Справа № 143/868/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойко А. В.,

з участю секретаря Шафер В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дзюньківської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

01.06.2016 року на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дзюньківської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказала, що 16.01.1996 року померла його батько, ОСОБА_2. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. До спадкового майна входить право власності на земельну ділянку. Померлий не залишив розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. Після його смерті, відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР від 1963р. ОСОБА_3, яка являлась дружиною померлого фактично вступила у володіння спадковим майном, проте не оформила зазначену спадщину у встановленому законом порядку. 23.06.2001 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина. До спадкового майна входить право власності на дві земельні ділянки, які знаходяться на території Дзюньківської сільської ради, Погребищенського району.

Позивач як спадкоємець за законом, після смерті спадкодавців, відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР від 1963р. фактично вступила у володіння спадковим майном.

Так як позивач не має можливості реалізувати у встановленому актами цивільного законодавства порядку своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину, вона була змушена звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, про що до суду подав відповідну заяву, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Дзюньківської сільської ради в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд даної справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що до суду надав відповідну заяву.

З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що 23.06.2001 року померла ОСОБА_3, свідоцтво про смерть серія 1-АМ №132279 (а.с.8), яка була власником земельних ділянок, що розташовані на території земель Дзюньківської, Погребищенського району, про що свідчать сертифікати на право власності на земельні ділянки (а.с.10-11).

ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, після смерті спадкодавця, відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР від 1963р. фактично вступила у володіння спадковим майном.

Дані правовідносини регулюються:

Згідно ч.2 ст. 548 ЦК Української РСР від 1963р., прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнанні у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» спір про право, оснований на вчиненній нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.

Зважаючи на вище викладене та з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за позивачем право приватної власності на зазначене майно.

Керуючись ст.ст. 10,11,213,214,215 ЦПК України, -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 23.06.2001 року на земельну ділянку площею 1,90 га, що розташована на території земель Дзюньківської сільської ради, Погребищенського району, Вінницької області, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ВН №000689 від 26.12.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 23.06.2001 року на земельну ділянку площею 1,89 га, що розташована на території земель Дзюньківської сільської ради, Погребищенського району, Вінницької області, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ВН №000690 від 26.12.2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Погребищенський районний суд.

Суддя