Ухвала

іменем україни

30 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 07 жовтня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умови якого останній отримав кредит у розмірі 19 980 доларів США терміном до 05 жовтня 2018 року зі сплатою 13,50 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором цього ж дня між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно з умов якого останні поручилися перед кредитором за належне виконання боржником своїх обов'язків за кредитним договором.

Посилаючись на те, що боржник належним чином не виконував умов кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, просив суд, із урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 747, 27 доларів США та 5 000 грн.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 07 жовтня 2008 року у розмірі 17 747, 27 доларів США, що в еквіваленті становить 391 589 грн 22 коп., з яких: 899,64 доларів США, що в еквіваленті становить 19 596 грн 98 коп., - прострочена заборгованість із повернення кредитних коштів; 13 381,50 доларів США, що в еквіваленті становить 291 489 грн 58 коп., - поточна заборгованість з повернення кредитних коштів; 2 044,35 доларів США, що в еквіваленті становить 44 532 грн 13 коп., - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 246,35 доларів США, що в еквіваленті становить 5 366 грн 25 коп., - поточна заборгованість за нарахованими процентами; 1 175,43 доларів США, що в еквіваленті становить 25 604 грн 38 коп., - пеня та 5 000 грн штрафу.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5, ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 07 жовтня 2008 року у розмірі 17 747,27 доларів США, що в еквіваленті становить 391 589 грн 22 коп., з яких: 899,64 доларів США, що в еквіваленті становить 19 596 грн 98 коп., - прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів; 13 381,50 доларів США, що в еквіваленті становить 291 489 грн 58 коп., - поточна заборгованість з повернення кредитних коштів; 2 044,35 доларів США, що в еквіваленті становить 44 532 грн 13 коп., - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 246, 35 доларів США, що в еквіваленті становить 5 366 грн 25 коп., - поточна заборгованість за нарахованими процентами; 1 175,43 доларів США, що в еквіваленті становить 25 604 грн 38 коп., - пеня та 5 000 грн штрафу.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_4 та в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 19 980 доларів США терміном до 05 жовтня 2018 року зі сплатою 13,50 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором цього ж дня між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_4 (з кожним окремо) укладено договори поруки, згідно з умовами якого останні поручилися перед кредитором за належне виконання боржником своїх обов'язків за кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору позивальник належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань, у зв'язку із чим станом на 16 квітня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 17 747,27 доларів США та 5 000 грн, з яких: 889 доларів США, що еквівалентно 19 596 грн 98 коп., - прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів; 13 381,50 доларів США, що еквівалентно 291 489 грн 58 коп., - поточна заборгованість з повернення кредитних коштів; 2 044,35 доларів США, що еквівалентно 44 532 грн 13 коп., - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 246,35 доларів США, що еквівалентно 5 366 грн 25 коп., - поточна заборгованість за нарахованими процентами; 1 175,43 доларів США, що еквівалентно 25 604 грн 38 коп., - пеня за простроченим кредитом і процентами та 5 000 грн штрафу за порушення п. 3.3.7 умов кредитного договору, а всього на загальну суму 391 589 грн 22 коп.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов та стягуючи суму заборгованості лише з позичальника, виходив із того, що позичальник неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання, допустив заборгованість, яку слід з нього стягнути.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором з поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_4, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинилась, оскільки банк звернувся до відповідачів поза межами шестимісячного строку, тому підстави для стягнення з них в солідарному порядку заборгованості відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що оскільки останній платіж проведено ОСОБА_6 21 травня 2014 року, а з позовом банк звернувся 31 жовтня 2014 року, підстави вважати договір поруки припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України відсутні.

Проте погодитись із такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Таким вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, апеляційний суд, посилаючись на розрахунок заборгованості, який міститься в матеріалах справи (а. с. 8), зазначив, що останній платіж за кредитним договором було проведено ОСОБА_6 21 травня 2014 року, а тому банк звернувся до суду з вимогою до поручителів в межах строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Разом з тим, як вбачається з указаного розрахунку, він проведений за кредитним договором від 17 вересня 2007 року, який укладений ПАТ «Банк Форум» з іншою особою - ОСОБА_6.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов'язки, а також умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, що встановлює обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом укладених між сторонами договорів поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники.

При цьому умовами цих договорів не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Суди під час розгляду цієї справи встановили, що кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник за окремим договором. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України відсутні.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6‑2974цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, обставини справи повинні бути встановлені щодо кожного поручителя окремо.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вимог у порушення вимог ст. ст. 10, 57, 60, 212-214, 303, 316 ЦПК України на вищевказані положення закону уваги не звернув, взяв до уваги надані позивачем докази, які не стосуються предмета доказування, та дійшов передчасного висновку про те, що порука не припинилась.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М.Фаловська