АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1574/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № K2P6AN24290007 від 18.06.2008 року ОСОБА_7 отримав кредит в сумі 12174,84 доларів США на термін до 17.06.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за договором між ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено договір поруки з ОСОБА_8, ОСОБА_6

Станом на 19.08.2015 року ОСОБА_7 не виконує належним чином зобовязання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 15998, 71 доларів США, що еквівалентно 353251,44 грн. у звязку з чим Банк звернувся із зазначеним позовом та просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість та судові витрати.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2016 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено.

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на його невідповідність вимогам матеріального та процесуального права, а також неповне зясування обставин, що мають значення для справи. Просив скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2016 року та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ КБ «Приват Банк» в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За матеріалами справи встановлено, що 18.06.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_7 було укладено кредитно-заставний договір № K2P6AN24290007. (а.с. 13-18)

За вказаним договором відповідач ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 12174,84 грн. на строк з 18.06.2008 року по 17.06.2013 року .

Погашення заборгованості, згідно договору, здійснюється щомісяця та складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрат згідно кредитного договору.

В забезпечення виконання зобовязань за договором 18.06.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_9, ОСОБА_10 було укладено договори поруки. (а.с. 19, 20)

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

В порушення взятих на себе зобовязань, ОСОБА_7 не дотримувався умов кредитного договору у звязку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 січня 2012 року задоволено позов ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за даним кредитним договором та стягнуто 8763, 19 дол. США , що еквівалентно 69842, 61 грн.

Поручителями ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не ставилось питання про визнання поруки припиненою у звязку з ухваленням вказаного судового рішення.

Станом на жовтень 2015 року рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 січня 2012 року повністю не виконано.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

З огляду на вищевказане, доводи апеляційної скарги про те, що з моменту вступу в силу рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 26.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості у розмірі 8763,19 дол. США, зобовязання за кредитним договором припинились, є помилковими.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Розмір нарахованої заборгованості скаржником не спростовується.

Згідно із ч.ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

У звязку з вищевикладеним, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що судом було допущено порушення норм матеріального права та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду за наведеними доводами скаржника, колегія суддів не вбачає.

З огляду на це колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :