Справа № 466/2931/15 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/3995/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Фейір К.О.,

з участю представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, з участю третіх осіб ОСОБА_2, ПАТ КБ «Надра», про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися,-

встановила:

В квітні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулася в суд позовом до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, з участю третіх осіб ОСОБА_2, ПАТ КБ «Надра», про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 12.01.2015 року проведено прилюдні електронні торги лоту № 29380 - квартири у АДРЕСА_1, за наслідками яких торги визнано такими, що відбулися, оголошено переможцем учасника № 7. Як підставу для оголошення цього учасника переможцем у протоколі зазначено відмову попередньо визначеного переможця - учасника № 1 від підписання протоколу.

Крім цього, з електронної версії протоколу електронних торгів № 71351, який сформовано 10 квітня 2015 року, у зв»язку із невнесенням суми за придбане майно попередньо визначеним переможцем, новим переможцем торгів оголошено учасника № 9 із ціновою пропозицією 1055600,00 грн.

Вважає, що оскільки учасники № 10 та № 1 відмовилися від його підписання, тому організатор торгів, отримавши відмову наступного після учасника, із найвищою ціновою пропозицією на момент закінчення торгів, від підписання протколу, зобов»язаний був визнати торги такими, що не відбулися із наслідками, передбаченими ст. 49 ЗУ «Про іпотеку».

Просила визнати прилюдні торги з реалізації лоту № 29380 - трикімнатної квартири загальною площею 97,7 кв.м., житловою площею 61,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - такими, що не відбулися (а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, з участю третіх осіб ОСОБА_2, ПАТ КБ «Надра», про визнання прилюдних (електронних) торгів з реалізації лоту № 29380 - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 12 січня 2015 року такими, що не відбулися - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, з оскаржуваним рішенням не погоджується, оскільки на думку апелянта таке прийняте без дослідження всіх обставин по справі, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що на момент проведення електроних торгів із реалізації нерухомого майна, нормативний документ, який регулює порядок проведення таких - Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, діяв в редакції від 08.08.2014 р., відтак саме таку редакцію необхідно було застосовувати при розгляді даної справи та оформленні результатів прилюдних торгів.

Натомість, суд першої інстанції застосував редакцію від 18.02.2015 року.

Крім цього, об'єкт нерухомості, який було виставлено на реалізацію шляхом проведення електронних торгів є предметом іпотеки, тому згідно ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку».

В свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про іпотеку» якщо переможець прилюдних торгів відмовився від підписання протоколу, наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, але не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів. За його відсутності або відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися.

Із Протоколу проведення прилюдних торгів вбачається, що Учасник № 10 та Учасник №1 відмовилися від його підписання, а тому організатор торгів, отримавши відмову наступного після учасника із найвищою ціновою пропозицією на момент закінчення торгів від підписання протоколу, був зобов»язаний визнати торги такими, що не відбулися із наслідками, передбаченими ст. 49ЗУ «Про іпотеку».

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 рокута ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, визнати прилюдні торги такими, що не відбулись.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача ОСОБА_5, представник відповідача Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ, представник третьої особи ПАТ КБ «Надра» будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (а.с. 137-140), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

Позивач ОСОБА_4 викликалася в судове засідання та не з»явилася, повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось в суд за закінченням терміну зберігання (а.с. 141).

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи ОСОБА_3 на заперечення доводів скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі ДВС Львівського МУЮ перебуває виконавче провадження № 28841873 з примусового виконання виконавчого листа №2-14687/10 від 16.03.2011, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ВАТ Комерційний банк «Надра» суми заборгованості за кредитним договором № 116/50/08-Ф ГО 876693 від 13.08.2008 р. у розмірі 129639 дол. 77 центів США, що за курсом НБУ на час подання позову складало 1027498,92 грн., 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Під час проведення виконавчих дій 27.08.2012 р. державним виконавцем описано та арештовано квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить боржнику та яка перебуває в іпотеці ПАК КБ «Надра».

Після проведення оцінки згаданого майна державним виконавцем 12.11.2012р. вперше передано таке майно на реалізацію.

25.01.201З р на адресу відділу ДВС надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 24.01.2013 р. у справі № 466/484/13-ц, якою в порядку забезпечення позову ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ПАТ Комерційний банк «Надра» заборонено Шевченківському ВДВС ЛМУЮ вчиняти будь-які дії, щодо відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що свідчить про те, що позивачу відомо про опис, арешт та передачу на реалізацію належної їй квартири.

В подальшому 26.05.2014 р. на адресу відділу надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Львова по справі № 466/484/13-ц від 05.03.2014р., якою скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.01.2013 року.

Зважаючи на зазначене, державним виконавцем поведено повторну оцінку квартири за адресою: АДРЕСА_1. Про результати визначення вартості повідомлено заінтересованих осіб.

25.11.2014року державним виконавцем передано на реалізацію квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

29.12.2014року на адресу відділу надійшло повідомлення ДП «Інформаційний центр» МУЮ з інформацією про дату та час проведення електронних торгів.

12.01.2015року проведені електронні торги лоту № 29380 (трикімнатна квартира у АДРЕСА_1).

Переможцем електронних торгів визначено учасника № 9 з ціновою пропозицією 1055600,00 грн., оскільки учасник № 7 відмовився від підписання протоколу, а учасником № 10 не було внесено у строк, передбачений законодавством, коштів за придбане майно.

Обґрунтовуючи підставність позову, позивачка посилалася на те, що прилюдні торги з реалізації належної їй нерухомості проведено з порушенням визначеної законом процедури, при цьому, переможця торгів було визначено з порушенням вимог ч. 3 ст. 46 ЗУ «Про іпотеку», зокрема після того як покупець, який запропонував найвищу ціну, не вніс у встановлений строк запропоновану суму, а наступний учасник, який запропонував найвищу ціну, відмовився підписати протокол та стати переможцем торгів, відтак торги повинні визнаватись такими, що не відбулись. Всупереч цьому переможцем торгів було визначено учасника під номером дев»ять, який запропонував стартову ціну за квартиру - 1055600 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив з того, що згідно з п. 3 розділу ХІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204, у разі якщо переможцем не внесено усієї належної грошової суми у строки, передбачені пунктом і розділу IX цього Порядку, переможцем електронних торгів визнається учасник, який запропонував ціну, на крок нижчу від ціни, запропонованої переможцем, що не сплатив належної грошової суми за придбане майно. Попередні цінові пропозиції переможця, що не сплатив належної грошової суми за придбане майно, не враховуються.

У цьому разі Організатор вносить відповідні відомості до Системи й засобами Системи формує новий протокол електронних торгів, який повинен містити, крім інформації, зазначеної в пункті 1 цього розділу, також інформацію про невнесення попередньо визначеним переможцем електронних торгів належної грошової суми в строки, передбачені пунктом 1 розділу IX цього Порядку, та про визнання наступного учасника електронних торгів новим переможцем електронних торгів.

У разі невнесення наступним учасником, визначеним новим переможцем електронних торгів усієї належної грошової суми в установленому пунктом 1 розділом IX цього порядку строки, відповідні дії повторюються для наступного учасника.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що дії відповідача ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України жодним чином не свідчать про порушення прав позивача.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої, третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Положення Закону України «Про іпотеку» застосовуються до зобов'язань, виконання яких забезпечене іпотечним майном. До інших зобов'язань, які не забезпечені іпотекою, застосовується Закон України «Про виконавче провадження» й Тимчасовий порядок.

Разом з тим, Законом України «Про іпотеку» та Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгіввизначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 1 розділу 1 - визначення термінів Тимчасового порядку - в редакції діючій на момент проведення прилюдних торгів), та передбачені правила проведення цих торгів.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак - правочином.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України(частина перша статті 215 цього Кодексу).

Відповідно до п. 5 розділу ІХ Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (в редакції на час проведення електронних торгів), наслідки визнання електронних торгів такими, що не відбулися, визначені статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 49 Закону України «Про іпотеку».

Як вбачається з матеріалів справи учасник торгів № 1 від підписання протоколу відмовився, а учасник № 10 запропоновану ним суму у встановлений строк не вніс, відтак переможцем електронних торгів визначено третього по хронології учасника № 9 з ціновою пропозицією 1055600,00 грн.

Враховуючи вимоги ст.ст. 45 та 46 Закону України «Про іпотеку» за умови, коли переможець торгів відмовився підписати протокол, а наступний учасник, який запропонував найвищу ціну, у встановлений строк не вніс запропоновану ним суму, прилюдні торги необхідно булого оголосити такими, що не відбулися.

В свою чергу, загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Відтак, належним способом захисту порушеного права у випадку проведення прилюдних торгів з порушенням вимог чинного законодавства, є визнання прилюдних торгів недійсними, а не визнання такими, що не відбулися.

Вирішуючи спір, місцевий суд на вказані положення закону та обставини справи уваги не звернув, залишив поза увагою те, що під час проведення вказаних електронних торгів підлягали застосуванню норми Закону України "Про іпотеку", при цьому належним способом захисту порушеного права є визнання прилюдних торгів недійсними, а не визнання такими, що не відбулися.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 рокупідлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів з реалізації лоту № 29380 - трикімнатної квартири загальною площею 97,7 кв.м., житловою площею 61,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - такими, що не відбулися.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів з реалізації лоту № 29380 - трикімнатної квартири загальною площею 97,7 кв.м., житловою площею 61,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, такими, що не відбулися - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин