УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення заробітної плати за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 1 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 1 березня 2004 року вона працювала на посаді страхового агента Корюківського відділення Чернігівського обласного управління приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК»), а з 1 липня 2004 року була переведена в Чернігівське обласне управління ПрАТ «УПСК».

13 лютого 2015 року її звільнено з даної посади.

Позивачка посилалася на те, що оплата праці найманого працівника повинна здійснюватися в розмірі не менше мінімальної заробітної плати, однак відповідач недонарахував і не виплатив їй заробітну плату за період із 1 грудня 2013 року по 13 лютого 2015 року на загальну суму 5 381 грн 55 коп.

Враховуючи викладені обставини, просила стягнути із ПрАТ «УПСК» на її користь зазначену суму недонарахованої та невиплаченої заробітної плати.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 1 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 19 квітня 2016 року, ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 85, 86, 90, 94, 95, 111 КЗпП України, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для виплати позивачці заробітної плати у заявленому нею розмірі.

Колегія погоджується з такими висновками судів.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судами, що 1 березня 2004 року ОСОБА_4 була призначена на посаду страхового агента Корюківського районного відділення Чернігівського обласного управління ПрАТ «УПСК» (а.с.4, 101).

1 липня 2004 року позивачку переведено на посаду страхового агента Чернігівського обласного управління ПрАТ «УПСК» (а.с.4, 207).

22 лютого 2005 року з нею був укладений письмовий трудовий договір за № 8 (а.с.64-65), згідно із п. 2.2 якого за роботу страхового агента по укладанню договорів страхування, приймання страхових платежів і обслуговування страхувальників встановлена виплата комісійної винагороди в розмірі, встановленому наказом керівника структурного підрозділу ПрАТ «УПСК».

Наказом начальника Чернігівського обласного управління ПрАТ «УПСК» від 4 січня 2005 року № 23 встановлено нормативи та умови оплати праці.

13 лютого 2015 року ОСОБА_4 звільнено із займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 4, 102-103).

Згідно із ст. 111 КЗпП України при невиконанні норм виробітку не з вини працівника оплата провадиться за фактично виконану роботу. Місячна заробітна плата в цьому разі не може бути нижчою від двох третин тарифної ставки встановленого йому розряду (окладу). При невиконанні норм виробітку з вини працівника оплата провадиться відповідно до виконаної роботи.

Відповідно до п. 3.3 колективного договору, укладеного між ПрАТ «УПСК» та трудовим колективом ПрАТ «УПСК»,страховим агентам товариства, які працюють за трудовим договором, згідно із ст. 3 Закону України «Про оплату праці», гарантується виплата мінімальної заробітної плати, встановленої діючим законодавством України, лише за умови виконання ними встановленого плану (об'єму платежів) за відповідний період (місяць) (а.с. 209-218).

Заробітна плата позивачці нараховувалась із урахуванням умов укладеного нею трудового договору (а.с. 64-65), тобто за фактично виконану нею роботу у вигляді комісійної винагороди від суми надходження страхових платежів.

За таких обставин, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, однак відповідно до ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 1 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик