АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/4760/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Букіна О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 27 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 20 097 223,60 грн., що є еквівалентом 944855 доларам США за офіційним курсом НБУ станом на 08 жовтня 2015 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що 23 грудня 2005 року між ним (замовник) та ТОВ КБП «Укрбудекспо» (генпідрядник), в особі генерального директора ОСОБА_6, укладено Інвестиційний договір №1 на будівництво будинку, згідно із яким генпідрядник зобов»язався до 23 червня 2008 року здійснити визначений обсяг будівельних робіт. Загальна вартість будинку визначено в сумі 162000 доларів США.

На виконання умов договору 25 грудня 2005 року замовник передав генпідряднику 154000 доларів США. Позивач одночасно зазначає, що генпідрядник зобов»язався виконати роботи спільно з ОСОБА_3

В установлені строки роботи виконані не були та відповідачі визнали своє грошове зобов»язання перед позивачем, на підтвердження чого 14 липня 2008 року ними складена спільна розписка про визнання суми боргу в розмірі 500000 доларів США.

Вказує, що в подальшому, відповідачі також складали розписки про підтвердження зобов»язання, якими також визначався порядок часткового виконання. Далі, ОСОБА_3 ознайомлювався із розрахунками (що названі позивачем як розписки) заборгованості, що підтверджував своїм підписом. Згідно із останнім таким розрахунком, виконаним станом на 01 липня 2012 року, залишок заборгованості склав 944855 доларів США, які позивач і просить стягнути, визначивши суму зобов»язання у гривні.

РішеннямСолом»янського районного суду м.Києва від 27 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на необґрунтованість заперечень проти позову відповідача ОСОБА_3; зазначає, що суд не дослідив питання поважності пропуску строків позовної давності; вказує на те, що відповідачі визнали своє боргове зобов»язання, надавши позивачу борговий документ (розписку від 14 липня 2008 року).

В судовому засіданні позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, посилаючись на обставини, в ній викладені.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності нез»явившихся осіб на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що 23 грудня 2005 року між ОСОБА_1 (замовник) та ТОВ КБП «Укрбудекспо» (генпідрядник), в особі генерального директора ОСОБА_6, укладено Інвестиційний договір №1 на будівництво будинку, згідно із умовами якого генпідрядник зобов»язався своїми та залученими силами і засобами збудувати до 23 червня 2008 року і ввести в експлуатацію будинок №4-1 за адресою: заказник Кара-Даг, селище Курортне, АР Крим. Загальна вартість будинку визначена в сумі 162000 доларів США.

25 грудня 2005 року ТОВ КБП «Укрбудекспо» отримало від ОСОБА_1 на виконання умов Інвестиційного договору 154000 доларів США, про що складено розписку. Яку підписано генеральним директором ТОВ КБП «Укрбудекспо» ОСОБА_6

30 червня 2006 року, 17 серпня 2006 року за підписом ОСОБА_3 складено звіти щодо використання засобів на будівництво.

14 липня 2008 року відповідачами складено спільну розписку, згідно із змістом якої (відповідно до оригіналу) - «Заборгованість за невиконання будівельного підрядного договору по об»єкту «Кара-Даг» буде погашена в повному обсязі (з урахуванням %%) до 31 липня 2008 року П»ятсот тисяч доларів США».

31 липня 2008 року відповідачами складено письмове підтвердження про те, що борг по об»єкту «Кара-Даг» в повному обсязі буде повернуто до 12 серпня 2008 року.

02 жовтня 2008 року відповідачами складено письмовий документ про зобов»язання частково погашати борг щомісячними платежами.

06 липня 2009 року відповідачами на розрахунку заборгованості, що складений позивачем, здійснено напис, відповідно до якого вони у рахунок погашення боргу до кінця місяця зобов»язуються виплатити 20000 доларів США, що підтвердили своїми підписами.

В подальшому такі розрахунки складались по мірі прострочення та на них ОСОБА_3 ставились підписи із зазначенням «мною прочитано».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту укладення договору позики з відповідачами, відтак відсутні підстави для цивільної відповідальності за невиконання боргового зобов»язання.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та відповідають вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що зобов»язальні правовідносини виникли між сторонами на підставі розписки від 14 липня 2008 року, колегією суддів відхиляються, оскільки є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Зміст цієї розписки підтверджує наявність заборгованості по виконанню умов будівельного підрядного договору по об»єкту «Кара-Даг», проте не дає підстав уважати про наявність у відповідачів, як фізичних осіб, боргових зобов»язань перед позивачем.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив правову природу наданих відповідачами розписок, та вірно виходив з того, що зобов»язальні правовідносини виникли між позивачем та ТОВ КБП «Укрбудекспо» щодо виконання умов Інвестиційного договору №1 від 23 грудня 2005 року.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, які б кореспондувались з тим, що у зв»язку із невиконанням умов інвестиційного договору відповідальність мають нести відповідачі. При цьому, з огляду на підстави позову, не може вважатися, що відповідачі мають позикове зобов»язання, на що посилається позивач, зазначаючи також відповідні норми права.

Доводи апеляційної скарги в частині, що суд не дослідив питання поважності пропуску строків позовної давності безпідставні. Судом відмовлено у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість, а не з підстав пропуску строків позовної давності, про що зазначено у рішенні суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов