Справа № 456/961/16-ц
Провадження № 2/456/985/2016
РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

14 червня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою та просить стягувати з відповідача ОСОБА_2, аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття та аліменти на її утримання в розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що 19 жовтня 2012 року в Любинцівській сільській раді Стрийського району Львівської області за актовим записом №4, зареєструвала шлюб із відповідачем ОСОБА_2 Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти постійно проживають із нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно не надає жодної допомоги на утримання дітей. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання синів, так як знаходяться у працездатному віці, та не має інших аліментних зобов'язань.

Позивачка, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явилась.

В судове засіданні позивачка не з'явилась.

В судове засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 не з'явився, подав до суду заяву згідно з якою, позовні вимоги підтримав просить справу розглядати в його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Стаття 18 Конвенції визначає, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 виданого Довголуцькою сільською радою Стрийського району Львівської області 14 травня 2013 року та свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Любинцівської сільської ради Стрийського району Львівської області 09 березня 2016 року відповідач ОСОБА_2 є їх батьком.

Відповідно до довідки №265 від 30.03.2016 року виданою виконавчим комітетом Любинцівської сільської ради Стрийського району Львівської області діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні.

Відповідач добровільно не надає жодної допомоги на утримання дитини.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку що з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити, та стягувати з відповідача

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 віку трьох років.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, що передбачено ч.1 ст.79Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн. з кожного із них.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст., ст. 180, 182, 183, 192Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2016 до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 віку трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 - 551,20 грн.(п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок) судового збору в користь держави.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий-суддя І. М. Микитчин