У х в а л а

іменем україни

01 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ГоловуючогоМостової Г.І.,
суддів: Ізмайлової Т. Л., Кадєтової О. В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Взаємний кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до кредитної спілки «Взаємний кредит», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу БілоусСвітлана Володимирівна, про визнання договору іпотеки припиненим; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до кредитної спілки «Взаємний кредит», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов'язання припиненим; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до кредитної спілки «Взаємний кредит», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6, про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов'язання припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року КС «Взаємний кредит» звернулася до суду з указаним позовом, який в подальшому було уточнено, посилаючись на те, що 23 листопада 2004 року між нею та ОСОБА_4 укладено договір кредитної лінії, за умовами якого останньому надано право користування грошовими коштами у розмірі 100 000 грн., а пізніше збільшені додатковою угодою до 200 000 грн., зі сплатою 36 % річних та з кінцевим терміном повернення - 23 листопада 2007 року. На забезпечення виконання своїх зобов'язань ОСОБА_4 передав Спілці за іпотечним договором від 23 листопада 2004 року належну йому на праві власності квартиру № 112, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором між Спілкою та ОСОБА_5, ОСОБА_6 19 лютого 2006 року було укладено договір поруки.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору станом на 17 грудня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 1 499 810 грн 72 коп. За таких обставин позивач просив суд поновити строк позовної давності та стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість, у рахунок якої звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 112, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та визначити спосіб її реалізації.

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до КС «Взаємний кредит» про визнання іпотечного договору припиненим, в обґрунтування якого посилався на те, що в рахунок погашення його заборгованості за кредитним договором 11 липня 2008 року за виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпропетровського міського округу було звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 112, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку 22 грудня 2009 року зареєстровано за КС «Взаємний кредит», а отже іпотека є припиненою.

У липні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із самостійними зустрічними позовами про визнання договору поруки припиненим, оскільки строк протягом якого КС «Взаємний кредит» могла звернутися до поручителів з вимогами щодо виконання основного зобов'язання, закінчився у листопаді 2010 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року позовні вимоги КС «Взаємний кредит» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 23 листопада 2004 року у розмірі 1 449 810 грн 72 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 112, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та визначено спосіб її реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

В іншій частині позовних вимог КС «Взаємний кредит» відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до КС «Взаємний кредит» відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до КС «Взаємний кредит», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов'язання припиненим - скасовано.

Позов задоволено частково.

Визнано поруку ОСОБА_9, як зобов'язання за договором поруки №191206-П укладеним 19 лютого 2006 року між ОСОБА_10, ОСОБА_6 та КС «Взаємний кредит» припиненою. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року ОСОБА_8 звернулася із апеляційною скаргою.

Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2016 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу судді апеляційного суду Дніпропетровської області скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Як на підставу для звернення з апеляційною скаргою та порушення своїх прав ОСОБА_8 посилалася на те, що відповідно до договору дарування квартири від 02 лютого 2015 року, який укладений між нею та ОСОБА_4, стала власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, на яку згідно оскаржуваного судового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року звернуто стягнення.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що права ОСОБА_8 оскаржуваним судовим рішенням суду першої інстанції не порушено, питання про її права та обов'язки судом першої інстанції не вирішувалося.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 13 серпня 2014 року, у той же час ОСОБА_8 посилається на те, що вказану квартиру нею набуто 02 лютого 2015 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи наведене, ухвала судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2016 року підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 - відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т. Л. Ізмайлова

О В. Кадєтова