Справа № 369/8877/15-ц
Провадження № 2/369/502/16
РІШЕННЯ

Іменем України

11.05.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2, Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернувся до районного суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 26 жовтня 2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк», яке є правонаступником за всіма правами та обов'язками ВАТ «ВіЕйБі Банк», та ОСОБА_4 укладено договір кредиту №7-78. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 24 047, 62 дол. США на строк до 26 жовтня 2012 року з процентною ставкою за користування кредитом 13% річних. 13 січня 2009 року між банком та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №7-78, за умовами якої за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 17,5%. Одночасно кредитний договір забезпечений Договором поруки від 26 жовтня 2006 року, за яким ОСОБА_2 поручилась перед кредитором за виконання ОСОБА_4 договору кредиту. За вказаними договором поруки поручитель зобовязавсь солідарно відповідати за порушення умов договору ОСОБА_4 перед позивачем. Банк належним чином виконав умови договору, надавши ОСОБА_4 грошові кошти у зазначеній сумі, а останній не виконав свої зобовязання, що призвело до заборгованості, яка станом на 13 липня 2015 року становить 173 200,08 грн., з яких: 8 175,73 дол. США прострочена заборгованість за кредитом; 12,11 дол. США прострочена заборгованість по нарахованим процентам.

Тому просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2, на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 7-78 від 26 жовтня 2006 року у розмірі 173 200,08 грн., а також витрати по оплаті судового збору покласти на відповідачів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просила задоволити позов.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання представник Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

При розгляді справи судом встановлено, що 26 жовтня 2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк», яке є правонаступником за всіма правами та обов'язками ВАТ «ВіЕйБі Банк», та ОСОБА_4 укладено договір кредиту №7-78.

За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 24 047, 62 дол. США на строк до 26 жовтня 2012 року з процентною ставкою за користування кредитом 13% річних.

13 січня 2009 року між банком та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №7-78, за умовами якої за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 17,5%.

Одночасно кредитний договір забезпечений Договором поруки від 26 жовтня 2006 року, за яким ОСОБА_2 поручилась перед кредитором за виконання ОСОБА_4 договору кредиту.

За вказаними договором поруки поручитель зобовязавсь солідарно відповідати за порушення умов договору ОСОБА_4 перед позивачем.

Згідно положень ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2011 року помер ОСОБА_4, що підтверджується актовим записом про смерть №24 від 05 травня 2011 року.

З матеріалів спадкової справи №574/2011 до майна померлого 28 квітня 2011 року ОСОБА_5, заведеної Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що заяви про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріальної контори не надходили, спадкоємці відсутні.

За клопотанням позивача судом залучено у якості співвідповідача Гатненську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом, за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Позивачем не подано суду доказів, що орган місцевого самоврядування вчинив дії, передбачені ст. 1277 ЦК України, тому у задоволенні вимог про стягнення заборгованості з сільської ради суд відмовляє.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 як поручителю повідомлення про заборгованість основного боржника за кредитним договором, не направлялося.

Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ст. ст. 553 - 554 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань і відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зокрема, відповідно до ст.ст. 553-554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. Якщо боржник помер, то в силу ст.1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Отже, при умові прийняття спадщини спадкоємці боржника стають новими боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину, відбувається заміна боржника у зобов'язанні (ст.520 ЦК України).

Згідно п. 32 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

Відповідно до ч.3 ст.559 ЦК поручитель є відповідальним за виконання зобов'язання спадкоємцями виключно за наявності у договорі поруки умови про згоду поручителя відповідати за нового боржника.

Відповідно до ст.523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі ст. 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

У договорі поруки між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та поручителем ОСОБА_6 відсутня умова про згоду поручителя відповідати за нових боржників. До того ж, після смерті позичальника ОСОБА_5 немає спадкоємців, які б прийняли спадщину.

Аналізуючи вищевикладені норми закону, зобовязання за кредитним договором після смерті боржника не припинилося, проте всі його обовязки входять до складу спадщини і успадковуються спадкоємцями. Отже, оскільки після смерті боржника ОСОБА_5, в останнього відсутні правонаступники, які б прийняли спадщину, а поручитель ОСОБА_6 своєї згоди відповідати за будь-якого нового боржника не надавала, що також не зафіксовано у договорі поруки, то суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення боргу за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 525-526,530,536,551,610,629, 1046-1056 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2, Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Судові витрати по справі у вигляді судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.С.Пінкевич