Номер провадження: 22-ц/785/3642/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Варикаші О.Д.

суддів - Станкевича В.А.

- ОСОБА_2

при секретарі - Желєзнову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання дружини,-

встановила:

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду (а. с. 1), в якому просила стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення сином трьохлітнього віку, тобто до 28 квітня 2018 року, а також витрати за юридичні послуги в розмірі 300 грн.

Свої позовні вимоги позивачка, як зазначено в рішенні суду, обґрунтовувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2014 року, від якого мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає.

Як зазначено в рішенні суду, позивач у судовому засідання пояснила, що перебуває у декретній відпустці, просить стягувати кошти на її утримання у розмірі 800 грн. щомісяця. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що працює у ТОВ «Белста», позовні вимоги підтримав, згоден сплачувати кошти на утримання дружини у розмірі 800 грн. щомісяця.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця: ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_4 кошти на її утримання у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 22.02.2016 року до досягнення їх дитиною сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 3-х річного віку. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати, а саме: витрати повязані з оплатою послуг адвоката у розмірі 300 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551,20 грн. на користь держави.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2016 року, в якій просить змінити рішення суду від 22.03.2016 року в частині стягнення з нього на користь позивачки коштів на її утримання в розмірі 800 грн. щомісяця, стягнути з нього на користь позивачки кошти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.06.2016 року до досягнення дитиною сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 3-х річного віку, у задоволенні інших вимог ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду.

Також ОСОБА_3 було подано уточнення до апеляційної скарги (а. с. 47-52), в прийнятті яких судовою колегією було відмовлено відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, так як вони подані після закінчення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду.

Позивачкою рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представник відповідач підтримав частково апеляційну скаргу, просив ухвалити законне та обґрунтоване рішення, позивачка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтвердив в судовому засіданні його представник, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог, наданих доказів і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду зміні, в частині розміру стягнутих коштів на утримання позивачки та скасуванню, в частині стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката в розмірі 300 грн., з ухваленням нового рішення в цій частині з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є, зокрема: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка № 170 від 19.02.2016 року, яка видана виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Позивачка не працює, про що свідчить трудова книжка, серії БО № 013000.

У відповідності до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач згоден сплачувати кошти на утримання дружини у розмірі 800 грн. щомісяця, суд першої інстанції, керуючись ст. ст. 84, 191 СК України, ст. ст. 213-215 ЦПК України, задовольнив позовні вимоги позивачки.

Судова колегія, погоджуючись з висновками суду першої інстанції стосовно стягнення з відповідача на користь позивачки коштів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, не погоджується з розміром стягнутих коштів та з визначенням утримання в твердій грошовій сумі, оскільки судом першої інстанції при визначенні розміру утримання в твердій грошовій сумі неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права.

Так судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивачки коштів на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а. с. 3).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4), який проживає з позивачкою (а. с. 7).

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України , дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років ; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тому, враховуючи, що відповідач відповідно до рішення суду першої інстанції та апеляційної скарги погоджувався та погоджується сплачувати кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, то з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Проте, судова колегія не погоджується з розміром стягнутих з відповідача на утримання позивачки коштів та визначенням утримання в твердій грошовій сумі, враховуючи, що відповідач працює та має постійний заробіток (а. с. 34-35), сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей по 1/4 частині всіх видів заробітку, щомісячно на кожного до досягнення ними повноліття, згідно судових рішень від 24.10.2013 року (а. с. 33) та від 10.03.2016 року (а. с. 32), на що відповідач вказує в апеляційній скарзі.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, те, що відповідач працює та має постійний заробіток, сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей згідно судових рішень та погоджується відповідно до апеляційної скарги на стягнення з нього на користь позивачки утримання до досягнення дитиною сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції, в частині розміру стягнутих коштів на утримання позивачки підлягає зміні.

Також судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь відповідачки судових витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката в розмірі 300 грн.

Оскільки, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, в матеріалах справи відсутній розрахунок витрат послуг адвоката, такий розрахунок не наданий і суду апеляційної інстанції.

Таким чином, на підставі наведеного, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги та, враховуючи доводи апеляційної скарги, вважає, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2016 року підлягає зміні, в частині розміру стягнутих коштів на утримання ОСОБА_4, а з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню кошти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року до досягнення їхньою дитиною сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 3-х річного віку та скасуванню, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судових витрат, а саме: витрат повязаних з оплатою послуг адвоката в розмірі 300 грн., з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні цих вимог ОСОБА_4 В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2016 року змінити, в частині розміру стягнутих коштів на утримання ОСОБА_4, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 кошти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року до досягнення їхньою дитиною сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 3-х річного віку.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2016 року скасувати, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судових витрат, а саме: витрат повязаних з оплатою послуг адвоката в розмірі 300 грн.

Ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити в задоволенні цих вимог ОСОБА_4.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

ОСОБА_6

ОСОБА_2