Справа № 336/1099/16-ц
Пр. № 2/336/1146/2016
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

30 червня 2016 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський відділ у м. Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона 04.07.2001 року згідно договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_3 житловий будинок, що знаходиться в м. Запоріжжя по вул. Фонтанній, №15, розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. З моменту придбання будинку та по теперішній час, вона є єдиним власником. Нікому ніякі права на право власності та розпорядження будинку не передавала. В 2001 році на прохання її доньки - ОСОБА_4, позивачка зареєструвала в своєму будинку її колишнього чоловіка ОСОБА_2, який не є членом її сімї. З липня 2014 року відповідач не проживає в житловому будинку позивачки. Місце його перебування на теперішній час їй не відомо. Сплату за комунальні послуги він не здійснює, в звязку з чим позивачка змушена платити за відповідача комунальні послуги. Позивачка просить усунути їй перешкоду у користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться в м. Запоріжжя по вул. Фонтанній, буд.15.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду (13.04.2016 року, 12.05.2016 року, 25.05.2016 року, 15.06.2016 року та 30.06.2016 року) повідомлявся належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, що вбачається з її матеріалів, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.38-39, 45-46, 55-56, 60-61, 72-73). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною.

Крім того, в судове засідання не зявився представник третьої особи, про день, час та місце судового розгляду (13.04.2016 року, 12.05.2016 року, 25.05.2016 року, 15.06.2016 року та 30.06.2016 року) повідомлявся належним чином, що вбачається з її матеріалів, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.47, 57, 62, 71).

У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача та її представника, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що 04.07.2001 року згідно договору купівлі-продажу позивача придбала у ОСОБА_3 житловий будинок, що знаходиться в м. Запоріжжя по вул. Фонтанній, №15, розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. (а.с.4) З моменту придбання будинку та по теперішній час, вона є єдиним власником. Нікому ніякі права на право власності та розпорядження будинку не передавала. В 2001 році на прохання її доньки - ОСОБА_4, позивачка зареєструвала в своєму будинку її колишнього чоловіка ОСОБА_2, який не є членом її сімї (а.с.5, 6). З липня 2014 року відповідач не проживає в житловому будинку позивачки (а.с.24-26). Місце його перебування на теперішній час їй не відомо. Сплату за комунальні послуги він не здійснює, в звязку з чим позивачка змушена платити за відповідача комунальні послуги (а.с.9-23).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, зазначила, що позивачка її знайома, вони сусіди по вулиці та підтвердила, що відповідач більш одного року не живе у позивачки за адресою м. Запоріжжя, вул. Фонтанній, 15.

Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, зазначила, що позивачка її подруга та сусідка по вулиці, підтвердила, що з серпня 2014 року відповідач за адресою м. Запоріжжя, вул. Фонтанній, 15 не живе.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається житлове право протягом 6 місяців.

Згідно ч.2 ст.70 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положення ст.1 Протоколу №1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини» кожна особа має право на повагу до своєї власності.

У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю мін ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає у вказаному житловому будинку, що підтверджуються доданими позивачем доказами до матеріалів справи, суд при ходить до висновку, що відповідач не мешкає в будинку понад шести місяців без поважних причин, тому він втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.10, 11, 27, 60, 208, 209, 212 215, 224-226 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст.16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК УРСР, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст.1 Протоколу №1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський відділ у м. Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням задовольнити повністю.

Усунути перешкоду ОСОБА_1 у користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться в м. Запоріжжя по вул. Фонтанній, буд.15.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Наумов О.О.