У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю представника позивача - адвоката Булавіної Н.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві заяву ОСОБА_3, інтересия якого представлені ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 02 лютого 2016 р. розглянута цивільна справа № 758/12026/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики від 26.11.2012 р. Дане рішення постановлено заочно з повним задоволенням позовних вимог.

08.06.2016 р. від відповідача в собі його представника надійшла заява про перегляд вищевказаного заочного рішення, яка мотивована тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи та, крім цього, суд не врахував, що відповідач не укладав договір позики, оригінал розписки про яку начеб-то від імені відповідача знаходиться в матеріалах справи.

Представника відповідача у судовому засіданні заяву підтримав та дав пояснення, аналогічні викладеним в ній обставинам, вказавши, що копію заочного рішення ним, як представником відповідача, отримано в канцелярії суду 03.06.2016 р. Відповідач не живе за адресою реєстрації, а тому не отримував судові повістки. Наполягав, що розписка від 26.11.2012 р., фотокопію якої він показував своєму довірителю, написана не відповідачем та останній не має боргу перед позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись, що рішення судом винесено законно та обгрунтовано, розписка написана власноручно відповідачем , з позовом її довіритель звернувся у встановлений строк позовної давності.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 758/12026/15-ц, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 02 лютого 2016 р. у цивільній справі № 758/12026/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 повністю задоволені позовні вимоги позивача, а саме: з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики від 26.11.2012 р. в розмірі 80 000,00 грн., 3% річних за період з 21.01.2013 р. по 15.10.2015 р. в сумі 6 562,19 грн., інфляційні втрати за період з 01.02.2013 р. по 30.09.2015 р. в сумі 68 196,08 грн. , а всього - 148 196,08 грн. (сто сорок вісім тисяч сто дев'яносто шість) грн. 61 коп.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом було встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки по поважним причинам, та докази, на котрі він посилався, мають суттєве значення для правильного розгляду справи.

Згідно з роз'ясненнями Верховного Суду України в листі від 01.05.2007 р. «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» зазначено, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неодноразово викликався у встановленому законом порядку у судові засідання за місцем своєї реєстрації, але судові повістки всі повернуті поштовим відділенням за закінченням строку зберігання. В зв'язку з чим, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України відповідач викликаний в судове засідання через оголошення у пресі з дотриманням строку виклику в судове засідання, встановлених ЦПК України.

Крім того, як вбачається з обґрунтування відповідача, він не згодний лише з оцінкою письмового доказу, що був наданий позивачем, а саме: розпискою від 26.11.2012 р. При цьому ніяких доказів на підтвердження свого обґрунтування не надав.

В зв'язку з вищевикладеним, суд, приходить до висновку, що заява відповідача є такою, що не заснована не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт наявність обставин, які мають істотне значення щодо задоволення позовних вимог.

Суд, постановляючи 02.02.2016 р. заочне рішення про повне задоволення позовних вимог, враховував всі суттєві обставини та прийняв рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, підстав для задоволення вищевказаної заяви про перегляд заочного рішення не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231-232 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_3, інтересия якого представлені ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення від 02.02.2016 р. у цівільній справі № 758/12026/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Заочне рішення від 02.02.2016 р. у цивільній справі № 758/12026/15-ц може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СуддяН. М. Ларіонова