Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/376/16-ц Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В. В.
Категорія 19 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Корольовський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про визнання правочину удаваним, визнання ознак іншого правочину, визнання права власності на автомобіль, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Корольовський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про визнання правочину удаваним, визнання ознак іншого правочину, визнання права власності на автомобіль. В обґрунтування позову зазначав, що 02.11.2011 він придбав у ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 21121, 2006 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) №XTA2417, тип ТЗ легковий комбі - В, реєстраційний номер НОМЕР_1. При цьому договір купівлі-продажу автомобіля не укладався, а відповідач видав на його імя, а також на імя ОСОБА_3, ОСОБА_4 довіреність від 02.11.2011, яка зареєстрована в реєстрі за №4025 та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 21.08.2015 року, на 27-км траси Київ-Десна спірний автомобіль було затримано співробітниками УДАІ ГУМВС України в Київській області та направлено на арештмайданчик, при цьому співробітник ДАІ послався на постанову державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про арешт майна ОСОБА_2, накладеного за борги перед податковою інспекцією та банківськими установами. Вказує, що не переоформив спірний автомобіль на своє імя у звязку із зайнятістю, оскільки за характером своєї роботи він багато часу проводить за межами м.Києва. Враховуючи вищевикладене та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати односторонній правочин вчинений ОСОБА_2 та оформлений довіреністю серії ВРО №120544 від 02.11.2011 року посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за №4025, удаваним; визнати що між ним та ОСОБА_2 02.11.2011 року виникли правовідносини договору купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21121, 2006 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) №XTA2417, тип ТЗ легковий комбі - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також визнати за ним право власності на спірний автомобіль.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТЗ РСА №339481 від 15.07.2006 року власником автомобіля марки ВАЗ-21121, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 був ОСОБА_2

Довіреністю від 02.11.2011 року ОСОБА_2 надавав право розпоряджатися (продавати, здати в оренду, обміняти, тощо) автомобілем марки ВАЗ-21121, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Довіреність видана строком на десять років з правом передоручення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.237 , ст.244 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Отже за змістом вказаних норм права, за довіреністю право власності від однієї особи до іншої не переходить.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою КМУ від 11.11.2009 року №1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгосп-інспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

В даному випадку законодавчо врегульований порядок придбання та переоформлення автомобіля позивачем не був дотриманий.

Як вбачається з матеріалів справи при укладенні довіреності 02.11.2011 року автомобіль марки ВАЗ-21121, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 - його власником ОСОБА_2 з обліку не був знятий.

Видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб.

Крім того, довіреність від імені ОСОБА_2 була видана не тільки на позивача, але і на інших осіб, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Оскільки не було дотримано зазначених вимог, між власником даного автомобіля ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 -договір купівлі-продажу укладений не міг бути.

З огляду на наведені вимоги закону та обставини справи суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, так як він ґрунтується на обставинах справи, доказах, які надані сторонами, та відповідає нормам матеріального права.

Судом повно встановлені обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання правочину удаваним, визнання ознак іншого правочину, визнання права власності на автомобіль.

За таких обставин, відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26 травня 2016 року залишти без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді