Справа № 2-181/11
Провадження № 22-ц/779/1160/2016
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Васильковського В.М., Девляшевського В.А.

секретаря Мельник О.В.

з участю: представника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення заборгованості по кредитному договору на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом ОСОБА_3 про звернення стягнення заборгованості по кредитному договору на предмет іпотеки. В обгрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що 25.03.2008 року між ОСОБА_3 та Івано-Франківським відділенням №4 Івано-Франківської філії «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №87 К, згідно з яким остання отримала кредит в сумі 10 000 Євро, строком до 24.03.2018 року зі сплатою 16% річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_3 26.03.2008 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_3 передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно-земельну ділянку загальною площею 1008 кв.м., в смт. Богородчани Івано-Франківської області.

Взятих на себе за умовами договору зобов'язань, позичальник належним чином не виконувала, суму кредиту, нараховані проценти за користування кредитними коштами у встановлені договором строки не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути за рахунок забезпеченого іпотеко майна.

Заочним рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2011 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення заборгованості по кредитному договору на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №87-К від 25.03.2008 року в сумі 9991,54 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 106409,90 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 1008 кв.м., яка знаходиться в смт. Богородчани урочище «За обїзною дорогою» Богородчанського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 0:01:003:0227 і належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №858450, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу з іншою будь якою особою покупцем.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені судові витрати -1064,10 грн. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

На заочне рішення суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що судом належним чином не з'ясовано та не встановлено факт отримання коштів відповідачем, не з'ясовано чи належать підписи на первинних документах банку про отримання коштів саме відповідачу, яка і не надано доказів на обґрунтування суми позову, зокрема поточної і простроченої сум заборгованості. ОСОБА_3 заперечує укладення та підписання будь яких кредитних договорів з позивачем.

З цих підстав заочне рішення суду першої інстанції апелянт просила скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявилася повторно, хоч належно повідомлялася судом про розгляд справи.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» доводів апеляційної скарги не визнала, просила про її відхилення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника ПАТ КБ «ПриватБанк», дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що 25.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №87К, про надання кредитних коштів в сумі 10 000 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення 24.03.2018 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №87К, 26.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки :003:0027, загальною площею 1008 кв.м., яка знаходиться в урочищі «За об'їзною дорогою» в смт. Борогородчани, Богородчанського району Івано-Франківської області.

Оскільки взяті на себе за кредитним договором зобов'язання ОСОБА_3 належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 02.04.2010 року становила 9991,54 Євро, то банк-позивач звернувся в суд з позовом про звернення стягнення заборгованості за рахунок переданого в іпотеку майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду; 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

З матеріалів справи вбачається, що іпотекодержатель не реалізовував спосіб позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки та звернувся до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень ст. 39 цього Закону.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», то суд у своєму рішенні може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Cт. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки, в т.ч. за рішенням суду і саме такий спосіб обрано позивачем. При цьому ч. 5 та 6 зазначеної норми передбачено, що дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Отже враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про під ставність позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом із цим, вирішуючи питання про звернення стягнення, суд першої інстанції не врахував, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом ( ст. 192 ЦК України), а відтак не врахував, що згідно п. 6.1. договору пеня повинна сплачуватися у гривневому еквіваленті.

У звязку з цим, ухвалене ним рішення слід змінити.

Що стосується доводів апелянта в тій частині, що ні кредитний договір, ні договір іпотеки нею не укладався і не підписувався, а грошові кошти не отримувались, то такі є голослівними та суперечливим. Так, в матеріалах справи міститься копія позовної заяви ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору. Як підставу визнання недійсним кредитного договору, позивач ОСОБА_3 зазначала, що відповідач не вправі був видавати кредит в іноземній валюті. Разом з тим, зі змісту вказаних вимог вбачається, що ОСОБА_3 не заперечувала укладення договорів та отримання нею кредитних коштів в сумі в 10 000 Євро.

Отримання ОСОБА_3 готівкових коштів в іноземній валюті підтверджується також оригіналом видаткового банківського документу, що наданий для огляду в суді апеляційної інстанції, матеріалами кредитної справи.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, не застосовані норми матеріального права, що підлягали застосуванню, а тому оскаржуване рішення слід змінити та викласти в наступній редакції.

На підставі вищенаведеного та ст.ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. 533 ЦК України, керуючись ст. ст. 218, 307, 309, 313-316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2011 року в частині звернення стягнення на іпотечне майно змінити, виклавши його в такій редакції.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №87-К від 25.03.2008 року в сумі 9991,54 Євро станом на 20.04.2010 року що складається з 9191.67 Євро- заборгованості за кредитом, 294,86 Євро заборгованості за відсотками, 498,14 Євро штрафу та 73 грн. 17 коп. пені, що в загальному гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 106409,90 грн., звернути стягнення на нерухоме майно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 1008 кв.м., яка знаходиться в смт. Богородчани урочище «За обїзною дорогою» Богородчанського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 0:01:003:0227 і належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №858450, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу з іншою будь якою особою покупцем із початковою ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В решті рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2011 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 532 грн. 05 коп. судового збору.

Рішення набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді: В.М. Васильковський

ОСОБА_4