Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3023/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_7 до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа Мелітопольська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2012 року ОСОБА_7 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13 лютого 1989 року помер ОСОБА_8, якому належало майно, що складалося з 18/25 частин житлового будинку № 61, що розташований за адресою Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гоголя. Після смерті ОСОБА_8 залишилася спадщина на вищевказану частину житлового будинку. За час життя ним було складено заповіт, відповідно до якого належну йому 18/25 частин житлового будинку № 61, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гоголя він заповів ОСОБА_7 Однак, вона вказує, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не зверталась, вважаючи, що оскільки постійно мешкала із померлим на час прийняття спадщини, то фактично прийняла її.

Зазначала, що оформити спадщину на даний момент вона не має можливості, оскільки при зверненні до державної нотаріальної контори їй було відмовлено в одержані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У зв'язку із цим, просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 18/25 частин житлового будинку № 61, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гоголя.

10 січня 2013 року позивач уточнила свої позовні вимоги, просила суд також встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_8, померлого 13 лютого 1989 року, та визнати за нею право власності в порядку спадкування право власності на 18/25 частин житлового будинку № 61 по вул. Гоголя в м. Мелітополі Запорізької області.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 лютого 2013 року позов задоволено. Встановлено факт прийняття ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_8, померлого 13 лютого 1989 року. Визнано за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на 18/25 частин житлового будинку № 61 по вул. Гоголя в м. Мелітополі Запорізької області, що залишилось після смерті ОСОБА_8, померлого 13 лютого 1989 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_6 також подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Так, в силу ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно вимог ст. 550 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Згідно із роз'ясненнями, наданими в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановлено, що 13 лютого 1989 року помер ОСОБА_8 Спадкоємцями першої черги являлися діти померлого: особи, що подали апеляційну скаргу ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які у встановлений законом шестимісячний строк звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини кожен окремо, а саме ОСОБА_5 10 серпня 1989 року, та ОСОБА_6 5 серпня 1989 року. До участі у справі вони залучені не були, хоча суд, маючи в матеріалах справи копію спадкової справи в якій містились відповідні заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 49-50), фактично вирішував питання про їх права і обов'язки.

Як зазначено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Діючим Цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено право апеляційного суду залучати до участі у розгляді справи в порядку ст. 33 ЦПК України належних відповідачів.

Зважаючи на те, що спір про спадщину фактично виник між позивачем і спадкоємцями, які не були залучені до участі у справі, а виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області являється неналежним відповідачем, оскільки права позивача на спадкове майно не оспорює, оскаржуване рішення відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у позові.

Вказане судове рішення не позбавляє ОСОБА_7 права предявити аналогічний позов до належних відповідачів.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 лютого 2013 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа Мелітопольська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: