Справа № 459/1082/16 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/4381/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 07 квітня 2016 року у справі за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою задоволено подання державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2. Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до моменту фактичного виконання боргових зобовязань за виконавчими листами: № 2-365/11, виданого 29.08.2011 року Червоноградським міським судом Львівської області, № 2-413/11, виданого 30.05.2012 року Червоноградським міським судом Львівської області, №2-1228/11, виданого 03.04.2012 року Червоноградським міським судом Львівської області, №2н-79/09, виданого 08.05.2009 року Червоноградським міським судом Львівської області, №1327/4939/2012, виданого 21.03.2014 року Червоноградським міським судом Львівської області, №2-856/2010, виданого 23.04.2010 року Залізничним районним судом м. Львова, №2-н-80/09, виданого 15.05.2009 року Червоноградським міським судом Львівської області, №2-1574, виданого 25.10.2010 року Червоноградським міським судом Львівської області.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує, що ухвала є незаконна та необґрунтована, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно зясовані обставини справи та прийнято за доведені обставини, які фактично не доведені. Зазначає, що він ніколи не ухилявся від виконання рішень судів, але не має можливості на даний час їх виконати, оскільки не має доходів і майна за рахунок яких можна було б виконати рішення, отримує пенсію, на яку державним виконавцем звернено стягнення, його майно знаходиться під арештами за постановами державних виконавців та в іпотеці банку. Звертає увагу на те, що державним виконавцем не надано будь-яких доказів його ухилення від виконання зобовязань. Вважає, що суд передчасно дійшов висновку про обмеження його у праві виїзду за кордон, оскільки існують обєктивні причини невиконання ним рішення суду, а саме відсутність майна та коштів, з незалежних від нього причин. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 про підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов»язань за рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що у ВДВС Червоноградського МУЮ перебуває на виконанні виконавче провадження за виконавчими листами: № 2-365/11, виданого 29.08.2011 року Червоноградським міським судом Львівської області, № 2-413/11, виданого 30.05.2012 року Червоноградським міським судом Львівської області, №2-1228/11, виданого 03.04.2012 року Червоноградським міським судом Львівської області, №2н-79/09, виданого 08.05.2009 року Червоноградським міським судом Львівської області, №1327/4939/2012, виданого 21.03.2014 року Червоноградським міським судом Львівської області, №2-856/2010, виданого 23.04.2010 року Залізничним районним судом м. Львова, №2-н-80/09, виданого 15.05.2009 року Червоноградським міським судом Львівської області, №2-1574, виданого 25.10.2010 року Червоноградським міським судом Львівської області.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник протягом тривалого часу не погашає заборгованість, систематично перетинає кордон, що свідчить про ухилення боржника від виконання зобов»язань.

Однак з таким висновком суду не можна погодитись в зв»язку з наступним.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997р.) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст.6 вказаного Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього виконавчими листами, та, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на виконання рішення, хоча саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Зокрема, державним виконавцем в поданні не наведено доказів того, що боржник вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов»язання, та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання виконавчого листа.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Колегією суддів враховується, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, адже саме лише невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим листом обов»язків.

Крім того, до подання не долучено жодного доказу про проведення державним виконавцем викликів боржника, про надання йому строку для добровільного виконання рішення суду.

Долучена до подання постанова про привід (а.с.15-зворот) не може прийматись до уваги, так як така стосується сплати аліментів, при тому, що в такій одночасно зазначено заборгованість за кредитним договором.

Також не може прийматись до уваги і долучена ксерокопія повідомлення про вручення (а.с.16), оскільки в такому відсутні будь які дані як про вручення, так і про причини невручення.

Сам лише факт відсутності боржника за місцем проживання і неодноразового виїзду за кордон з огляду на причини такої відсутності і необхідності виїзду лікування онкозахворювння ОСОБА_4 в Польщі (а.с.47,48), не стверджує ухилення боржника від покладених на нього обов»язків.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід скасувати, та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 07 квітня 2016 року скасувати. Постановити нову ухвалу. Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_5