АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 753/561/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6409/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій В.С.

за участю: позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача Коваль О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дім Комфорт» про визнання передачі в оренду нежитлового приміщення неправомірним.

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звертаючись у січні 2016 року до суду з зазначеним вище позовом , обґрунтовував свої вимоги тим, що як власнику квартири АДРЕСА_1, стало відомо про те, що на технічному поверсі, який розташований вище знаходиться житлова квартира № 228б з якої до його помешкання надходить сторонній шум, який заважає йому як мешканцю квартири. Купуючи свою квартиру в будинку на останньому поверсі, він хотів убезпечити своє помешкання від певного виду недоліків добросусідства. А тому він не може погодитися в тим, щоб наразі й в майбутньому над ним розташовувалось житлове приміщення. На його звернення до відповідача останній повідомив про те, що він здає квартиру № 228б в оренду, й наразі в проживає шість осіб. Зважаючи на його звернення про недоліки добросусідства, орендарям з боку відповідача винесено письмове попередження про належну поведінку щодо дотримання правил користування житловим приміщенням. Вважає, що технічне приміщення № 2286 передане ОСББ «Дім Комфорт» в оренду як житлове неправомірно, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 березня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Позивач, представник позивача підтримали подану апеляційну скаргу, просили суд її задовольнити.

Представник відповідача не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову вказував на те, що позивач не довів свого права, передбаченого Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статутом ОСББ «Дім Комфорт», тобто правомірність його статусу як належного позивача, оскільки процедура захисту прав мешканця будинку, виходячи з редакції позовних вимог, має передувати до контролюючих органів й право цих органів або особи, на балансі якого знаходиться будинок, звертатись до суду за захистом порушеного права

Також судом вказувалось на невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права. Враховуючи те, що позивачу завдаються незручності в сфері добросусідства, він звернувся із позовом не до сусідів, які створюють такі незручності про усунення перешкод або до власника майна, в якому мешкають вказані особи з вимогою про визнання передачі в оренду нежитлового приміщення неправомірним.

Невірно обраний спосіб захисту порушеного права - є підставою для відмови у задоволенні позову, що передбачено загальними принципами захисту цивільних прав та інтересів, визначених ст. 16 ЦК України.

В процесі розгляду справи судом ставилося на обговорення питання щодо заміни неналежного відповідача на належного в порядку вимог ст.. 33 ЦПК України, проте позивач заперечив щодо проведення такої заміни, вважаючи визначену ним особу відповідача належною. У зв'язку з чим пред'явлений позивачем до неналежного відповідача позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши, всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам постановлене судом рішення не відповідає.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи позивачу у задоволенні заявлених вимог з підстав невірно обраного способу захисту порушеного права не взяв до уваги принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.І ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. З ЦПК України).

Визначення ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав та інтересів має важливе значення в реалізації завдань цивільного судочинства - забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних прав для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, для яких законом або договором не встановлено способу їх захисту.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання якої є обов'язковим для України визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав. І це означає, що особа має право пред'явити у суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправдованою.

У таких випадках слід виходити із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів визначених Конституцією, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод ( правовий висновок ВСУ від 21 травня 2012 року у справі № 6 - 20 цс 11).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 309 ЦПК України про відмову у задоволенні заявлених вимог позивача з інших правових підстав.

Так як, звертаючись до суду з позовом та ставлячи питання «про визнання технічного приміщення № 228 «б « переданого в оренду як житлове неправомірно всупереч вимогам законодавства, статуту об'єднання та рішення вищого органу управління об'єднання « позивач посилався на положення ст. ст. 203, 215 ЦК України, які регулюють питання недійсності правочинів.

Згідно до ст. 16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Статуту ОСББ «Дім Комфорт» , положень ст. 385 ЦК України, об'єднання ( відповідач) має право здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.

Відповідачем у ході розгляду справи надавалися рішення загальних зборів ОСББ «Дім Комфорт» у відповідності до яких;

- квартира № 228 - «Б» є такою що належить до об'єктів спільної сумісної власності як допоміжні приміщення, право на управління якими належить об'єднанню ;

- та було доручено правлінню ОСББ «Дім Комфорт» визначати орендарів та укладати з ними договори оренди на будь-які допоміжні приміщення житлового будинку по АДРЕСА_1.

З урахуванням зазначеного, протягом 2015 -2016 років ОСББ «Дім Комфорт» укладали договори оренди на приміщення - квартиру АДРЕСА_2 з фізичними особами, які не були залучені до участі в справі.

Вирішення питання пов'язаних з визнання недійсності правочинів згідно договорів оренди у відповідності до заявлених вимог позивача з підстав визначених ст. ст. 203, 215 ЦК України без залучення осіб, які є орендарями спірної квартири, є порушенням їх прав. Так як суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це порушення норм процесуального права, тягне за собою безумовне скасування рішення суду.

Суд апеляційної інстанції в силу діючих норм ЦПК законодавчо позбавлений можливості залучення до участі в справі осіб в якості сторін, чи третіх осіб які не були залучені з урахуванням положень ст. 33, ст. 34 -36 ЦПК України до участі в справі в суді першої інстанції.

Крім того, на час розгляду справи в суді, зазначені вище рішення загальних зборів ОСББ «Дім Комфорт» недійсними визнані не були, тобто є діючими. Відтак, укладання договорів оренди на зазначену вище квартиру здійснювалося відповідачем з урахуванням рішення прийнятих загальними зборами, що узгоджується з їх повноваженнями.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що в задоволення заявлених позивачем вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 березня 2016року скасувати та постановити нове, за яким:

ОСОБА_3 відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог про визнання та передачу в оренду нежитлового приміщення неправомірним.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: