ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/8061/13-ц
Провадження № 2/210/109/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" червня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Ширинової К.С.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача, - ПАТ «АМКР»: ОСОБА_3,

представника відповідача, - Первинної організації

профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної

промисловості України ПАТ «АМКР»: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2013 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася позивач ОСОБА_5 із вищевказаним позовом, котрий на протязі всього розгляду справи останньою було неодноразово уточнено, останній раз 19 травня 2016 року, та вмотивовано тим, що 22 червня 2002 року, приблизно о 09:00 годині, громадяни ОСОБА_6, ОСОБА_7, знаходились в корпусі дитячо-оздоровчого табору «Парус», який знаходиться в селищі міського типу Лазурне, Скадовського району Херсонської області, де останні працювали вихователями, а громадянка ОСОБА_8 педагогом - організатором, на підставі наказу №2 від 03 червня 2002 року начальника дитячо-оздоровчого табору «Парус» КМГМК «Криворіжсталь». При цьому останні, в порушення вимог п.1.5, п.2.4, п.4.1 Посадової інструкції №38 від 19 квітня 2001 року, затвердженої постановою профспілкового комітету ППО «Криворіжсталь», п.6.4 Положення про ДОТ «Парус» КМГМК «Криворіжсталь» від 19 квітня 2001 року, та Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, що виразилося у неналежному виконанні професійних обов'язків по охороні життя і здоров'я неповнолітніх, а зі сторони ОСОБА_8 у невиконанні професійних обов'язків по охороні життя та здоров'я неповнолітніх, яка знаходилась за межами корпусу, внаслідок несумлінного до них відношення, та призвело до спричинення малолітнім ОСОБА_9 їй тілесних ушкоджень у вигляді травматичної ампутації горбистої нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №85 від 11 січня 2013 року, за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Вказувала на те, що в порушені кримінальної справи щодо малолітнього ОСОБА_9 за фактом необережного заподіяння їй середньої тяжкості тілесних ушкоджень 07 серпня 2002 року Саксаганським PB КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, було відмовлено на підставі п.5 ст.6 КПК України, як відносно особи, яка не досягла на час вчинення суспільно-небезпечного діяння 14-ти річного віку. Малолітній ОСОБА_9 перебував під наглядом працівників дитячого оздоровчого табору «Парус» КДГМК «Криворіжсталь». Вина посадових осіб дитячого оздоровчого табору «Парус» КДГМК «Криворіжсталь» під час виконання ними своїх трудових (службових) обовязків на її думку виразилась у порушенні посадових обов'язків та норм права.

Так, посилалася на те, що згідно з посадовою інструкцією, Положенням про ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь», а також згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, начальник оздоровчого табору «Парус», - ОСОБА_10 несла на той час відповідальність за збереження здоров'я і життя дітей, забезпечувала фізичне благополуччя кожної дитини, контролювала дотримання трудової дисципліни підлеглими працівниками. Тобто ОСОБА_10 порушила п.1.6, п.2.10, п.5.1, п.5.2 Посадової інструкції начальника ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь» від 19 квітня 2001 року, п.6.4 Положення про ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь» від 19 квітня 2001 року, ст.6 Закону України «Про охорону дитинства». Крім цього ОСОБА_10, зобов'язана була забезпечити негайне повідомлення її батькам, як законним представникам, про те що трапилось, які і повинні були приймати подальші рішення по відношенню до своєї дитини (п.«е» ст.6, ст.39, ст.43 Основ законодавства України про охорону здоров'я від 19 листопада 1992 року). Згідно з посадовою інструкцією, Положенням про ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь», а також згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, педагог організатор ОСОБА_8 JI.M. виявляючи максимум пильності, повинна була забезпечити виконання дітьми правил техніки безпеки на території табору, а також несла відповідальність за виконання своїх обов'язків за збереження життя та здоров'я ввірених їй дітей. Однак в момент спричинення їй тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 взагалі була відсутня в корпусі де проживали діти, що є грубим порушенням посадової інструкції, тобто на її думку ОСОБА_8 порушила вимоги п.1.5, п.2.4, п.4.1 Посадової інструкції педагога - організатора ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь» від 19 квітня 2001 року, п.6.4 Положення про ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь» від 19 квітня 2001 року, ст.6 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно із посадовою інструкцією, Положенням про ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь», а також згідно Закону України «Про охорону дитинства», організатори ОСОБА_6 і ОСОБА_7 виявляючи максимум пильності, повинні були забезпечити виконання дітьми правил техніки безпеки в будь-якому місці табору та за його межами, несли відповідальність і за збереження життя та здоров'я ввірених їм дітей, тобто вважає, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 неналежно виконували професійні обов'язки по охороні життя і здоров'я неповнолітніх, в результаті чого порушили вимоги п.1.5, п.2.4, п.4.1 Посадової інструкції організатора ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь» від 19 квітня 2001 року, п.6.4 Положення про ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь» від 19 квітня 2001 року, ст.6 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно з Положенням про ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь», а також Закону України «Про охорону дитинства» і Основ законодавства України про охорону здоров'я, лікар табору, - ОСОБА_12, виявляючи максимум пильності, зобов'язаний був забезпечити негайне повідомлення її батькам, як законним представникам, про те, що трапилось, які і повинні були приймати подальші рішення у відношенні неї як своєї дитини. Тобто вважає, що ОСОБА_12 порушив вимоги п.6.4 Положення про ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь» від 19 квітня 2001 року, ст.6 Закону України «Про охорону дитинства», п.«е» ст.6, ст.39, ст.43 Основ законодавства України про охорону здоров'я від 19 листопада 1992 року.

Вважає, що перелічені вище обов'язки та норми права ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 не виконали, та норми права порушили, внаслідок недбалого або несумлінного ставлення. Дії та бездіяльність вказаних працівників КДГМК «Криворіжсталь» та первинної профспілкової організації КДГМК «Криворіжсталь» вважає неправомірними, між ними і завданою їй шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначених осіб.

Крім цього зазначала, що згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, винесеної прокуратурою Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, щодо посадових осіб оздоровчого табору «Парус» від 16 липня 2003 року, вказано, що в діях посадових осіб ДОТ «Парус» КДГМК «Криворіжсталь» вбачається дисциплінарний проступок, що виразився у послаблені контролю за дотриманням трудової дисципліни підлеглими працівниками.

Посилалася на ті обставини, що ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» зареєстровано 08 квітня 2004 року, та є правонаступником КДГМК «Криворіжсталь». Правонаступником юридичної особи первинної профспілкової організації КДГМК «Криворіжсталь», є первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг».

В обґрунтування заявленого майнового збитку вказувала на те, що на лікування та придбання лікарських засобів і перевязочного матеріалу були витрачені грошові кошти у сумі 86,27 гривень, на необхідне посилене харчування було витрачено 120,00 гривень. Згідно висновку судово-медичної експертизи №85 від 11 січня 2013 року, вона втратила менше 1/3 відсотка працездатності (32-33%), що нею оцінено в 38 976,00 гривень.

В обґрунтування заявленого морального збитку вказувала на те, що внаслідок халатних дій тимчасових та постійних працівників КДГМК «Криворіжсталь» та первинною профспілковою організацією КДГМК «Криворіжсталь», їй була спричинена моральна шкода, котру вона оцінює в 499 380,00 гривень. Вказана моральна шкода полягала в тому, що тимчасові працівники КДГМК «Криворіжсталь» та первинної профспілкової організації КДГМК «Криворіжсталь», - ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_12, порушили норми права та посадові інструкції. Крім цього, працівники первинної профспілкової організації КДГМК «Криворіжсталь», внесли відомості в акт про нещасний випадок №6 від 03 грудня 2003 року, що не відповідають дійсності. Крім цього не внесли зміни або не переробили акт про нещасний випадок всупереч постанові про відмову у порушенні кримінальної справи, щодо посадових осіб оздоровчого табору «Парус» від 16 липня 2003 року. В даній постанові вказано, що в діях тимчасових працівників профкому КДГМК «Криворіжсталь» є вина. За період з 2002 року по 2015 рік, вона та її рідні звертались у різні інстанції з метою покарання винних. Однак до теперішнього часу акт про нещасний випадок так і не перероблений. Витрати на лікування, майнова та моральна шкода так і не виплачені. У зв'язку зі спричиненою травмою, тяжкістю вимушених змін в її життєвих стосунках, цькуванням та знущанням однокласників вона змушена була перейти до іншої школи. Крім цього, вона навчалась в Криворізькій міській музичній школі №13, по класу фортепіано, так як хотіла бути музикантом. Однак після травми не змогла вчитись та реалізувати себе в цій професії. Незважаючи на те, що тимчасові працівники КДГМК «Криворіжсталь» та профспілкового комітету комбінату, винні у спричинені їй тілесних ушкоджень, впродовж 2002 року по 2015 pік, керівництвом ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» та первинної організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», не визнається вина співробітників, ігноруються норми права, в результаті чого їй спричинені величезні фізичні та душевні страждання.

Вважає, що так як КДГМК «Криворіжсталь» перестало існувати, а її правонаступником є ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», а правонаступником юридичної особи, первинної профспілкової організації КДГМК «Криворіжсталь», є первинна профспілкова організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», то саме вони повинні нести відповідальність за спричинену їй матеріальну та моральну шкоду.

На підставі викладеного просила суд задовольнити її уточнені позовні вимоги у повному обсязі, та винести рішення, котрим стягнути з відповідачів на її користь у рівних частинах, в рахунок відшкодування майнової шкоди, - 69 039,49 гривень, та в рахунок відшкодування моральної шкоди, - 499 380,00 гривень, а всього, - 568 419,49 гривень.

Позивач ОСОБА_5 до зали суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в порядку положень ст.38 ЦПК України, скористалася правом представництва своїх інтересів у суді зі сторони представника.

Присутній у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, - ОСОБА_2 (довіреність від 13 січня 2015 року, термін дії, - до 13 січня 2018 року (том №1, а.с.154, 155) надав пояснення по суті справи, підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотиві викладених в уточненій позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Присутня у судовому засіданні представник відповідача, - ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», - ОСОБА_3 (довіреність від 19 квітня 2016 року, термін дії, - до 20 липня 2016 року (том №2, а.с.59) надала пояснення по суті справи, проти уточнених позовних вимог заперечувала у повному обсязі вважаючи їх необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, 13 червня 2016 року надала до канцелярії суду письмові заперечення на уточнений позов, в котрих посилалася на ті обставини, що 22 червня 2002 року в дитячому оздоровчому таборі «Парус» в селищі міського типу Лазурне, неповнолітня на той час позивач ОСОБА_5 була травмована дверима спальної кімнати, які штовхнув неповнолітній на той час ОСОБА_9, в результаті чого, позивачеві ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації горбистої нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті. По даному факту, Первинною організацією профспілки Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» проведено розслідування та складено акт №6 від 03 грудня 2002 року, про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ, затверджений головою профкому ОСОБА_13 відповідно до рішення президіума профкому, Протокол №99 від 05 грудня 2002 року. Відповідно до п.14 вказаного акту, «Висновки комісії», - комісія по даному нещасному випадку відповідальних осіб не вбачає. Повторно, Первинною організацією профспілки Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», комісійно, за участю фахівця з питань охорони прав неповнолітніх Криворізького міськвиконкому, методиста центру педагогічного інспектування Криворізького міськвиконкому, головного спеціаліста педіатра - експерта управління охорони здоровя Криворізького міськвиконкому, головного фахівця служби у справах неповнолітніх Криворізького міськвиконкому, головного спеціаліста комітету у справах сімї та молоді Криворізького міськвиконкому, проведено розслідування нещасного випадку, що стався 22 червня 2002 року, та складено акт №7 від 18 березня 2004 року, про нещасний випадок невиробничого характеру форми HT, затверджений 19 березня 2004 року відповідно до рішення президіума профкому, Протокол №155 від 19 березня 2004 року. Відповідно до висновку комісії, порушення посадових інструкцій та вимог «Інструкції по організації безпечного відпочинку дітей та праці співробітників ДОТ», з боку працівників дитячого оздоровчого табору «Парус» допущено не було. Комісія по даному нещасному випадку відповідальних осіб не вбачає (п.14 акту). Зазначені акти на даний час не оскаржені та не скасовані, а отже позивач погодилась із висновками викладеними комісією в актах про нещасний випадок невиробничого характеру №6 від 03 грудня 2002 року, та №7 від 18 березня 2004 року. Вважає, що таким чином, обєктивних даних про те, що посадові особи оздоровчого табору «Парус» неналежним чином виконували свої обовязки по охороні життя і здоровя дітей не встановлено, а отже відсутня їх вина у травмуванні позивача ОСОБА_5, та є безпідставне посилання позивача на ст.440 ЦК Української PCP.

Зазначала, що в своїй позовній заяві позивач посилається на ст.441 ЦК Української PCP, «Організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обовязків». Працівники оздоровчого табору «Парус», - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 JI.M., станом на 22 червня 2002 року, не являлись працівниками ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», що підтверджується довідкою №05-4985 від 06 грудня 2013 року. Комплектацією штату й оплатою праці педагогічного складу дитячих оздоровчих таборів, в тому числі ДОТ «Парус», займається профспілковий комітет. Саме ПО ПМГУ ПАТ «АМКР», яка є окремою юридичною особою, укладала договори з вищезазначеними працівниками, що підтверджується довідкою наданою ПО ПМГУ ПАТ «АМКР». Отже, вважає, що належних доказів на підтвердження факту знаходження зазначених у позовній заяві осіб у трудових правовідносинах з ПАТ «АМКР» зі сторони позивача не надано, а отже вбачається відсутність встановленого факту трудових правовідносин між громадянами, - ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_12 та ПАТ «АМКР», що є виключною підставою для застосування заходів відповідальності саме до юридичної особи, - ПАТ «АМКР».

Вказувала на те, що в постанові прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про відмову у порушені кримінальної справи від 16 липня 2003 року зазначено, що, - «в ході проведення перевірки будь-яких об'єктивних даних які свідчать про те, що посадові особи оздоровчого табору «Парус» неналежним чином виконували свої обов'язки з охорони життя і здоров'я дітей в наслідок халатного ставлення до своїх обов'язків не встановлено», на підставі чого в порушені кримінальної справи відносно посадових осіб оздоровчого табору «Парус» було відмовлено за відсутністю складу злочину. Посилання позивача на той факт, що в даній постанові вказано, що в діях посадових осіб оздоровчого табору «Парус» вбачається дисциплінарний проступок, який виразився в ослабленні контролю за трудовою дисципліною не містить правового підґрунтя, постанови слідчих про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю в діях вихователя ОСОБА_16, організатора ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на протязі 2003 - 2012 років неодноразово скасовувались як прокурором так і судом. 05 квітня 2013 року старшим слідчим Саксаганського PB КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000090, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.137 КК України, за ознаками невиконання або неналежне виконання професійних чи службових обов'язків щодо охорони життя та здоров'я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2013 року, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2013 року, зазначено, що, - «травмування дитини не повязано з порушенням правил безпеки чи експлуатації спортивних снарядів, спеціального обладнання, обовязкового нагляду педагогів (вихователів, організаторів, тренерів), тощо, другого пальця кисті руки ОСОБА_5 було травмовано дверима спальної кімнати, які штовхнула інша дитина». Отже суд погоджується із висновком старшого слідчого, що в діях/бездіяльності вихователя та організаторів відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.137 КК України, як невиконання або неналежне виконання професійних чи службових обов'язків щодо охорони життя та здоров'я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення. На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність встановленого факту наявності трудових правовідносин між громадянами, - ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12 та ПАТ «АМКР» та доведеності їх вини, вбачається безпідставність вимог позивача в частині стягнення з відповідача, - ПАТ «АМКР» матеріальної та моральної шкоди.

На підставі викладеного просила у задоволенні уточнених позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача, - Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», - ОСОБА_4 (довіреність від 12 січня 2016 року, термін дії, - до 31 грудня 2018 року (том №2, а.с.43) також надав пояснення по суті справи, проти уточнених позовних вимог також заперечував у повному обсязі вважаючи їх необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, 13 червня 2016 року надав до суду письмові заперечення на уточнений позов, в котрих посилався на ті обставини, що позивачем та її представником не доведено факту спричинення їй тілесних ушкоджень з вини працівників ДОТ «Парус», та не надано належних доказів на підтвердження цього.

Вказував на те, що Акт №6 про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений рішенням президії профкому протоколом №99 від 05 грудня 2002 року, вказує, що комісія при розслідуванні нещасного випадку відповідальних осіб не вбачає. Акт №7 про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений рішенням президії профкому протоколом №155 від 19 березня 2004 року, також вказує, що порушень посадових інструкцій і вимог «Інструкції по організації безпечного відпочинку дітей та праці співробітників ДОТ» з боку робітників дитячого оздоровчого табору «Парус» допущено не було. Комісія по даному нещасному випадку відповідальних осіб не вбачає.

Зазначав, що в цей склад комісії входили головні спеціалісти Криворізького міськвиконкому. Працівники оздоровчого табору за цей випадок не притягалися до дисциплінарної або інших видів відповідальності. Працівники ДОТ «Парус», - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_12, під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків не спричиняли позивачу тілесних ушкоджень, тому вимоги останньої стосовно відшкодування організацією за шкоду, заподіяну з вини її працівників на підставі ст.441 ЦК Української PCP, є безпідставними.

На підставі викладеного також просив у задоволенні уточнених позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновків, що у задоволенні уточнених позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі виходячи із наступного.

Так, згідно положень ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав, це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України, обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст.ст.10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

З огляду на те, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами мали місце 22 червня 2002 року, тобто на момент дії ЦК УРСР в редакції 1963 року, то саме його норми повинні застосовуватись судом при їх вирішенні.

Так, згідно положень ст.440 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством. Той, хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини. Шкода, заподіяна правомірними діями, підлягає відшкодуванню лише у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно положень ст.441 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Так, з письмових матеріалів справи та пояснень учасників процесу судом встановлено, що 22 червня 2002 року в дитячому оздоровчому таборі «Парус» в селищі міського типу Лазурне, Херсонської області, неповнолітня на той час позивач ОСОБА_5 (том №1, а.с.10) була травмована дверима спальної кімнати, які штовхнув неповнолітній на той час ОСОБА_9, в результаті чого, позивачеві ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді травматичної ампутації горбистої нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті. Дана обставина учасниками процесу не оспорювалася, та достовірно встановлена наявними матеріалами справи.

Отримання позивачем ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості у вигляді травматичної ампутації горбистої нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті, підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту судово-медичного дослідження №1875 від 25 червня 2002 року (том №1, а.с.32), повідомленням головного лікаря районного територіально-медичного обєднання Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області №11/331 від 10 липня 2002 року на імя начальника ДОТ «Парус» (том №1, а.с.59).

В порушені кримінальної справи щодо малолітнього ОСОБА_9 за фактом необережного заподіяння позивачеві ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень 07 серпня 2002 року Саксаганським PB КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, було відмовлено на підставі п.5 ст.6 КПК України, як відносно особи, яка не досягла на час вчинення суспільно-небезпечного діяння 14-ти річного віку (том №1, а.с.5).

Зі змісту уточненої позовної заяви та пояснень представника позивача, наданих останнім під час судового розгляду справи, судом встановлено, що на думку останніх, особами, котрі безпосередньо винні у спричинені позивачеві ОСОБА_5 ушкоджень середньої тяжкості у вигляді травматичної ампутації горбистої нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті, є громадяни ОСОБА_10 (директор ДОТ «Парус»), ОСОБА_8 (педагог-організатор ДОТ «Парус»), ОСОБА_6 (організатор ДОТ «Парус)», ОСОБА_7 (організатор ДОТ «Парус») та ОСОБА_12 (лікар ДОТ «Парус»), працівники ДОТ «Парус», під наглядом котрих перебував на той час неповнолітній ОСОБА_9, та котрі не виконали у повній мірі вимоги своїх посадових інструкцій, норм чинного права, внаслідок недбалого або несумлінного ставлення до них. Вважають, що дії та бездіяльність вказаних працівників КДГМК «Криворіжсталь», правонаступником котрого є ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», та первинної профспілкової організації КДГМК «Криворіжсталь», правонаступником котрої є Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», є неправомірними, між ними і завданою позивачеві шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначених осіб.

Відповідно до ст.446 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), за шкоду, заподіяну неповнолітнім, який не досяг п'ятнадцяти років, відповідають його батьки (усиновителі) або опікун, якщо не доведуть, що шкода сталася не з їх вини. Якщо неповнолітній, який не досяг п'ятнадцяти років, заподіє шкоду в той час, коли він перебував під наглядом учбового, виховального або лікувального закладу, вони несуть майнову відповідальність за шкоду, якщо не доведуть, що шкода виникла не з їх вини.

При цьому, судом встановлено, що по факту отримання позивачем ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, Первинною організацією профспілки Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» проведено розслідування та складено акт №6 від 03 грудня 2002 року, про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ, затверджений головою профкому ОСОБА_13 відповідно до рішення президіума профкому, Протокол №99 від 05 грудня 2002 року. Відповідно до п.14 вказаного акту, «Висновки комісії», - комісія по даному нещасному випадку відповідальних осіб не вбачає (том №1, а.с.№44, том №2, а.с.36-42).

Повторно, Первинною організацією профспілки Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», комісійно, за участю фахівця з питань охорони прав неповнолітніх Криворізького міськвиконкому, методиста центру педагогічного інспектування Криворізького міськвиконкому, головного спеціаліста педіатра - експерта управління охорони здоровя Криворізького міськвиконкому, головного фахівця служби у справах неповнолітніх Криворізького міськвиконкому, головного спеціаліста комітету у справах сімї та молоді Криворізького міськвиконкому, проведено розслідування нещасного випадку, що стався 22 червня 2002 року, та складено акт №7 від 18 березня 2004 року, про нещасний випадок невиробничого характеру форми HT, затверджений 19 березня 2004 року відповідно до рішення президіума профкому, Протокол №155 від 19 березня 2004 року. Відповідно до висновку комісії, порушення посадових інструкцій та вимог «Інструкції по організації безпечного відпочинку дітей та праці співробітників ДОТ», з боку працівників дитячого оздоровчого табору «Парус» допущено не було. Комісія по даному нещасному випадку відповідальних осіб не вбачає (п.14 акту) (том №2, а.с.48-50).

Зазначені акти на даний час не оскаржені та не скасовані.

З наявної в матеріалах справи копії довідки №05-4985 від 06 грудня 2013 року, наданої суду головним керуючим з кадрового адміністрування вбачається, що громадяни ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, станом на 22 червня 2002 року, серед спискового складу робітників ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», не значились (том №1, а.с.16).

Згідно довідки Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» від 17 березня 2016 року вбачається, що на роботу в первинну профспілкову організацію КДГМК «Криворіжсталь» на час зміни в липні 2002 року в дитячий оздоровчий табір «Парус» КДГМК «Криворіжсталь» були прийняті наступні працівники: ОСОБА_6, - на посаду організатора; ОСОБА_7, - на посаду організатора; ОСОБА_8, - на посаду педагога-організатора; ОСОБА_10, - на посаду директора; ОСОБА_12, - на посаду лікаря. При здійсненні розслідування нещасного випадку з ОСОБА_5, котрий мав місце 22 червня 2002 року, винних дій вищезазначених працівників, при виконанні ними своїх трудових (службових) обовязків, не встановлено. Дані працівники за цей випадок не притягувались до дисциплінарної або інших видів відповідальності (том №1, а.с.243).

З вказаних вище довідок, наявних в матеріалах справи доказів та наданих представниками сторін пояснень, судом встановлено, що громадяни ОСОБА_10 (директор ДОТ «Парус»), ОСОБА_8 (педагог-організатор ДОТ «Парус»), ОСОБА_6 (організатор ДОТ «Парус»), ОСОБА_7 (організатор ДОТ «Парус») та ОСОБА_12 (лікар ДОТ «Парус»), станом на 22 червня 2002 року, були працівники ДОТ «Парус», однак не були працівниками КДГМК «Криворіжсталь», правонаступником котрого є ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», а були працівниками первинної профспілкової організації КДГМК «Криворіжсталь», правонаступником котрої є Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», котра є відокремленою юридичною особою, що підтверджено відповідними документами, наявними в матеріалах справи (том №1, а.с.29, 268, том №2, а.с.13-34), та котра і укладала із вищевказаними особами трудові договори, а КДГМК «Криворіжсталь», правонаступником котрого є ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», є лише власником оздоровчого дитячого табору «Парус», а отже, належних доказів на підтвердження факту знаходження зазначених вище осіб у трудових правовідносинах з ПАТ «АМКР» зі сторони позивача та її представника до суду не надано, а отже вбачається відсутність встановленого факту трудових правовідносин між громадянами, - ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12 та ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», що є виключною підставою для застосування заходів відповідальності саме до юридичної особи, -ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг».

Щодо посилань представника позивача про те, що в постанові прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про відмову у порушені кримінальної справи від 16 липня 2003 року (том №1, а.с.6) зазначено, що, - «в ході проведення перевірки будь-яких об'єктивних даних які свідчать про те, що посадові особи оздоровчого табору «Парус» неналежним чином виконували свої обов'язки з охорони життя і здоров'я дітей в наслідок халатного ставлення до своїх обов'язків не встановлено», на підставі чого в порушені кримінальної справи відносно посадових осіб оздоровчого табору «Парус» було відмовлено за відсутністю складу злочину, однак, в даній постанові вказано, що в діях посадових осіб оздоровчого табору «Парус» вбачається дисциплінарний проступок, який виразився в ослабленні контролю за трудовою дисципліною, то до них суд ставиться критично, оскільки постанови слідчих про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю в діях працівників ДОТ «Парус», на протязі 2003 - 2012 років неодноразово скасовувались як прокурором так і судом, а остаточно дане питання вирішилося 05 квітня 2013 року, винесенням старшим слідчим Саксаганського PB КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000090, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.137 КК України, за ознаками невиконання або неналежне виконання професійних чи службових обов'язків щодо охорони життя та здоров'я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення (том №1, а.с.217).

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2013 року, у задоволенні скарги ОСОБА_17 на постанову старшого слідчого Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_18 від 05 квітня 2013 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000090, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.137 КК України, за ознаками невиконання або неналежне виконання професійних чи службових обов'язків щодо охорони життя та здоров'я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення, було відмовлено (том №1, а.с.218-219).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2013 року, апеляційну скаргу ОСОБА_17 було залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2013 року, котрою було відмовлено у задоволенні скарги останнього на постанову старшого слідчого Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_18 від 05 квітня 2013 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000090, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.137 КК України, за ознаками невиконання або неналежне виконання професійних чи службових обов'язків щодо охорони життя та здоров'я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення, без змін (том №1, а.с.220).

Отже, з викладеного вище вбачається, що суд першої та апеляційної інстанцій, погодилися із висновком слідчого, про те, що в діях/бездіяльності працівників ДОТ «Парус», відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.137 КК України, як невиконання або неналежне виконання професійних чи службових обов'язків щодо охорони життя та здоров'я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення.

Що стосується клопотань представника позивача про призначення судово-медичної та судово-психологічної експертиз, то у задоволенні вказаних клопотань останньому було відмовлено під час судового розгляду, оскільки судом не встановлено обставин, котрі б вказували на факт наявності вини співробітників ДОТ «Парус» у спричиненні позивачеві ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність встановленого факту наявності трудових правовідносин між громадянами, - ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12 та ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» та недоведеності їх вини у спричиненні позивачеві ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості у вигляді травматичної ампутації горбистої нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті, вбачається безпідставність вимог позивача в частині стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди, а тому у задоволенні уточнених позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.440, 440-1, 441, 446 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відшкодування майнової та моральної шкоди, - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено 16 червня 2016 року.

Суддя: Н. Ю. Вікторович