпеченого цим договором та/або договорами. Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов?язань, що забезпечуються відповідно до цього Договору, розуміючи при цьому можливість зміни розміру зобов?язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання у випадках, передбачених умовами договору, що обумовлюють основне зобов?язання. Сторони підтверджують, що згідно цього договору забезпечуються також і розмір зобов?язань, строк і порядок їх виконання, який може бути змінено відповідно до умов вищевказаних договорів, що обумовлюють основне зобов?язання.».

Враховуючи, що ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений з усіма змінами, які вносились до кредитного договору додатковими угодами, висновок суду про припинення поруки останнього з підстав зміни умов основного зобов'язання без його згоди, які призвели до збільшення обсягу його відповідальності, є помилковим.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні цього позову.

Як вбачається із матеріалів справи основний боржник - ФОП ОСОБА_3 належним чином не виконував взяті на себе зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 17.08.2015 становить 38102,17 швейцарських франка, з яких: 36071, 42 швейцарських франка заборгованість за кредитом, 2030,75 швейцарських франка прострочена заборгованість за процентами та пеня в сумі 27895,99 грн.

Банк, звернувшись до боржника та поручителів в порядку ст. 1050 ЦК України та умов договору з вимогою про дострокове стягнення заборгованості від 15.07.2015 (а.с. 55-64 т.1) та предявивши позов 28.08.2015, звернувся до суду у межах загального та спеціального строку позовної давності.

Оскільки ОСОБА_4 поручився перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 та ухвалює нове про стягнення з останнього вищевказаної заборгованості, з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення (п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року за №14).

Рішення в частині припинення зобовязання за порукою ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим, оскільки зміни до основного зобов'язання внесені Банком без її згоди, як поручителя, і ці зміни призвели або можуть призвести до збільшення обсягу її відповідальності. Доказів протилежного Банк суду не надав, тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції у цій частини немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2016 року у частині припинення зобовязання ОСОБА_2 за договором поруки скасувати, ухваливши у цій частині нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 20 березня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 в сумі 38102,17 швейцарських франка, що за курсом Національного банку України на 07 грудня 2016 року становить 985245,91 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 36071, 42 швейцарських франка, що за курсом Національного банку України на 07 грудня 2016 року становить 932734,77 грн., прострочена заборгованість за процентами - 2030,75 швейцарських франка, що за курсом Національного банку України на 07 грудня 2016 року становить 52511,13 грн., та пеню в сумі 27895,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати в сумі 7673,4 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: