Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство», про стягнення заборгованості за договором кредиту за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просивстягнути з них в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 21 листопада 2008 року у розмірі 91 397 грн 90 коп. та судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21листопада 2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» (далі - КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 15 600 грн. У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені договори поруки.

Вказував, що згідно договорів про відступлення права вимоги від 13 листопада 2014 року КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» передала йому, як новому кредитору, право вимоги належного виконання повністю всіх зобов'язань за вказаними договорами споживчого кредиту та поруки.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга не підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості відповідачів за кредитом перед первісним кредитором - КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство».

Проте повністю погодитись з такими висновками судів не можна.

Судом установлено, що 21 листопада 2008 року між КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 15 600 грн.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені договори поруки.

Згідно договорів про відступлення права вимоги від 13 листопада 2014 року КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» передала ОСОБА_1, як новому кредитору, право вимоги за вказаними договорами споживчого кредиту тапоруки.

За змістом частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов'язанні не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора (стаття 515 ЦК України).

За статтею 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 21 цього Закону визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини першої цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається.

Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Ураховуючи, що спірні зобов'язання випливають з кредитного договору, укладеного кредитною спілкою з фізичною особою, надання кредитних коштів здійснено за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов'язання тісно пов'язані з особою кредитора і в силу положень статті 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов'язаннях не допускається, то немає правових підстав для задоволення позовних вимог про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року № 6-30588цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Апеляційний суд, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України зазначених вимог закону не врахував, не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, не встановив, які саме норми матеріального права слід застосовувати до правовідносин, що склались між сторонами, та передчасно погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з підстав недоведеності позивачем його позовних вимог.

Ухвала апеляційного суду ґрунтується на припущеннях, що в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України є неприпустимим.

Оскільки судом апеляційної інстанції, у зв'язку з неповним з᾽ясуванням обставин справи, були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвали апеляційного суду та передачі справи на новий розгляду до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик