АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/1961/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1244/К/16 суддя Онопченко Ю.В.
Категорія - 57 (ІІ) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

секретар - Маслова К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2016 рокупозовну заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії- визнано неподаною та повернуто позивачу, у зв'язку з невиконанням ухвали суду від 14 квітня 2016 року.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Зокрема, на думку апелянта, судом не враховано, що відповідно положень ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняють від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Так як предметом позову ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 є порушення прав споживачів, то вона звільнена від сплати судового збору.

Також представник позивача вказує, що на підставі п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» громадяни, які у випадках, передбачених законом, звернулись із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, звільняються від сплати судового збору, а позивач звернулась до суду за захистом прав та інтересів неповнолітньої дитини-сироти ОСОБА_4, опікуном якої вона є.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався ст.121 ЦПК України й виходив з того, що позивач у встановлений термін не виконав вимоги ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2016 року.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2016 року ОСОБА_2, звернулась до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 з вказаною позовною заявою, яка ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08 квітня 2016 року (а.с.7) була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків до 08 травня 2016 року, однак не більше п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, у зв'язку з порушенням ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору.

14.04.2016 року ОСОБА_2 була надана до суду заява про виправлення недоліків у позовній заяві, в якій нею вказувалось, що ОСОБА_2 є опікуном дитини-сироти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» громадяни, які у випадках, передбачених законом, звернулись із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, звільняються від сплати судового збору. Крім того, позивач зазначає, що вона як споживач звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». (а.с.8)

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2016 року позивна заява ОСОБА_2 залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків до 17 травня 2016 року, однак не більше п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, у зв'язку з порушенням ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2, яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, без руху, суд першої інстанції зазначив, що посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу для звільнення від сплати судового збору не можуть бути прийняті до уваги, оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору (в тому числі і споживачів).

Копію вказаної ухвали суду була отримана позивачем 20 квітня 2016 року. (а.с.12)

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2016 року (а.с.13) позовна заява була визнана неподаною та повернута позивачу, у зв'язку з не виконанням ухвали суду від 14 квітня 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 1 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Законодавство про судовий збір застосовується на час вчинення процесуальних дій, зокрема на час подання позовної заяви, апеляційної скарги, тощо. (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року) визначено перелік категорій осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

На підставі Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року частина перша статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав) виключено.

Разом з тим, частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10), згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Водночас у п.7 вищевказаної Постанови зазначено, що так як ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 22 Закону України від 22 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Однак, залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_2, подану в інтересах в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, 16.04.1999 року, суд першої інстанції на вказані норми уваги не звернув, дійшовши помилкового висновку про те, що позивач не звільнена від сплати судового збору, у зв'язку з чим знаходять своє підтвердження та заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що оскільки предметом позову ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 є порушення прав споживачів, то вона звільнена від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

Згідно з ч.2 ст.39 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Положеннями п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що громадяни, які у випадках, передбачених законом, звернулись із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, звільняються від сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Виконавчого комітету Саксаганського районної у місті ради м. Кривого Рогу від 15 березня 2006 року ОСОБА_2 є опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зважаючи на те, що захист у судах прав та інтересів інших осіб є однією з гарантій реалізації конституційного права кожного на судовий захист і полягає у зверненні до суду в тому числі і громадян, яким законом надано право звертатися із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, колегія суддів погоджується з доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що так як ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом прав та інтересів неповнолітньої дитини-сироти ОСОБА_4, опікуном якої вона є, то вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На вищезазначені обставини справи та положення ч.1 ст.121 ЦПК України, суд першої інстанції уваги не звернув і без достатніх правових підстав дійшов помилкового висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено процесуальний порядок вирішення питання про визнання неподаною та повернення позовної заяви, у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду має бути скасована з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.312, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2016 рокускасувати.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії направити до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогудля вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є.Ляховська

Л.В. Михайлів