Провадження 4-с/127/110/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.

при секретарі Бородіч О.О.

за участю представника зацікавленої особи ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_2 на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменко ДВС Мінюсту України ОСОБА_3 про визнання дій та без-діяльності неправомірними, скасування постанови, усунення порушення прав скаржника

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 22.01.2016 року звернусая до суду зі скаргою на дії ( бездіяльність ) головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України ОСОБА_3 неправомірними, зазначив протиправність постанови від 29.12.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, послався на порушення строку відкриття виконавчого провадження, зазначив на неправомірну бездіяльність в частині несвоєчасного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, порушення державним виконавцем ст.4 ЗУ « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» при стягненні коштів з бюджетних організацій або за рахунок бюджету, яким встановлено порядок дій державного виконавця.

В заявах від 02.02.2016 та 24.02.2016 року ОСОБА_2 просив розгляд справи за його скаргою провести без його участі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляійного суду Вінницької області ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2016 року скасовано, скаргу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставою скасування було те, що суд першої інстанції не досліджував обставини щодо строків отримання виконавчого листа головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України ОСОБА_3, а зідти строків винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, обставини дотримання строків направлення даної постанови заявникові та обставин що до виконання вимог, передбачених ст. 4 Закону України» Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», обмежившись лише обставинами підвідомчості виконання.

29.03.2016 року справа надійшла у провадження судді Ан О.В. і судовий розгляд призначено на 18.04.2016 року.

Згідно довіреності Міністерства юстиції України ОСОБА_1 уповноважений представляти інтереси Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його посадових осіб був допущений до участі в сдовому засіданні.

18.04.2016 року в судовому засіданні ухвалою про витребування доказів було задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування виконавчого провадження, оскільки з документів , наданих скаржником висновків про порушення прав та строків зробити не можливо. Копія ухвали електронною поштою була відправлена на виконання.

На 16.05,2016 року витребувані документи до суду не надійшли. 16.05.2016 року суд повторно направив ухвалу про витребування доказів поштою. На 29.06.2016 року ухвала про витребування доказів не виконана - документи виконавчого провадження до суду не надходили.

23.06.2016 року ОСОБА_2 надіслав суду заяву про відвід судді Ан О.В., в якій посилався на недовіру через неправильність приняття рішень, порушення строків розгляду скарги, не витребуваня матеріали виконавчого провадження, допущення до участі по справі неповноважної особи.

В судовому засідання суддя Ан О.В. пояснила, що дійсно під її головувіанням була розглянута цивільна справа за позовом ОСОБА_2 про стягнення коштвів среднього заробітку за атримку розрахунку та компенсації невикористаної відпустки і в задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області рішення в частині відмови в стягненні компенсації за невикористану відпустку було скасовано та принято рішення про задоволення цих вимог. Скарга перебуває у провадженні судді з 29.03.2016 року за час розгляду - ухвалою від 18.04.2016 року витребувано виконавче провадження. Про те до теперішнього часу ухвала суду не виконана.

ОСОБА_1 посилався на рішення суду та зазначив, що довіреність на право представлення інтересів Міністерства юстиції України йому видана 30.12.2015 року, він допучений до участі у спрааві 18.04.2016 року. Про те скаржник підставно посилається на наказ Мінюсту від 20.04.2016 року № 1183 /5 та затверджене Положення про органи ДВС областях, які представляють ДВС в судах. ОСОБА_1 зазанчив, що на час видачі йому довіреності та допуску його до участі по справі вказаний наказ ще не був прийнятий. Він приймав міри для витребування виконавчого провадження в тому числі електронною поштою в Головне управлення ДВС направляв копії ухвали суду від 18.04.2016 року.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд приймає до уваги те, що скаржник в скарзі не висуваві клопотань (заяв) про витребування доказів - не вимагав витребувати матеріали виконавчого провадження, а суд позбавлений права витребовувати докази за власною ініціативою. На момент допуску ОСОБА_1 до участі по справі 18.04.2016 року, суду не було відомо про наказ, виданий Мінюстом 20.04.2016 року. З документів , наданих скаржником об»єктивно розглянути скаргу немає можливості. ОСОБА_2 не надав доказів упередженості судді в зв»язку з розглядом іншої справи. Отже дії головуючого по справі відповідають вимогам ЦПК України. Тому посилання ОСОБА_2 в заяві про відвід на порушення вимог законодавства, упередженість судді безпідставне, - в задовленні заяви про відвід належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 21. 24, 25, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Ан О.В. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягяє.

Суддя О.В.Ан