Справа № 344/5880/16-ц
Провадження № 2/344/3546/16
У Х В А Л А

02 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій О.М, ознайомившись із заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Кредо ІФ» про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом до відповідача.

23 травня 2016 року його представник подав заяву про забезпечення позову, якою просив суд:

1. Заборонити ТзОВ «Кредо ІФ» вчиняти видачу документів (акту здачі (готовності) будинку, адресної довідки) на оформлення Свідоцтва на право приватної власності та їх передачу у власність покупцям на будинок (квартири) по вул. Ленкавського 4-а у м. Івано-Франківську до повного погашення боргу

2. Заборонити вчиняти оформлення Свідоцтва на право приватної власності та їх передачу у власність покупцям на будинок (квартири) по вул. Ленкавського 4-а у м. Івано-Франківську до повного погашення боргу

3. Проводити відчуження майнових прав ТзОВ «Кредо ІФ» на будинок (квартири) по вул. Ленкавського 4-а у м. Івано-Франківську до повного погашення боргу.

Ухвалою суду від 23 травня 2016 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику, оскільки в порушення ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову представником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2016 року ухвалу суду від 23 травня 2016 року скасовано, а питання про забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

01 липня 2016 року в кінці робочого дня матеріали передано головуючому судді Бабій О.М.

Хоч суд і вважає, що заявником все таки порушено вимоги ч. 4 ст. 151 ЦПК України, оскільки квитанція про сплату судового збору за заявою про забезпечення позову долучено до позовної заяви, а не до заяви про забезпечення позову, однак суд першої інстанції змушений враховувати висновки апеляційного суду, які викладені в ухвалі від 24 червня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Позивачем не наведено суду обставин щодо достатнього обґрунтування припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а сама заява про забезпечення позову не мотивована взагалі.

Окрім того, вжиття заходів забезпечення позову у спосіб який просить заявник зможе перешкоджати господарській діяльності відповідача, що є недопустимим.

Таким чином, у суду на даний час відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Кредо ІФ» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Копію ухвали направити для відома позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Бабій О.М.