У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Хопти С.Ф.,
Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду із вказаним позовом до ОСОБА_7 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог, що 11 червня 2008 року між банком та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 45 675 дол. США.

Посилаючись на те, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 17 листопада 2014 року має заборгованість - 47 294 дол. 30 центів США, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

У липні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним.

Зустрічний позов обґрунтовував тим, що договір суперечить чинному законодавству України з тих підстав, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, використання іноземної валюти як засобу платежу можливо при дотриманні суб'єктами господарських відносин імперативних вимог законодавства щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії.

Посилаючись на те, що індивідуальна ліцензія на надання банком та отримання ОСОБА_7 кредиту в іноземній валюті у жодної зі сторін за кредитним договором відсутня, а також на те, що договір містить суперечливі та дискримінаційні по відношенню до позичальника умови, ОСОБА_7 просив суд визнати недійсним кредитний договір від 11 червня 2008 року.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2015 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7 про дострокове стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції, р/р № 6499475 в ЗОД «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по договору від 11 червня 2008 року на загальну суму 47 294 дол. 30 центів США (725 287 грн 13 коп.).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» в про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_7 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2015 року залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків скарги до 5 днів включно з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121цього Кодексу.

Суддя, встановивши, зокрема що особою не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали (положення ст. 121 ЦПК України).

Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 має бути сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 287 грн 30 коп., однак останній сплатив указаний збір не в повному обсязі на суму 4 019 грн 41 коп., у зв'язку із чим йому необхідно доплатити 267 грн 89 коп.

Проте, такий висновок суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

У листопаді 2015 року ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яка оплачена судовим збором у сумі 4 019 грн 41 коп.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позов банком було подано у грудні 2014 року та згідно із вимогами законодавства було обраховано і сплачено судовий збір за подання заяви у розмірі 3 654 грн (3 розміри мінімальної заробітної плати згідно із вимогами п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги ОСОБА_7 на рішення суду першої інстанції має складати 4 019 грн 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвал судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи, що ОСОБА_7 було вірно обраховано та сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 338 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник
Судді:В.І. Журавель
С.Ф. Хопта
В.А. Черненко
С.П. Штелик