Справа № 520/9237/13-ц
Провадження № 2-во/520/103/16
УХВАЛА

09.06.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 заяву ОСОБА_2 про виправлення описки у судовому рішенні за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2013 року, постановленому по цивільній справі №520/9237/13-ц, частково задоволений позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1604-н від 12.06.2007 року у розмірі 87899,73 доларів СІЛА, що еквівалентно 702318,84 гривень, заборгованість за кредитним договором №1604-н від 12.06.2007 року у розмірі 5878,79 гривень, судовий збір у розмірі 3441,00 гривень.

Однак при постановленні рішення, суд в мотивувальній його частині дійшов висновку, щодо відмови у задоволенні позовних вимоги до ОСОБА_2 з посиланням на п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що вникають із кредитних правовідносин» щодо того, що при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу», статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 -559 ЦК) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. Та враховуючи обставину, що договір поруки з ОСОБА_2 не укладався та вона є лише майновим поручителем (несе відповідальність за зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки) суд вважає, що у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 слід відмовити. Однак при написанні резолютивної частини зазначеного рішення, суд помилково зазначив ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 1604-н від 12.06.2007 року та витрати по сплаті судового збору.

В судовому засідання представник заявника ОСОБА_2, ОСОБА_1, діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав заяву про виправлення та просив її задовольнити, виключивши прізвище, імя, по-батькові відповідача ОСОБА_2 з резолютивної частини судового рішення від 23.12.13 року по справі 3 520/ 9237/13-ц.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце судового засідання належним чином. Їхня неявка не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлень у судове рішення.

Вивчивши матеріали зазначеної цивільної справи, суд вважає за необхідне виправити допущені у судовому рішенні описки.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України, суд може за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Керуючись ст. 219 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Виправити помилку у резолютивній частині судового рішення від 23.12.13 року №520/9237/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виключивши, як помилково зазначену ОСОБА_4 з резолютивної частини вказаного рішення.

Читати другий абзац резолютивної частини рішення Київського районного суду м.Одеси від 23.12.13 року як «Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1604-н від 12.06.2007 року у розмірі 87899,73 доларів СІЛА, що еквівалентно 702318,84 гривень.».

Читати третій абзац резолютивної частини рішення Київського районного суду м.Одеси від 23.12.13 року як «Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1604-н від 12.06.2007 року у розмірі 5878,79 гривень.».

Читати четвертий абзац резолютивної частини рішення Київського районного суду м.Одеси від 23.12.13 року як «Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 3441,00 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Луняченко В. О.