АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5106/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Діденко М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Гринь КостянтинаАндрійовича, який на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково: стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 5 366,98 грн; 2 000,00 грн моральної шкоди, що разом складає 7 366,98 грн. Вирішено питання судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що 1 липня 2015 року за допомогою банківської карти НОМЕР_1 ОСОБА_6 здійснила бронювання авіаквитків на Інтернет порталі Lufthansa.com та з її рахунку було списано грошові кошти у розмірі 46 488,00грн. Того ж дня позивачу прийшло на електронну пошту підтвердження про бронювання квитків із зазначенням їх вартості - 46 488,00 грн.

Виходячи з того, що Банком було протиправно списано з рахунку позивача грошові кошти у розмірі 5 366,98 грн, фактично операція по купівлі-продажу авіаквитків була завершена 1 липня 2015 року і сума грошових коштів була одразу списана з рахунку позивача та на електронну пошту надіслані авіаквитки, у яких вказана така ж вартість, яка була списана, а відповідачем не доведено, що вказана операція була проведена 8 липня 2015 року, а також враховуючи негативні наслідки при невиконанні ПАТ КБ «Приватбанк» умов укладеного договору між сторонами по справі, тяжкість заподіяних збитків, глибину моральних переживань, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас 202). Направлене начальником відділу ПАТ КБ «Приватбанк» електронною поштою клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням їхнього представника у щорічній відпустці колегія відхилила, вважаючи причини неявки представника неповажними з огляду на спроможність юридичної особи забезпечити участь представника у судовому засіданні. Відповідно до ст. 305 ЦПК України перешкод для розгляду справи немає.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог і заперечень, вірно встановив спірні правовідносини та правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з недоведеності позиції відповідача та законності і обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до статей 1066, 1068 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Стаття 1071 ЦК України визначає перелік підстав списання грошових коштів з рахунка клієнта. Так, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно із ч. 1 ст. 1073 ЦК України в разі безпідставного списання грошових коштів банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Із аналізу наведених норм убачається, що за договором банківського рахунка грошове зобов'язання банку перед клієнтом (власником рахунка) в межах коштів, розміщених на рахунку, може виникнути лише після направлення розпорядження клієнта на відповідну грошову суму.

Встановлено, що 01.07.2016 позивач здійснила бронювання авіа квитків на Інтернет порталі, та того ж дня з її рахунку було списано грошові кошти у сумі 46 488,00 грн, що підтверджується виписками (ас 24,41). Доказів на підтвердження у зв'язку з чим саме 08.07.2015 було списано кошти з карткового рахунку позивача банком надано не було.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До апеляційної скарги представником банку не додано доказів на підтвердження своїх доводів, виписка з карткового рахунку ОСОБА_6 за період з 26.09.2001 по 26.10.2015 не містить відомостей про списання з картки позивача 01.07.2014 коштів за покупку авіаквитків (ас 102-137), а іншої виписки суду не надано. Крім того, в своїх запереченнях на позов представник ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на Умови та правила надання банківських послуг, проте, витягу з чинних на момент підписання позивачем Анкети-заявки про приєднання до даних Умов та правил суду не надав. У чинній на момент розгляду апеляційної скарги редакції Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», п.п. 2.1.5.2, який посилався відповідач в обґрунтування своєї позиції викладено в іншій редакції.

У судовому засіданні апеляційного суду 12.04.2016 представник Банку просив оголосити перерву для надання відповідних документів на підтвердження своїх доводів, проте, у період між судовими засіданнями таких документів не надав, у наступне судове засідання не з'явився. Доказів на підтвердження правомірності зміни даних у електронній виписці руху коштів на банківській карті позивача на 01.07.2015 та доказів того, що 08.07.2016 від міжнародної системи MasterCard в ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла вимога по списанню вказаних коштів у передбаченому законом порядку не надав ні суду першої, ні апеляційної інстанцій.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про недоведеність позиції відповідача доводами апеляційної скарги не спростовуються, у передбаченому ст.ст. 10, 60, 137 ЦПК України порядку інших належних і допустимих доказів на підтвердження своєї позиції відповідач не надав.

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення моральної шкоди також не заслуговують на увагу, адже Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено стягнення моральної шкоди за неправомірні дії надавача послуг.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи.Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Гринь Костянтина Андрійовича, який на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна