Справа № 342/413/16-ц
Провадження № 2/342/355/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретарів судового засідання Козаченко Л.Д., Капітан Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить постановити рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по вул. Винниченка, 12 в м. Городенка Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами по вул. Винниченка, 12 в м. Городенка на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2007 р. З відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2010 р. до 25.03.2016 року. За Рішенням Городенківського районного суду шлюб розірвано. Фактично шлюбно-сімейні відносини були припинені в січні 2015 р., відповідач залишив сімю і переїхав в с. Чернятин Городенківського району, в серпні 2015 р. забрав свої речі з будинку позивачки. Відповідач не проживає в будинку позивачки, участі у витратах по його утриманню не приймає, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Через те, що відповідач зареєстрований в будинку позивачки, позивачка не може оформити субсидію, що порушує її права, як власника житлового будинку. Відповідач має власну квартиру по вул. Винниченка, 94/3 в м. Городенка, а фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстрації. Позивачка вважає, що відповідачем порушені її права, як власника нерухомого майна, тому вона звернулась до суду за захистом свого права.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Одночасно пояснила, що в січні 2015 р. відповідач повернувся до своєї першої дружини, з того часу спільне проживання сторони припинили. В даний час в будинку по вул. Винниченка, 12 в м. Городенка проживає позивачка з своїм сином ОСОБА_3, а відповідач, фактично не проживаючи в належному їй будинку, продовжує бути зареєстрованим у ньому.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що дійсно тривалий час не проживає разом з позивачкою, він проживає в с. Чернятин в своєї дочки. Ствердив, що придбав квартиру в м. Городенка, для ремонту якої необхідні кошти. Його звернення до позивачки з цього приводу залишено без задоволення, хоча під час їх спільного проживання він здійснював всі роботи для облаштування будинку позивачки.

Заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

До укладення шлюбу з відповідачем позивачка мала прізвище ОСОБА_5. Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.09.2007р., укладеного між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_5, остання придбала житловий будинок за адресою: вул. Винниченка, 12 в м. Городенка.

Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2016 року по справі № 342/121/16-ц, яке набрало законної сили 05 квітня 2016 р., шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 10.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 86 - розірвано.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З рішення суду від 23 березня 2016 року в справі № 342/121/16-ц слідує, що сторони протягом шести місяців спільно не проживають. З Будинкової книги № 137 для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що в будинку зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7

За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Допитана судом свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки, їх будинки розташовані поруч; колишній чоловік позивачки ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку позивачки від літа 2015 р.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За ч.1 ст. 156 згаданого кодексу члени сімї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач не є членом сімї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачкою не укладав. Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивачки більше шести місяців, хоча зареєстрований в ньому.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Те, що відповідач фактично не проживаючи в будинку позивачки, зареєстрований в ньому, перешкоджає позивачці належно реалізовувати свої права власника обєкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по вул. В.Винниченка, 12 в м. Городенка Івано-Франківської області, власником якого є позивачка.

На підставі ст.ст. 29, 310, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150, 156, Житлового кодексу України, керуючись ст. ст. 10,11,60,61, 209,212, 214- 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по вул. Винниченка, 12 в м. Городенка Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.