СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3421/16
ун. № 759/6173/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Семаніва Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 підписану її представником - адвокатом Тарасенком Т.П. до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, Генеральної прокуратури України, заінтересовані особи: Державне підприємство «Інформаційний центр Міністерства юстиції України», Головне управління Національної поліції в Запорізькій області про звільнення майна з-під арешту,

В С ТА Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, підписаним її представником - адвокатом Тарасенком Т.П. та просить усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм нерухомим майном шляхом звільнення з-під арешту та скасування заборони відчуження квартири АДРЕСА_1; зобов'язати Генеральну прокуратуру України звернутися до ДП ««Інформаційний центр Міністерства юстиції України» з заявою про скасування арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1; зобов'язати Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про зняття арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, що належить позивачу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків, з підстав порушення вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення копії ухвали суду, ухвалу було вручено позивачу 24.06.2016 року (а.с. 13).

29.06.2016 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків від представника позивача, в якій було частково усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду. В провадження головуючого судді вказану заяву було передано 30.06.2016 року.

Водночас, згідно зі ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви позивачем повинно бути, зокрема, долучено документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати ( з 01.01.2016 року - 1378 грн.), тобто 551, 20 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В своїй заяві представник позивача вказав, що вважає, з заявлених вимог - тільки одну - усунення перешкод шляхом скасування арешту. Інші дві вимоги, представник позивача вважає способами реалізації основної вимоги, відтак, за ці вимоги, на його думку, немає необхідності сплачувати судовий збір. При цьому, уточненої позовної заяви подано не було.

У прохальній частині позивачем заявлено три позовні вимоги, зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо, в позовній заяві об'єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У зв'язка уз чим, в цій частині недоліки, на які вказано в ухвалі суду не було усунуто.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним ( Рішення Суду у справі " Жоффре де ля Прадель проти Франції " від 16 грудня 1992 року).

У відповідності до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений судом строк не виконає у повному обсязі вимоги викладені в ухвалі про усунення недоліків, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачу.

Керуючись ч. 2,3,5 ст. 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 підписану її представником - адвокатом Тарасенком Т.П. до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, Генеральної прокуратури України, заінтересовані особи: Державне підприємство «Інформаційний центр Міністерства юстиції України», Головне управління Національної поліції в Запорізькій області про звільнення майна з-під арешту - вважати неподаною та повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Семаніва