Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Попович О.В., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», третя особа - публічне акціонерне товариства «Полтава-Банк», про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 18 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі - ТзДВ «СК «Кредо») про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивував тим, що 14 травня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено застрахований відповідачем згідно договору добровільного страхування наземного транспорту від 20 лютого 2015 року його автомобіль марки Hyndai I30, державний номерний знак НОМЕР_1, вартість відновлювального ремонту якого відповідно до висновку експерта становить 95 828 грн 22 коп., проте страховик безпідставно відмовляється виплати страхове відшкодування, в зв'язку з чим просив стягнути на свою користь, з урахуванням безумовної франшизи в сумі 1 591 грн, страхове відшкодування в розмірі 94 237 грн 22 коп.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 18 січня 2016 року зазначене рішення районного суду скасовано й позов задоволено.

Стягнуто з ТзДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 94 237 грн 22 коп. страхового відшкодування та 300 грн витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ТзДВ «СК «Кредо» просить рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права й порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, виходив з відсутності в позивача об'єктивної можливості виконати умови п. 17.1.4 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу щодо негайного проходження медичного огляду для встановлення факту сп'яніння та вживання психотропної речовини (або відсутності цього факту), й одержання відповідного медичного протоколу.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та вирішувати питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду таким вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено, що 14 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Полтава-Банк» (далі - ПАТ «Полтава-Банк») було укладено кредитний договір № 275, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 159 100 грн зі сплатою 27% річних строком до 13 грудня 2016 року для придбання транспортного засобу, а саме автомобіля марки Hyndai I30, державний номерний знак НОМЕР_1.

У забезпечення цього договору, того ж дня між банком та позивачем було укладено договір застави вказаного автомобіля.

20 лютого 2015 року між ОСОБА_1, ТзДВ «СК «Кредо» та ПАТ «Полтава-Банк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АМК-006/14П терміном дії до 20 лютого 2016 року.

14 травня 2015 року, за участю застрахованого автомобіля марки Hyndai I30, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки Hyndai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої обидва автомобіля отримали механічні пошкодження.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 12 червня 2015 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № 5/2 від 19 травня 2015 року сума страхового відшкодування з урахуванням франшизи становить 94 237 грн 22 коп. та 300 грн витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля.

ОСОБА_1 звернувся до ТзДВ «СК «Кредо» із заявою про виплату страхового відшкодування у вищевказаному розмірі, але йому було відмовлено у виплаті такого відшкодування на підставі п. п. 17.1.4, 17.2, ч. 7 п.16.6.1 договору про страхування, у зв'язку з ненаданням копії протоколу медичного огляду для встановлення факту сп'яніння та вживання психотропної речовини (або відсутності цього факту).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За положеннями ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про страхування» конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

У ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 990 ЦК Українита ст. 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника.

Підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені ст. 26 Закону України «Про страхування» та ст. 991 ЦК України. Інші підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування, згідно з указаними вище нормами закону, можуть передбачатися лише у договорі, якщо це не суперечить закону.

За таких обставин, встановивши, що позивачем у порушення умов договору добровільного страхування наземного транспорту не було пройдено медичного огляду й при зверненні до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, не було надано копію протоколу медичного огляду для встановлення факту сп'яніння та вживання психотропної речовини (або відсутності цього факту), що згідно п. 17.1.4 договору про добровільне страхування, який не змінювався сторонами та не оспорювався, є обов'язковою умовою для виплати страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов до вірного й обґрунтованого висновку щодо безпідставності та недоведеності позовних вимог та відсутності правових підстав для їх задоволення.

До таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Висновки суду узгоджується з матеріалами справи та відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України зазначені положення закону та обставини справи не врахував й помилково скасував рішення районного суду.

Отже, безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки в застосуванні процесуального та матеріального закону.

Ураховуючи те, що апеляційним судом помилково скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно з законом, рішення апеляційного суду на підставі ст. 339 ЦПК України підлягає скасуванню з залишенням у силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргутовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 18 січня 2016 року скасувати, залишивши в силі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

Д.О.Остапчук

О.В.Попович

В.О.Савченко