Справа № 755/252/16-ц
"18" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В. П.
з секретарем Красновою І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Відділ паспортної реєстраційної та міграційної роботи Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Відділ паспортної реєстраційної та міграційної роботи Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Мотивувала свої вимоги тим, що вона є власником 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 березня 2004 року та власником 1/3 квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.209 року. Інша 1/3 частка спірної квартири належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 березня 2004 року. Більше двох років тому відповідачі виїхали з України до США на постійне місце проживання, з позивачем не спілкуються, квартирою не цікавляться, їхні речі в квартирі відсутні, участі в утриманні майна не беруть. У зв'язку з реєстрацією відповідачів в зазначеній квартирі позивач несе значні матеріальні витрати по сплаті житлово-комунальних послуг.
Представник позивача в судове засідання не з'явилася надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Предатсавник третьої особи Відділ паспортної реєстраційної та міграційної роботи Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Причини неявки в судое засідання не повідомив.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що позивачу належить 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 березня 2004 року та 1/3 квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.209 року. Інша 1/3 частка спірної квартири належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 березня 2004 року.(а.с. 6,7)
Відповідно до довідки Форми № 3 від 20.01.2016 року виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» в квартирі за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. (а.с. 31).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі за адресою АДРЕСА_1 не проживають, а проживають за кордоном, що підтверджується Актами від 30.01.2015 року, 18.11.2015 року та 20.01.2016 року виданих ЖЕД-407 (а.с. 8,9,30).
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Відповідно п.10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених строків. В разу їх поважності ( перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірності поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Щодо позовних вимог позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, то дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки зняття з реєстраційного обліку відповідачів є наслідком виконання рішення про визнання їх такими, що втратили право користування спірною квартирою.
Крім того, статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначені підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Тому у задоволенні вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, слід відмовити.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Відділ паспортної реєстраційної та міграційної роботи Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання підлягають задоволенню частково.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 386 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, Житлового кодексу УРСР, п.10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України",ст.ст.10, 57, 58, 60, 209, 212-215, 224 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Відділ паспортної реєстраційної та міграційної роботи Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :