Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/374/2016

Справа № 330/845/16-ц

"21" червня 2016 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

судді Ковальчук О.А.

при секретарі Базаджи Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 17.04.2012 року у справі № 0828/758/2012 стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 кошти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18.04.2029 року. Також цим рішенням з позивача було стягнуто на користь відповідача кошти на її утримання в розмірі 3/20 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01.03.2012 і до досягнення повноліття, тобто до 18.04.2014 року. На підставі вказаного рішення Якимівським районним судом Запорізької області виданий виконавчий лист №2/0828/168/12 від 10.05.2012 року та відкрито виконавче провадження ВП №36285364 відповідно до постанови від 12.02.2013 року про стягнення з позивача аліментів. З моменту призначення аліментів судом до теперішнього часу позивач належним чином сплачував присуджені періодичні платежі, працюючи на посадах юриста ООО «Кандагар-Тур» та судді Донецького окружного адміністративного суду. Будь-якої заборгованості за аліментними зобовязаннями позивач не має. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем розірвані на підставі рішення Якимівського районного суду Запорізької області. 08.05.2015 року між позивачем та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, а 05.07.2015 року у позивача народився син ОСОБА_5, який знаходиться на його утриманні. У звязку у чим, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 17.04.2012 року по справі №0828/758/2012, на утримання дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

В судове засідання позивач та його представник не з*явилися, в позовній заяві позивач зазначив у випадку його неявки, а також неявки його представника, розглянути справу без їх участі.

В судове засідання відповідач не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду. Судові виклики направлялися відповідачу за місцем її реєстрації (а.с. 35-39)

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не законні, не обґрунтовані і не підлягають задоволенню за наступними підставами:

Звертаючись до суду з позовом про зменшенням розміру аліментів, позивач мотивував тим, що на момент розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку 17.04.2012 року позивач не мав інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім*ї. В теперішній час він має у другому шлюбі другу дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, крім того його дружина ОСОБА_4 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та також потребує утримання, тобто змінився його сімейний та матеріальний стан відповідно до ст.192 СК України, а враховуючи, що за усталеною в Україні судовою практикою розмір аліментів на одну дитину складає ? частини всіх доходів, а на двох дітей 1/3, то йому належить сплачувати на користь ОСОБА_2В до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом статті 10 .ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 надав довідку про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_4Д.(а.с.20), свідоцтво про народження дитини ОСОБА_5 (а.с.19), довідку про заробітну плату (а.с.22)

Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили, що після народження другої дитини 05.07.2015 року відбулися зміни матеріального або сімейного стану позивача і ці зміни унеможливили виконання судового рішення від 17.04.2012 року у справі № 0828/758/2012, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18.04.2029 року, ОСОБА_1 не надано. Сама по собі обставина, що змінився його сімейний стан та матеріальне становище не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які зобов'язався платити ОСОБА_1, оскільки ним не доведено, що він не може платити аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. Крім того, позивач не надав доказів того, що на його утриманні перебувають син ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 192 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя