Справа № 653/3680/16-ц
Провадження № 2/653/1153/16
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

06.12.2016

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

при секретарі Тимашовій Т.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири № 10, по вул. Ковпака, 40, у м. Генічеську, Херсонської області. У зазначеній квартирі проживала її донька ОСОБА_3 разом з чоловіком ОСОБА_2, де останні й були зареєстровані. У звязку з розірванням шлюбу у 2015р., ОСОБА_2 припинив проживати у вказаній квартирі з власної ініціативи, та забрав свої речі. Фактично останній мешкає за іншою адресою, жодних дій по утриманню квартири не здійснює. У той же час реєстрація його у квартирі, призводить до того, що позивач не може оформити державну допомогу, у звязку з чим змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Крім того зазначила, що ОСОБА_2 ще до розірвання шлюбу, десь з вересня 2015р. мешкає за іншою адресою.

Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст.224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи.

Суд, вислухавши позивача та свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири №10, по вул. Ковпака, 40, у м. Генічеську, Херсонської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 01 жовтня 1999 року, про що зроблено запис в реєстрі за №1080.

З 10 листопада 1999р. у вказаній квартирі також зареєстрований ОСОБА_2.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано та розділено спільне сумісне майно.

Судом встановлено, що ще з вересня 2015р. відповідач по справі припинив проживати у квартирі позивача, а після розлучення з ОСОБА_3 взагалі забрав усі свої речі, та почав проживати за іншою адресою.

Крім того, у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також підтвердили факт того, що ОСОБА_2 з вересня 2015 року не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, та жодних дій по утриманню не здійснює.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідач вселився до спірного будинку в установленому законом порядку та набув прав і обов'язків, передбачених ст. 156 Житлового кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 Житлового кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач не являється членом сім'ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладав. З вересня 2015 року ОСОБА_2 у квартирі позивача не проживає, що підтверджується дослідженими по справі доказами, та поясненнями свідків.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач без поважних причин понад рік не проживають в квартирі позивача, дане житло залишив добровільно, не є його співвласником, вказана квартира є приватною власністю позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Керуючись ст. ст. 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Генічеського районного суду Херсонської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя ОСОБА_6