"16" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Ластовки Н.Д.,
при секретарі - Фузік Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,-
До початку судового засідання представник позивача подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
29.05.2015 р. між ПАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_1 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3946297, предметом якого є страхування транспортного засобу «Дачія Логан» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 4).
Постановою Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. (а.с. 14).
13.04.2016 р. ПрАТ СГ «ТАС» направило відповідачу лист-претензію № ЦУА/965/16 з вимогою сплатити борг (а.с. 21).
Відповідач на вимогу не відреагував, суми заборгованості у розмірі 30 438 грн. 66 коп. не сплатив.
Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв'язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.
Проаналізувавши наведене вище, суд робить висновок про наявність достатніх підстав для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Ст. 29 зазначеного Закону, визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортних засобів відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України).
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ПрАТ «СГ «ТАС» та стягнення з ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 30 438 грн. 66 коп.
У порушення вимог ст. 60 ЦПК України відповідачем не було подано до суду доказів, які б спростовували позовні вимоги. Також, у порушення вимог ст. 61 ЦПК України відповідачем не було надано підстав звільнення від доказування.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» документально підтверджені судові витрати: 1 378,00 грн. - судового збору (а.с. 1).
На підставі вищевикладеного, ст. ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 8, 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 3 - 14, 88, 169, 212, 208, 209, 212 - 215, 218, 224-228, 233 ЦПК України, суд,-
Позов приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Копію заочного рішення направити на адресу сторін.
Суддя