АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів: - Соколової В.В.

- Борисової О.В.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» Матвієнко Наталії Іванівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Київенерго» про стягнення майнової та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Київенерго» про стягнення майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 79 567,46 грн. та судовий збір в розмірі 795,78 грн..

Стягнуто з Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» на користь ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 3 265,72 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., а також судовий збір в розмірі 237,66 грн..

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідача Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» Матвієнко Наталія Іванівна подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене при неправильному застосуванні норм матеріального права, а обставини, що мають значення для справи, судом повно не з'ясовані та не доведені. При вирішенні спору судом не надано належної оцінки тому, що наявні в матеріалах справи висновки проведених експертиз є суперечливими та не узгоджені між собою в частині щодо причин виникнення пожежі. Проведені експертизи та їх результати не можуть вважатися достовірними також з тих підстав, що при проведенні жодної з них експертом не бралися на дослідження вхідні двері квартири позивачів, залишки солом'яного килимка, деталі з електрощитової. Доказів того, що протягом 2011 року мешканці будинку, де сталася пожежа, зверталися до відповідача зі скаргами з приводу роботи електрощитової та надання послуг з електропостачання, матеріали справи не містять. Відсутні також докази проведення службовими особами ремонтних, монтажних робіт чи робіт по заміні елементів живлення електрощита в будинку позивачів. В кримінальному провадженні, що розслідується за фактом пожежі, жодній особі не повідомлено про підозру. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що вина відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачам не доведена, що залишилося поза увагою суду першої інстанції. Не враховано було також те, що невід'ємну частину висновку експертного будівельно - технічного дослідження № 6707/12-42 від 13 серпня 2012 року - додаток № 1 з переліком ремонтно - будівельних робіт та їх об'єму, було подано в судовому засіданні позивачем вже після початку розгляду справи по суті, в той час як при долучені самого висновку до матеріалів справи даний додаток був відсутній. Подання додатку до висновку після закінчення передбачених процесуальним законом строків свідчить про те, що вказаний документ не може вважатися належним доказом. Суд не звернув уваги на відсутність в матеріалах справи акту прийому - передачі виконаних ремонтних робіт та доказів підтвердження проведення оплати цих робіт позивачами. Передчасними та безпідставними є також висновки щодо стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_6, оскільки вина відповідача у виникненні пожежі не доведена, а отже, відсутній причинно - наслідковий зв'язок між діями відповідача та завданою шкодою.

В судовому засіданні представник відповідача Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» ОСОБА_9 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_10, яка також представляє інтереси позивачів ОСОБА_7 і ОСОБА_8, проти апеляційної скарги заперечували, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Третя особа Публічне акціонерне товариство «Київенерго» явку свого представника в судове засідання не забезпечило, про день та час слухання справи судом повідомлялося у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, щоОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є співвласниками у рівних частках квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23 травня 2003 року.

01 листопада 2011 року о 18 год. 32 хв. у коридорі на п'ятому поверсі третього під'їзду зазначеного будинку сталася пожежа, що підтверджується актом про пожежу, складеним 01.11.2011 року комісією у складі державного інспектора з пожежного нагляду Дарницького району м. Києва капітана служби цивільного захисту ОСОБА_12, власників квартир №№138, 139, 143,137 цього будинку - ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_8, а також слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України у м. Києві капітана міліції ОСОБА_16.

За фактом зазначеної пожежі Дарницьким районним управлінням ГУ МВС України було відкрито кримінальне провадження, в рамках якого було проведено ряд досліджень та експертиз щодо встановлення причин її виникнення.

Відповідно до висновку спеціаліста за №2/339-ПТ, складеного 16 грудня 2011 року старшим експертом пожежно-технічних досліджень відділу вибухотехнічних і пожежно-технічних досліджень Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві ДенисюкомОлександром Анатолійовичем, осередок пожежі, яка виникла 01.11.2011 року за адресою: АДРЕСА_1, знаходився в електророзподільчому щиті загального коридору сходової клітини третього під'їзду п'ятого поверху; йомовірна причина пожежі - виникнення аварійних режимів роботи в електромережі електророзподільчого щита в загальному коридорі сходової клітини.

Згідно висновку спеціаліста №2/72-ПТ, складеного 15 березня 2012 року старшим науковим співробітником лабораторії проведення досліджень Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві Іордановим Ігорем Михайловичем, осередок пожежі, яка виникла 01.11.2011 року за адресою: АДРЕСА_1, знаходився в загальному коридорі сходової клітини п'ятого поверху біля вхідних дверей квартири №137, безпосередньо в місці знаходження легкогорючого килимка; ймовірна причина пожежі - потрапляння іскор на легкогорючий килимок біля дверей в електромережі електророзподільчого щита в загальному коридорі сходової клітини. В висновку зазначено, що спираючись на результати досліджень щодо відхилення версії виникнення пожежі внаслідок навмисного занесення стороннього джерела запалення, причинно-наслідковий зв'язок між причиною пожежі визначеної НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві - згідно висновку від 16.12.2011 року за №3/339-ПТ та причиною пожежі визначеною ДВЛ при ГУ Держтехнобезпеки у м. Києві - згідно технічного висновку №46 від 14.02.2012 року відсутній.

Згідно оцінки обставин виникнення пожежі судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Цапко Ю.В. та Полєшко Л.І., якими було проведено комплексну судову пожежно-технічну та електротехнічну експертизу, що відображено у висновку №2817/2818/13-37 від 13.06.2013 року, осередок пожежі (місце виникнення початкового горіння) у квартирі за адресою АДРЕСА_1, знаходився біля зовнішньої частини вхідних дверей у місці розташування солом'яного килимка; полум'я від осередку пожежі розповсюджувалося по горючим матеріалам (зовнішньому оздобленню вхідних дверей) в зоні горіння та за рахунок висхідного потоку продуктів горіння до квартири після відкриття дверей; з матеріалів не встановлено причетність електричної мережі квартири №137 до виникнення пожежі; визначити причетність до пожежі занесення відкритого полум'я з ознаками попередньої підготовки події не представляється за можливе. Окрім того, експертами зазначено, що причиною виникнення пожежі у зазначеній квартирі став аварійний режим роботи електромережі у електричному щиті внаслідок неправильного встановлення розчіплювачів у нульових провідниках розподільного поверхневого щитка, потрапляння іскор на горючі матеріали (солом'яну ковдру, оббивку дверей), їх займання та поширення полум'я на горючі матеріали, якими було оздоблено вхідні двері до квартири №137.

За висновком проведеного експертами Курочкіним С.Г. та Шостак Р.М. експертного будівельно-технічного дослідження вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати в приміщеннях квартири АДРЕСА_1, по відновленню опоряджувального покриття та інженерних мереж, що було пошкоджено в результаті пожежі, а також виконання робіт з її гасіння, становить 79 417,20 грн..

В матеріалах справи наявні документи щодо проведення вищезазначених робіт, зокрема, відповідні договори на проведення ремонту, видаткові накладні, квитанції, платіжні доручення та інші документи, що стосуються таких робіт.

Балансоутримувачем житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, виконавцем послуг в будинку, в якому знаходиться квартира позивачів, та особою, яка надає її співвласникам послуги по утриманню будинку та прибудинковій території, є Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва».

У вересні 2010 року ОСОБА_6 зверталася до підприємства з заявою, в якій зазначала про наявність проблем з електропостачанням у її квартирі.

Допитані в якості свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_23, які також є мешканцями будинку за адресою АДРЕСА_1, повідомили про їх неодноразові звернення до відповідача з приводу необхідності усунення проблем з електропостачанням.

В матеріалах кримінального провадження, яке розслідувалося за фактом пожежі, що мала місце 01 листопада 2011 року, є графік профілактичного ремонту квартирних електрощитів в житлових будинках ЖЕД-206 станом на 2011 рік, де у період ІІІ та IV кварталів 2011 року відсутні відмітки щодо заходів профілактики у будинку за адресою АДРЕСА_1.

Під час проведення 28 листопада 2011 року комісією у складі державного інспектора з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки Дарницького району м. Києва капітана служби цивільного захисту ОСОБА_12 у присутності майстра ЖЕД-206 ОСОБА_24 позапланової перевірки території та приміщень житлового будинку ЖЕД-206 за адресою АДРЕСА_1, щодо перевірки виконання вимог пожежної безпеки, за наслідками якої складено відповідний Акт №1820, вказано на численні порушення відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, за результатом якої керівництву ЖЕД-206 були вручені приписи на усунення відповідних порушень.

Звертаючись до суду з позовними вимогами до Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» про відшкодування майнової шкоди в розмірі 290 325,14 грн. на користь всіх співвласників та майнової шкоди в розмірі 21 127,74 грн. на користь ОСОБА_6, позивачі посилалися на те, що пожежа в будинку за адресою АДРЕСА_1, внаслідок якої зазнала пошкоджень їх квартира, відбулася з вини балансоутримувача та обслуговуючої організації будинку - відповідача Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва», а тому завдана шкода підлягає стягненню з нього в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди частково та, стягуючи на їх користь майнову шкоду у розмірі 79 567,46 грн., а на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 3 265,72 грн., суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідача у заподіянні шкоди є доведеною, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його таким, що відповідає дослідженим судом доказам та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги правильність вказаного висновку суду не спростовують, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Даною статтею також визначено, що під утриманням будинків і прибудинкових територій розуміється господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

За змістом частини 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Частиною 2 статті 21 цього Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний, зокрема: здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

За змістом п. 2.3.8 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року за №76 (далі по тексту - Правила) порядок утримання газових та електричних внутрішньобудинкових мереж регулюється нормативно-правовими актами з питань регулювання електроенергетики та газопостачання. У свою чергу Правилами користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України за №28 від 31.07.1996 року, визначено, що між споживачем та електропередавальною організацією встановлюється межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Пунктом 2.4 цих Правил встановлено, що межа експлуатаційної відповідальності між споживачем - фізичною особою, об'єднанням співвласників (власником) багатоквартирних будинків та/або власником електричних мереж за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок установлюється для квартир багатоповерхових будинків на відхідних клемах розрахункових засобів обліку поверхових або квартирних електрощитків. За стан контактних з'єднань на межі експлуатаційної відповідальності та на вхідних і вихідних клемах опломбованих розрахункових засобів обліку відповідає електропередавальна організація.

Пунктом 4.9.6 Правил передбачено, що протипожежна профілактика жилих будинків та прибудинкової території включає такі заходи: ремонт та чищення димоходів і газоходів; ремонт електричних мереж і устаткування; забезпечення вільних проходів на сходових клітках, коридорах, пожежних переходах; розміщення протипожежного інвентарю, передбаченого інструкцією чи розпорядженням органів пожежного нагляду; забезпечення чистоти і освітлення протипожежного інвентарю.

Оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що пожежа відбулася внаслідок несправності обладнання електророзподільного щита, який є складовою частиною системи внутрішнього електропостачання будинку за адресою АДРЕСА_1, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дана подія відбулася з вини Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва», так як саме на відповідача, як балансоутримувача та виконавця послуг з утримання будинку і прилеглої території, покладена відповідальність за ремонт та підтримку в належному стані даного електророзподільчого обладнання.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, на підставі частини 1 ст. 1195 ЦК України зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, зазначено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З досліджених судом доказів встановлено, що позивачами проводився ремонт в квартирі АДРЕСА_1, яка була пошкоджена внаслідок пожежі, укладалися відповідні договори на проведення відновлювальних робіт, купувалися будівельні матеріали.

Перелік та призначення робіт і матеріалів співвідносяться з пошкодженнями квартири, опис яких викладений у висновку спеціаліста Осипи В.П. № 2-26 та експертів Курочкіна С.Г. і Шостак Р.М. № 6707/12-42, складених за результатами огляду квартири позивачів та проведення оцінки завданої внаслідок пожежі шкоди.

Крім того, враховуючи описаний у висновку спеціаліста №2/339-ПТ, висновку спеціаліста №2/72-ПТ, висновку комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи №2817/2818/13-37, характер пожежі та її розповсюдження на внутрішню частину квартири позивачів, необхідними також були заміна деталей у холодильнику, ремонт сушки для волосся та техніки, придбання меблів, лампи, тканин для перетяжки дивану, робіт по його здійсненню, оскільки такі витрати та роботи були зумовлені необхідністю приведення у попередній стан внутрішнього оздоблення квартири, а їх понесення та проведення підтверджується відповідним доказами.

Також матеріалами справи підтверджується, що виявила пожежу особисто ОСОБА_6, яка зсередини відчинила двері до квартири, в результаті чого, за рахунок висхідного потоку продуктів горіння, пожежа та задимлення потрапили до квартири. В зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_6 при відкритті дверей опинилася в осередку пожежі, її здоров'ю було завдано шкоду, у зв'язку чим, в подальшому, нею здійснювалися витрати на лікування.

За таких обставин, оскільки судом було достовірно встановлено факт заподіяння шкоди майну позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та понесення особисто ОСОБА_6 додаткових витрат на лікування, судом першої інстанції було правильно стягнуто відшкодування завданої шкоди та додаткових майнових витрат з винної особи - Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва».

При цьому, колегія суддів погоджується з наданою судом першої інстанції оцінкою доказів, які були подані позивачами в обґрунтування розмірів належних до відшкодування сум, та вважає достовірно встановленим понесення витрат на проведення ремонту і відновлення внутрішнього стану квартири на суму 79 576,46 грн., а витрат на лікування - на суму 3265,72 грн..

Звертаючись до суду з позовом до Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва», позивач ОСОБА_6 також заявляла вимоги про стягнення на її користь моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн., посилаючись на те, що внаслідок події погіршився її психологічний стан і стан здоров'я, було знищено належне їй майно, що зумовило понесення значних незапланованих фінансових витрат і виникнення незручностей у повсякденному житті, та в сукупності спричинило значні моральні страждання.

Стягуючи на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн., суд першої інстанції послався на те, що твердження позивача про заподіяння їй моральної шкоди є обґрунтованими, проте, виходячи з засад розумності та справедливості, достатнім для її відшкодування є стягнення 20 000,00 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За правилами частини 3 цієї статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайновогохарактеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно пункту 5 постанови, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом 9 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок пожежі, що мала місце 01 листопада 2011 року, було заподіяно шкоду майну та здоров'ю ОСОБА_6 Володимирівни.

Опис характеру пошкоджень житла позивачки дає підстави вважати, що певний час проживання в даній квартирі було неможливими, що спричинило вимушені зміни в звичному ритмі життя ОСОБА_6.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що для усунення наслідків завданої квартирі шкоди потребувався тривалий проміжок часу, значні фінансові затрати, проведення додаткових організаційних дій.

При цьому винне в заподіянні шкоди - Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва», свою вину заперечувало, в добровільному порядку майнову шкоду не відшкодувало, що змусило звертатися за захистом до суду.

З огляду на викладене, факт заподіяння ОСОБА_6 моральної шкоди є доведеним, вина відповідача в завданні шкоди підтверджується дослідженими судом доказами та вбачається з встановлених судом обставини, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги проте, що вина Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» в виникненні пожежі не може вважатися доведеною, так як висновки проведених за даним фактом експертиз є суперечливими, колегія суддів вваж є безпідставними, з огляду на наступне.

Як вбачається з узагальненого аналізу змісту висновку спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві від 16 грудня 2011 року, висновку Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві від 15 березня 2012 року, а також висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи від 13.06.2013 року, кожним з експертів чітко вказано на причину виникнення пожежі, а саме: аварійний режим роботи електророзподільчого щита в загальному коридорі.

Обґрунтованих доводів не приймати дані висновки до уваги в апеляційній скарзі не наведено.

Посилання на висновок Дослідно - випробувальної лабораторії ГУ Депржтехногенбезпеки в м. Києві від 14 лютого 2012 року, в якому ймовірною причиною займання зазначено підпал, є безпідставним, так як цей висновок і викладені в ньому обставини враховувалися при проведенні комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи, за результатами якої зроблено кінцевий висновок про причину виникнення пожежі, а саме: аварійний режим роботи електромережі у електричному щиті внаслідок неправильного встановлення розчіплювачів у нульових провідниках розподільного поверхневого щитка.

Доводи апелянта про те, що наявні в матеріалах справи висновки не можуть враховуватися при вирішенні спору, оскільки при проведенні експертних досліджень не вилучалися і не досліджувалися речові докази з місця події, колегія суддів вважає необгрунтованими, так як проведення досліджень відбувалося з урахуванням вимог відповідних Методологічних нормативних актів, на підставі вивчення та аналізу зібраних в рамках розслідування кримінальної справи доказів і документів, які містили детальне описання місця та обставин події.

Не ґрунтуються на встановлених обставинах справи та досліджених судом доказах і доводи апеляційної скарги про те, що протягом 2011 року від мешканців будинку за адресою АДРЕСА_1, не надходили скарги з приводу надання неякісних послуг з електропостачання, оскільки з досліджених судом доказів та показів свідків достовірно встановлено, що в даному будинку були проблеми з електропостачанням, а відповідачем було допущено порушення вимог чинного законодавства в сфері пожежної безпеки при здійсненні обслуговування електророзподільчих внутрішньобудинкових мереж будинку, де знаходиться квартира позивачів.

Твердження апеляційної скарги про те, що додаток до експертного висновку № 6707/12-42 було подано з порушенням передбачених ст. 131 ЦПК України строків, а тому він є неналежним доказом, не приймаються до уваги, так як, за змістом ст. 58 ЦПК України, неналежними є докази, які не містять інформації щодо предмету доказування.

Разом з тим, додаток до експертного висновку № 6707/12-42 визначає об'єм та перелік ремонтно - будівельних робіт в квартирі позивачів, а тому стосується предмету доказування у даній справі, а саме розміру вартості відшкодування заподіяної шкоди.

Не має правового значення для вирішення даного спору той факт, що в кримінальному провадженні № 0000104, яке розслідується за фактом пожежі, службовим особам Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» не повідомлялося про підозру, так як при вирішенні вказаного цивільного спору підставою для стягнення відшкодування з відповідача є встановлення судом того факту, що пожежа, внаслідок якої було заподіяно шкоду позивачам, відбулася через неналежне виконання відповідачем обов'язків балансоутримувача та обслуговуючої організації будинку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» Матвієнко Наталії Іванівни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» Матвієнко Наталії Іванівни відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: