Справа № 465/646/11 Головуючий у 1 інстанції: Мікула О.І.
Провадження № 22-ц/783/4746/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_9, ОСОБА_10, представника КС "Християнська злагода" - Геша І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 травня 2011 року у справі за позовом Кредитної спілки «Християнська злагода», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року Кредитна спілка «Християнська злагода» звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитними договорами в сумі 1 207 001,84 гривень, яка включає позику в сумі 1 183 335,84 грн., витрати на правову допомогу в сумі 23 666 гривень та звернення стягнення на майно передане в іпотеку, в межах його вартості, та інше майно, що перебуває у власності відповідачів (т.1 а.с.3-6).

У грудні 2010 року Кредитна спілка «Християнська злагода», а також позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8 звернулися з новим позовом до відповідачів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та ОСОБА_2 було укладено договори про надання кредиту, а саме: договір №112/07 від 19 березня 2007 року, договір № 173/07 від 04 травня 2007 року, договір №173/07 від 07 травня 2010 року, договір №222/07 від 27 червня 2007 року, договір №228/07-03 від 09 липня 2007 року, договір №245/07 від 18 липня 2007 року, згідно з якими ОСОБА_2 отримала кредит на загальну суму 1 183 335,84 грн.

З метою забезпечення зобов'язань по поверненню кредиту між сторонами 08 травня 2008 року було укладено договір іпотеки та договори поруки, згідно з якими поручителями за зобов'язаннями ОСОБА_2 виступали ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Водночас позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_8 є кредиторами КС «Християнська злагода», що стверджується судовими рішеннями, однак кредитна спілка не має можливості виконати свої зобов'язання перед ними внаслідок невиконання своїх зобов'язань відповідачами. Кредитна спілка «Християнська злагода» передала ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8 частину належного їй права вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині сум заборгованості КС «Християнська злагода».

З урахуванням уточнених вимог від березня 2011 року позивачі просили:

стягнути солідарно з ОСОБА_2, з ОСОБА_3 в межах 605 000 гривень, з ОСОБА_4 в межах 30 000 грн. на користь Кредитної спілки «Християнська злагода» - 439635,84 грн., на користь ОСОБА_6 - 130 482 грн., на користь ОСОБА_7 - 46 388 грн., на користь ОСОБА_10 - 166 830 грн., на користь ОСОБА_8 - 400 000 грн. шляхом звернення стягнення на майно передане в іпотеку, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (до квартири відноситься комора в підвалі під літ. ХСІV площею 2,6 кв.м).

стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Християнська злагода» витрати за надання правової допомоги в сумі 23 666 грн., судовий збір в сумі 51 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн (т.1 а.с.198).

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 травня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, з ОСОБА_3 в межах 605 000 гривень, з ОСОБА_4 в межах 30 000 грн. на користь Кредитної спілки «Християнська злагода» - 439635,84 грн., на користь ОСОБА_6 - 130 482 грн., на користь ОСОБА_7 - 46 388 грн., на користь ОСОБА_10 - 166 830 грн., на користь ОСОБА_8 - 400 000 грн. шляхом звернення стягнення на майно передане в іпотеку, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (до квартири відноситься комора в підвалі під літ. ХСІV площею 2,6 кв.м).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Християнська злагода» витрати за надання правової допомоги в сумі 23 666 грн., судовий збір в сумі 51 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а також в дохід держави 1649 гривень.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного Законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження Законом не передбачені. Враховуючи, що спірні зобов'язання випливають з кредитного договору, укладеного кредитною спілкою з фізичною особою, надання кредитних коштів здійснено за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов'язання тісно пов'язані з особою кредитора і в силу положень ст. 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов'язаннях не допускається, то немає правових підстав для задоволення позовних вимог про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 травня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_9, ОСОБА_10 а також представника КС "Християнська злагода" - Геша І.В. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 травня 2011 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції стягнув солідарно з ОСОБА_2, з ОСОБА_3 в межах 605 000 гривень, з ОСОБА_4 в межах 30 000 грн. на користь Кредитної спілки «Християнська злагода» - 439635,84 грн., на користь ОСОБА_6 - 130 482 грн., на користь ОСОБА_7 - 46 388 грн., на користь ОСОБА_10 - 166 830 грн., на користь ОСОБА_8 - 400 000 грн. шляхом звернення стягнення на майно передане в іпотеку, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (до квартири відноситься комора в підвалі під літ. ХСІV площею 2,6 кв.м), а також стягнув солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Християнська злагода» витрати за надання правової допомоги в сумі 23 666 грн., судовий збір в сумі 51 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

З таким висновком суду повністю погодись не можна, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ст.525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом та матеріалами справи установлено, що згідно договору про надання кредиту №112/07 від 19 березня 2007 року Кредитна спілка «Християнська злагода» зобов'язувалась надати ОСОБА_2 кредит в сумі 30 000 гривень на строк 24 місяці, з 19 березня 2007 року по 19 березня 2009 року (т.1 а.с.7-11).

Так, згідно видаткового касового ордеру №1136 від 19 березня 2007 року ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 5000 гривень (т.1 а.с.18), а згідно видаткового касового ордеру №1136 - відповідно 25000 гривень (т.1а.с.17).

Відповідно до договору про надання кредиту №173/07 від 04 травня 2007 року (а.с.20-24) КС «Християнська злагода» зобов'язувалась надати, а ОСОБА_2 повернути кредит в сумі 100 000 гривень. Кредит надано на строк 36 місяців, з 04 травня 2007 року по 04 травня 2010 року.

Як убачається з видаткового касового ордера №2032 від 04 травня 2007 року ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 70000 гривень (т.1 а.с.29).

З видаткового касового ордера №2064 від 05 травня 2007 року убачається, що ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 30 000 гривень (т.1а.с.30).

Згідно з договором про надання кредиту №173/07 від 07 травня 2007 року КС «Христіянська злагода» зобов'язалась надати, а ОСОБА_2 повернути кредит в сумі 505000 гривень. Кредит надано на строк 36 місяців, з 07 травня 2007 року по 07 травня 2010 року (т.1 а.с.119-125).

Як убачається з видаткового касового ордера №2647 від 10 травня 2007 року, ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 75000 гривень (т.1 а.с.34).

Згідно з видатковим касовим ордером №2772 від 15 травня 2007 року ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 75 000 гривень (т.1 а.с.35).

З видаткового касового ордера №2851 від 21 травня 2007 року убачається, що ОСОБА_2 отримала за каси КС «Християнська злагода» 75000 гривень (т.1.с.36).

Відповідно до видаткового касового ордера №2893 від 22 травня 2007 року ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 75000 гривень (т.1 а.с.38).

Як убачається з видаткового касового ордера №2914 від 23 травня 2007 року ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 75000 гривень (т.1 а.с.37).

Згідно з видатковим касовим ордером №2931 від 24 травня 2007 року ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 75000 гривень (т.1 а.с.39).

Відповідно до видаткового касового ордера №3126 від 02 червня 2007 року ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 55000 гривень (т.1 а.с.40).

Згідно з договором про надання кредиту №222/07 від 27 червня 2007 року КС «Християнська злагода» зобов'язалась надати, а ОСОБА_2 повернути кредит в сумі 25000 гривень. Кредит надано на строк 12 місяців, з 27 червня 2007 року по 27 червня 2010 року (т.1 а.с.49-53).

Як убачається з видаткового касового ордера №3614 від 27 червня 2007 року ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 25000 гривень (т.1 а.с.57).

Згідно з договором про надання кредиту №228/07-03 від 09 липня 2007 року КС «Християнська злагода» зобов'язалась надати, а ОСОБА_2 повернути кредит в сумі 500 000 гривень (т.1 а.с.126-130).

Отримання вказаної суми ОСОБА_2 з каси КС «Християнська злагода» стверджується наступними касовими ордерами: №№4106 від 16 липня 2007 року на суму 55500 гривень; №4219 від 20 липня 2007 року на суму 75000 гривень; №4243 від 23 липня 2007 року на суму 75000 гривень; №4330 від 26 липня на суму 25743 гривень; №4101 від 06 серпня 2007 року на суму 75000 гривень; №4704 від 09 серпня 2007 року на суму 75000 гривень; №4822 від 15 серпня 2007 року на суму 75000 гривень; №4972 від 22 серпня 2007 року на суму 43757 гривень (т.1 а.с.58-65).

Згідно з договором про надання кредиту №245/07 від 18 липня 2007 року КС «Христіянська злагода» зобов'язалась надати, а ОСОБА_2 повернути кредит в сумі 23342 гривень. Кредит надано на строк 24 місяців, з 18 липня 2007 року по 18липня 2009 року (т.1 а.с.66-70).

Як убачається з видаткового касового ордера №4172 від 18 липня 2007 року ОСОБА_2 отримала з каси КС «Християнська злагода» 23342 гривень (т.1 а.с.74).

Таким чином, судом першої інстанції вірно установлено, що ОСОБА_2 отримала в КС «Християнська злагода» кредит на загальну суму 1 183335,84 гривень.

Дана обставина підтверджується також в суді першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_13, яка працювала касиром у КС «Християнська злагода» та видавала вказані кошти ОСОБА_2

З тих підстав суд першої інстанції вірно не взяв до уваги заперечення представника ОСОБА_2 про те, що вказану суму по укладених кредитних договорах його довірителька не отримувала, підписані кредитні договори не свідчать про отримання саме такої суми кредиту, а також пояснення представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5, даних в суді апеляційної інстанції, про надуманість позовних вимог позивачів.

З огляду на наведене, в ОСОБА_2 наявний обов'язок повернути КС «Християнська злагода» 1 183 335,84 гривень.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно з договором поруки №112/07 від 19 березня 2007 року ОСОБА_4 взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язання, що випливають із Договору №112/07 від 19 березня 2007 року, за яким ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 30 000 гривень (т. а.с.14).

Отже, ОСОБА_4 несе солідарний обов'язок по виплаті вказаного кредиту в межах 30000 гривень лише з ОСОБА_2

Також, згідно з договорами поруки №173/07 від 04 травня 2007 року, №173/07 від 07 травня 2007 року ОСОБА_3 виступала поручителем по зобов'язаннях ОСОБА_2, передбачених кредитними договорами №173/07 від 04 травня 2007 року, №173/07 від 07 травня 2007 року. Загальна сума кредиту по вказаних кредитних договорах становить 605 000 гривень (т.1 а.с.26;31).

Таким чином, ОСОБА_3 несе солідарний обов'язок по виплаті вказаного кредиту в межах 605000 гривень лише з ОСОБА_2

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 17 серпня 2014 року у справі №6-185цс14 за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Спецстрой", товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Строй Інвест", товариства з обмеженою відповідальністю "Прогресбуд-Інвест", товариства з обмеженою відповідальністю "Прогресбуд", товариства з обмеженою відповідальністю "Золоті ключі", товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Строй СУ №2", ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У даній справі Верховний Суд України висловив наступну правову позицію:

відповідно до частини третьої статті 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

У даній справі ОСОБА_4 взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язання, що випливають із Договору №112/07 від 19 березня 2007 року, ОСОБА_3 виступала поручителем по зобов'язаннях ОСОБА_2, передбачених кредитними договорами №173/07 від 04 травня 2007 року, №173/07 від 07 травня 2007 року, відтак відповідальність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не може бути солідарною.

З тих підстав рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті вимог позивачів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходить права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі як ті, що випливають із змісту основного зобов'язання, так і ті, які забезпечують виконання вимоги кредитора, зокрема, порука і іпотека.

Згідно з договором про відступлення права вимоги від 07 грудня 2010 року КС «Християнська злагода» передала ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8 частину належного їй права вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_4 в частині сум заборгованості КС «Християнська злагода» перед вказаними особами, а саме:

ОСОБА_6 - судовий наказ Галицького районного суду м. Львова від 30 квітня 2009 року - 130482,02 грн;

ОСОБА_7 - рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2009 року - 46388,44 грн;

ОСОБА_10 - судовий наказ від 30 квітня 2009 року - 166830,72 грн.;

ОСОБА_8 - рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2010 року - 400 000 гривень (т.1 а.с.221-222).

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підставні в тій частині, що й вимоги КС «Християнська злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_4 та в розмірі визначеному вищезгаданими договорами про відступлення права вимоги.

Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, прав чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Згідно з вимогами ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Відповідно до п.5.1 договору іпотеки від 08 травня 2007 року у разі невиконання або неналежного виконання «Іпотекодавцем» умов (зобов'язань) за кредитним договором та/або за цим договором «Іпотекодержатель» вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення на предмет іпотеки. Право «Іпотекодержателя» на звернення стягнення на предмет іпотеки може виникати в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, що діє на момент звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як убачається із нотаріально-посвідченого договору іпотеки, укладеного між КС «Християнська злагода» і ОСОБА_2, остання передала в іпотеку КС «Християнська злагода» квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 168 кв.м. (до квартири відноситься комора в підвалі під літ. ХСІV площею 2,6 кв.м.).

Згідно з п.1.3. вказаного договору іпотека забезпечує повне виконання зобов'язань, що виникають з договору №175/07 про надання кредиту, інших договорів, які укладені та/або будуть укладені між сторонами.

Таким чином, підставною є позовна вимога Кредитної спілки «Християнська злагода», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 168 кв.м. (до квартири відноситься комора в підвалі під літ. ХСІV площею 2,6 кв.м.).

Положеннями частини першої статті 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна» як форма грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу статей 38,39 закону України «Про іпотеку» слід дійти висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього закону.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі №6-61 цс15.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного Законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_8, оскільки такі не передбачені законом колегія відкидає як необґрунтовані, оскільки у даному випадку відступлення права вимоги було обумовлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Крім того, недійсність укладеного Кредитною спілкою «Християнська злагода» із ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, та ОСОБА_8 договору про відступлення права вимоги прямо не встановлено законом, такий договір ніким не оспорено, а відтак в силу приписів ст.204 ЦК України правомірність такого договору презюмується.

Що стосується вимог КС «Християнська злагода» до відповідачів про стягнення витрат на правову допомогу, то такі не можуть бути задоволеними з наступних підстав.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із ч.1 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надати особа яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Вона допускається до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Дані про те, що представник Львівської Товарної Біржі, який проводив розрахунок до договору про надання правової допомоги від 07 липня 2010 року був допущений до участі справи як особа яка надає правову допомогу на підставі ухвали суду, відсутні.

На підтвердження надання правової допомоги та понесених витрат позивачем - КС «Християнська злагода» не представлено документів, що свідчать про оплату Львівській товарній біржі гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки)

Тому, у суду першої інстанції не було підстав стягувати з відповідачів на користь Кредитної спілки «Християнська злагода» витрати на правову допомогу в сумі 23 666 гривень та солідарно судові витрати.

З врахуванням зазначених обставин, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 травня 2011 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивачів

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 травня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Кредитної спілки «Християнська злагода», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах 605 000 (шістсот п'ять тисяч) гривень на користь Кредитної спілки "Християнська злагода" - 439 635 (чотириста тридцять дев'ять тисяч шістсот тридцять п'ять) гривень. 84 коп. за кредитними договорами №173/07 від 04 травня 2007 року та №173/07 від 07 травня 2007 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в межах 30 000 (тридцять тисяч) гривень на користь Кредитної спілки "Християнська злагода" - 439 635 (чотириста тридцять дев'ять тисяч шістсот тридцять п'ять) гривень 84 коп. за кредитним договором №112/07 від 19 березня 2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 - 130 482 (сто тридцять тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні.; на користь ОСОБА_7 46 388 (сорок шість тисяч триста вісімдесят вісім) гривень; на користь ОСОБА_10 - 166 830 (сто шістдесят шість тисяч вісімсот тридцять) гривень; на користь ОСОБА_8 - 400 000 (чотириста тисяч) гривень шляхом звернення стягнення на майно, передане в іпотеку, а саме квартиру АДРЕСА_1 (до квартири відноситься комора в підвалі під літ. ХСІV площею 2,6 кв.м).

В задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Християнська злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 23 666 (двадцять три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Християнська злагода» по 17 (сімнадцять) гривень судового збору та по 40 (сорок) гривень за ІТЗ розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.