АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівСаліхова В.В., Левенця Б.Б.
при секретаріГоін В.С.
за участю: представників позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представників відповідача Пасенюка К.О., Родіна Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво імені Соломії Павличко «Основи» Родіна РоманаВолодимировича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_10 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво імені Соломії Павличко «Основи» про захист порушених авторських прав та відшкодування матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року позов задоволено частково./а.с. 128-131/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ТОВ «Видавництво імені Соломії Павличко «Основи» РодінР.В. подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що на момент створення книги видавництву не було відомо ім'я та контактні дані автора графіті, напис під ним з псевдонімом ІНФОРМАЦІЯ_1 збережено, а твердження позивача щодо зазначення автора твору ОСОБА_11 не відповідає дійсності, оскільки він фотограф, який зробив фото, що увійшли до книги. Також зазначив, що будинок, на якому міститься графіті, знаходиться у державній власності, віднесений до об'єктів культурної спадщини, будь-яких дозволів та погоджень ОСОБА_10 не отримував, а отже не має майнових прав на малюнки та порушив цим громадський порядок та права третіх осіб - територіальної громади м. Києва та вчинив зловживання правом на свободу самовираження. Крім того, зазначив, що в опублікованій книзі було використано виключно фотографічні твори професійних фотографів з якими видавництвом укладені договори, у зв'язку з чим використання твору ОСОБА_10 не відбувалось. Також зазначив, що зазначений позивачем договір від 01.05.2015 р. не доводить збитку чи упущеної вигоди, також відсутні докази причинно-наслідкового зв'язку між опублікуванням в книзі фотографій та нанесенням позивачу майнових збитків. В частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права зазначив, що судом першої інстанції не розглянуто заяву про скасування заходів забезпечення позову. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

№ справи 757/23223/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 6172/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі наступного.

Судом встановлено, що у 2014 році відповідачем ТОВ «Видавництво імені Соломії Павличко «Основи» було видано книгу «ІНФОРМАЦІЯ_2» . Дана книга була видана двома мовами: українською та англійською, кількістю сторінок 300. На сторінках 206, 207 розміщено два фото малюнків під назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_3», сторінка 206, «ІНФОРМАЦІЯ_4» сторінка 207, та зазначено автор фото ОСОБА_11.

Вказане видання було присвячено українській революції 2013-2014 р., в основу покладено кращі знімки, які українські фотографи зробили на центральній площі Києва в той період часу. До книги увійшли понад 200 знімків.

Також судом встановлено, що автором цих малюнків є позивач ОСОБА_10, який працює під псевдонімом «ІНФОРМАЦІЯ_1» та зазначає таке позначення в правому нижньому кутку вищезазначених творів. Зазначені твори образотворчого мистецтва є єдиною композицією, яка складається із трьох зображень, а саме: твір образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_5» - 1, твір образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_6» - 2, твір образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_7» - 3, свідоцтво про реєстрацію авторського права / а.с.6,7/.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 14 ЗУ «Про авторське правові суміжні права» про те, що автору належать такі особисті немайнові права: вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо та ст. 32 вказаного Закону про те, що автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору.

Встановивши, що авторство ОСОБА_10 підтверджується свідоцтвами про реєстрацію авторського права на твір номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2, а у книзі автором даних зображень зазначається ОСОБА_11, при цьому жодної вказівки на справжнього автора творів не міститься, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення прав позивача, визначивши розмір та порядок виплати авторської винагороди матеріальні збитки в сумі 400000,00 гривень, при цьому взявши до уваги кількість примірників, яка складає 8000; вартість одного примірника книги - 350,00 гривень, кількість творів, що належить позивачеві як автору, яка складає два твори, що розташовані на сторінках 206, 207 вказаної книги.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, як встановлено судом апеляційної інстанції в основу книги «ІНФОРМАЦІЯ_2» лягли знімки українських фотографів, виконані на центральній площі Києва під час революції в листопаді 2013 - лютому 2014, на сторінках 206-207, в розділі «ІНФОРМАЦІЯ_8», з анонсом «ІНФОРМАЦІЯ_9» на сторінці 200, містяться фотографії стіни з нанесеними малюнками, зі збереженням псевдоніму автора «ІНФОРМАЦІЯ_1» та підписані в лівому куті ОСОБА_11, на 278 сторінці міститься перелік фотографів, фотознімки яких увійшли до книги. Таким чином, автором фотографії є ОСОБА_11, псевдонім автора малюнку збережено, а в книзі відсутні будь-які посилання на малюнки, авторське право на які захищає позивач.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 21 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» вільне використання твору із зазначенням імені автора без згоди автора (чи іншої особи, яка має авторське право), але з обов'язковим зазначенням імені автора і джерела запозичення, допускається у разі відтворення з метою висвітлення поточних подій засобами фотографії.

Судом першої інстанції не було оглянуто безпосереднього предмету спору - книги, де розміщені спірні малюнки, у зв'язку з чим зроблено хибний висновок щодо порушення авторського права позивача.

Також не враховано судом першої інстанції те, що будинок по АДРЕСА_1, на стіні якого зображені спірні малюнки, віднесено до культурної спадщини м. Києва, у відповідності до п. 97 Зведеного переліку об'єктів культурної спадщини Печерського району, це Будинок Секції суспільних наук НАН України, з 1987 р. віднесений до такого переліку, дозволів на нанесення малюнків позивач не отримував, що ним не заперечується, та розцінюється судом апеляційної інстанції як зловживання правом, яке намагається захистити позивач, у контексті ч. 2 ст. 442 ЦК України, про те, що твір не може бути опублікований, якщо він завдає шкоди громадському порядку.

Крім того, зважаючи на те, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині захисту авторських прав, у зв'язку з чим вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню у відповідності до ст. 52 ЗУ «Про авторське і суміжні права» про те, що таке стягнення можливе лише у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права, та як похідні. Крім того, слід також наголосити на тому, що у книзі не вказано її тираж, у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про кількість екземплярів у 8000 примірників, з чого вираховував компенсацію матеріальної шкоди. Також не ґрунтується на вимогах ст. 59 ЦПК України і посилання суду першої інстанції на ціну книги, оскільки витяг з інтернет сторінки видавництва не є офіційним переліком цін видавництва та підтвердженням відпускної ціни такої книги.

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність в даному випадку факту порушення авторських прав, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво імені Соломії Павличко «Основи» Родіна Романа Володимировича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року -скасувати, постановивши нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: