УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. . м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.96 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, серед іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості .

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені у статті 98 Цивільного процесуального кодексу України.

Як передбачено частиною другою ст. 98 Цивільного процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: найменування суду, в який подається заява; ім'я (найменування) стягувача та боржника, а також ім'я (найменування) представника боржника, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви, яка подається представником заявника, повинно бути додано документ, що підтверджує його повноваження. (ч.4 ст.98 Цивільного процесуального кодексу України)

До неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу. (ч.6 ст.98 Цивільного процесуального кодексу України)

Представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. (ч.1 та 2 ст.237 Цивільного кодексу України)

Відповідно до положень статті 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

За нормою ч.3 ст.38 Цивільного процесуального кодексу України юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Відповідно до ч.3 ст.42 Цивільного процесуального кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності).

Як роз'яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» згідно зі статтею 38 ЦПК особи, які беруть участь у цивільній справі, можуть брати у ній участь особисто або через представника (крім справ про усиновлення). Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Повноваження представника сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, посвідчені документами, зазначеними в частинах першій - третій статті 42 ЦПК, а повноваження адвоката також і ордером, який видається відповідним адвокатським об'єднанням, або договором, дозволяють йому вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені не у виданому ордері, а в довіреності чи договорі.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

За нормою п.3 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Аналіз зазначеної статі свідчить про те, що дана норма застосовується і тоді, коли довіреність підписана особою, посадове становище якої не зазначено, виконуючими обов'язки керівників, їх заступниками без надання документів, які підтверджують їх право на звернення до суду.

Разом з тим, позовна заява від імені заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія», підписана представником за довіреністю ОСОБА_2, на підтвердження повноважень представника до позову долучено ксерокопія довіреності №01112016 від 01 листопада 2016 року, відповідно до обсягу визначених повноважень представник має право пред'являти позов до суду, однак у представника відсутні повноваження підписувати від імені довірителя як позовні заяви (заяви), так і будь-які інші документи.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги підлягає поверненню заявнику - Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія», на підставі п.3 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ч.3 ст.42, п.3 ч.3 ст.121, ст.ст.209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги повернути заявнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія».

Роз'яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я