Ухвала

іменем україни

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку із пропущенням строку її виплати та моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом до публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (далі - ПАТ «Євраз Суха Балка») про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строку її виплати, середнього заробітку за час затримки при розрахунку та стягнення недоплаченої заробітної плати та моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що за період з 1993 року по 2010 рік перебував у трудових відносинах з відповідачем. Під час звільнення він не отримав усі належні йому виплати та 14 квітня 2012 року отримав заробітну плату за час щорічних відпусток за минулі роки (за період з 1998 по 2010 роки) в розмірі 7 750 грн. Після уточнення своїх позовних вимог позивач просив суд стягнути на його користь середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 30 вересня 2010 року - часу звільнення по 14 квітня 2012 року - день фактичного розрахунку 101 750 грн 85 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строку її виплати в розмірі 7 433 грн 40 коп. та моральну шкоду, спричинену несвоєчасною виплатою заробітної плати в сумі 10 тис. грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Стягнуто із ПАТ «Євраз Суха Балка» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки при звільненні в розмірі 7 500 грн без утримання податків та обов'язкових платежів, компенсацію втрати частини заробітної плати (доходу) у зв'язку з порушенням строку виплати в розмірі 7 433 грн 40 коп. без утримання податків та обов'язкових платежів та 1 тис. грн в порядку відшкодування моральної шкоди, спричиненої несвоєчасною виплатою заробітної плати. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року скасовано ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року залишено без змін рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року.

У касаційній скарзі ПАТ «Євраз Суха Балка» просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без задоволення, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанцій, виходив із недотримання відповідачем трудового законодавства при звільненні позивача.

Однак, із такими висновками судів у повній мірі погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч. 1 ст. 303 ЦПК України).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Євраз СухаБалка» у період з 05 серпня 1993 року по 27 вересня 2010 року, і під час звільнення позивачем не було отримано усіх належних виплат.

За період перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з ПАТ «Євраз Суха Балка» здійснювались підвищення тарифних ставок і посадових окладів. На підставі наказів № 543 від 29 липня 1994 року на коефіцієнт 2; № 786 від 31 жовтня 1994 року на коефіцієнт 2; № 84 від 31 січня 1996 року на коефіцієнт 2,5; № 462 від 28 червня 1996 року на коефіцієнт 2,5; № 522 від 29 липня 1997 року на коефіцієнт 1,15; № 312 від 25 квітня 2000 року на коефіцієнт 1,3; № 1252 від 19 грудня 2001 року на коефіцієнт 1,61; № 717 від 20 серпня 2003 року на коефіцієнт 1,7; № 391 від 21 квітня 2004 року на коефіцієнт 1,1360; № 952 від 15 вересня 2004 року на коефіцієнт 1,0584; № 83 від 24 січня 2005 року на коефіцієнт 1,25; № 331 від 21 березня 2005 року на коефіцієнт 1,2014; № 92 від 31 січня 2006 року на коефіцієнт 1,06481; №367 від 05 квітня 2006 року на коефіцієнт 1,0269; № 1117 від 02 жовтня 2006 року на коефіцієнт 1,0181; № 23 від 05 січня 2007 року на коефіцієнт 1,1; № 624 від 08 травня 2007 року на коефіцієнт 1,0686; № 1432 від 10 жовтня 2007 року на коефіцієнт 1,0125; №103 від 22 січня 2008 року на коефіцієнт 1,1144; № 614 від 18 квітня 2008 року на коефіцієнт 1,0221; № 1705 від 13 жовтня 2008 року на коефіцієнт 1,05.

У 2012 році ПАТ «Євраз Суха Балка»здійснено перевірку нарахувань заробітної плати позивача, відповідно до вимог пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року, та Спільної постанови генерального директора ПАТ «Євраз Суха Балка» та профспілкових комітетів від 6 лютого 2012 року № 3,та було з'ясовано, що позивачу у спірному періоді неправильно розраховувалась і виплачувалась заробітна плата за час їх відпусток, а саме без корегування їх заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчислені середньої заробітної плати, у випадках підвищення тарифних ставок та посадових окладів у відповідних розрахункових періодах за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення.

Повний розрахунок з ОСОБА_3 було проведено 14 квітня 2012 року - виплачено 7 750 грн недоплаченої заробітної плати за час відпусток за період з 1998 року по 2010 рік.

За правилами ч. 4 ст. 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначила, що при повторному розгляді справи має бути враховано правову позицію висловлену Верховним Судом України у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-234цс14, однак при повторному апеляційному розгляді висновки вказаної постанови судом до уваги взяті не були, при цьому з урахуванням того, що суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, суд апеляційної інстанції не навів відповідних мотивів такого відступлення.

Разом з цим, ст. 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

ОСОБА_3 звільнився 27 вересня 2010 року, а ПАТ «Євраз СухаБалка» добровільно 14 квітня 2012 року виплатила йому заборгованість із заробітної плати за період з 1998 року по 2010 рік, відкоригувавши заробітну плату за час відпусток, отже підстав для стягнення компенсації втрати частини доходів згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» немає, оскільки така компенсація передбачена у разі невиплати перерахованої заробітної плати (ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»).

Таким чином, звернувшись 04 березня 2014 року до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку із пропущенням строку її виплати та моральної шкоди, ОСОБА_3 пропустив строк визначений ст. 233 КЗпП України.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки.

Встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

У рішенні суду першої інстанції не зазначено мотивів поновлення позивачу пропущеного строку для звернення до суду, однак суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі вказав, що перебіг тримісячного строку встановленого ст. 233 КЗпП України взагалі не розпочався, посилаючись на непроведення відповідачем виплати всіх належних позивачеві сум.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ «Євраз Суха Балка»звертало увагу суду на відсутність порушення строків виплати заробітної плати та спливу строку позовної давності.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених законом.

Оскільки недоліки, допущені судом апеляційної інстанції при перегляді справи, не можуть бути усунені при касаційному розгляді справи, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 333, 335, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

О.В.Умнова

І.М. Фаловська