Справа № 369/4542/16-ц
Провадження № 4-с/369/81/16
УХВАЛА

Іменем України

15.06.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_1 в порядку ст. 383 ЦПК України звернувся до суду з даною скаргою. Свої вимоги мотивувала тим, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення щодо зобовязання ОСОБА_1 вчинити дії. Вказала, що нею було подано заву щодо призупинення виконання рішення суду, оскільки нею оскаржено заочне рішення. Але виконавець в порушення вимог закону виніс вимогу від 05 травня 2016 року про виконання рішення суду.

Просив суд скасувати вимогу №575/9 від 05 травня 2016 року державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2.

У судове засідання представник ОСОБА_4, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, представник відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №369/11728/15ц, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на об'єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року зобов'язано ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за власний рахунок відновити стан самовільно зайнятої частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Щорса, 35, кадастровий номер земельної ділянки: :01:029:0081, власником якої є ОСОБА_3, шляхом демонтажу огорожі довжиною 37,23 метрів, що починається із точки, координати якої починаються з (по х - 3361234.59 по у - 5578701.07) і закінчується у точці, координати якої є (по х - 3361260.42 по у - 5578727.88), згідно із межами й координатами точок поворотів огорожі, відображених в зведеному кадастровому плані самовільно захопленої частини земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Щорса, 35; стягнено з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати в розмірі 2 287,20 грн..

Відповідно до положень ст. ст. 383, 384, 385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюються гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

При розгляді скарги судом встановлено, що 16 березня 2016 року було видано виконавчий лист №369/11728/15ц про зобовязання ОСОБА_1 вчинити дії.

Постановою державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 30 березня 2016 року було відкрито виконавче провадження.

Ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво; визнання стягувача або боржника недієздатним; проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях; зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення; зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право; зупинення судом реалізації арештованого майна; порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах; звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; наявності коштів за договорами банківського рахунку або банківського вкладу, які боржник не має права вимагати до закінчення строку дії таких договорів, у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення;

Ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік випадків, коли виконавче провадження може бути зупинено: 1) у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання; 2) у разі прохання боржника, який проходить строкову службу у складі Збройних Сил України чи інших передбачених законом військових формувань, якщо рішення неможливо виконати без його участі; 3) у разі перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі, якщо рішення неможливо виконати без його участі; 4) у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини; 5) за заявою стягувача у разі його перебування у відпустці за межами населеного пункту, де він проживає.

22 квітня 2016 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення.

25 квітня 2016 року ОСОБА_1 подала заяву до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області про зупинення дій по виконавчому листу №369/11728/15ц, оскільки нею подано заяву про перегляд заочного рішення суду.

Постановою державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 05 травня 2016 року на ОСОБА_1 накладено штраф за невиконання без поважних причин рішення суду.

05 травня 2016 року державним виконавцем направлено на адресу боржника вимогу в порядку ст. 5, 11, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження» містить чіткий перелік підстав обовязкового зупинення рішення суду та перелік підстав можливого зупинення виконавчого провадження, у поданій заяві ОСОБА_1 вказана інша підстава, яка не передбачена Законом, тому доводи скарги, що державний виконавець не мав права вчиняти дії по виконавчому провадження є безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року заочне рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Постановою державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 13 червня 2016 року виконавче провадження закінчено на п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушенні права та свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при відкритті виконавчого провадження, вчинення інших дій державним виконавцем дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», на час розгляду скарги виконавче провадження закінчено, а тому відсутні підстави для визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 про скасування постанови відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 5 днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Н.С.Пінкевич