Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/175/16 Головуючий у 1 інстанції: Куценко О.О.
Провадження № 22-ц/778/4743/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Савченко О.В., Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначено, що відповідно до укладеного договору № ZPAKSE00000187 від 31 січня 2007 року ОСОБА_3 отримала у ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі 10 080,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК». У зв`язку з порушенням зобовязань за вказаним кредитним договором відповідач станом на 19 червня 2015 року має заборгованість в розмірі 204 556,21 грн., в тому числі: 8 863,74 грн. заборгованість за кредитом; 60 965,88 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

4 233,60 грн. заборгованість за комісією; 130 492,99 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, яку позивача просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

На вказане рішення суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку.

Відповідач, будучи повідомлена належним чином про час, день та місце розгляду справи до судового засідання апеляційного суду 01 грудня 2016р. не з»явилась, не надавши заяв про відкладення розгляду справи та не сповістивши про причини своєї неявки. Тому справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника банку, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № ZPAKSE00000187 від 31 січня 2007 року ОСОБА_3 отримала у ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», кредит у розмірі 10 080,00 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Вказаним договором затверджений графік погашення кредиту, визначено щомісячні платежі та кінцевий термін повернення кредиту - 06 січня 2010 року.

Оскільки відповідач у визначений строк заборгованість за вказаним договором не погасила, банк в позові просив стягнути цю заборгованість станом на 19 червня 2015 року в розмірі 204 556,21 грн., в тому числі: 8 863,74 грн. заборгованість за кредитом; 60 965,88 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 233,60 грн. заборгованість за комісією; 130 492,99 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відмовляючи в задоволенні цього позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого просила відповідач до ухвалення рішення.

В апеляційній скарзі позивач оспорює вказані висновки суду, посилаючись на те, що, оскільки кошти за кредитним договором повернуто не було, то банк має право на суму боргу за кредитом нараховувати відсотки та пеню, які підлягають стягненню в межах строку позовної давності. Тому вважав, що судом неправильно встановлені обставини справи в цій частині, і тому необґрунтовано відмовлено в позові в повному обсягу.

Такі доводи апеляційної скарги відповідають наявним матеріалам справи, за якими колегією встановлені наступні обставини.

До звернення до суду з цим позовом ПРИВАТБАНК вже звертався в листопаді 2012р. з позовними вимогами до ОСОБА_3 до Індустріального районного суду Дніпропетровської області щодо стягнення заборгованісті за цим же кредитно-заставним договором № ZPAKSE00000187 від 31 січня 2007 року станом на 24.09.2012р. у розмірі 100 833,34 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2012р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитно-заставним договором № ZPAKSE00000187 від 31 січня 2007 року станом на 24.09.2012р. у розмірі 100 833,34 грн., в тому числі: за кредитом 8 863,74 грн., за процентами 36 501, 74 грн., за комісією - 4 233,60 грн., за пенею 51 234,26 грн. ( а.с. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох відповідачів, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. За ч. 3 цієї норми після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Отже, Банком в листопаді 2012р. було перервано строк позовної давності, перебіг якого заново розпочався з 21 грудня 2012р. - дати набрання рішенням Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2012р. законної сили.

З цього вбачається, що позовна давність щодо тіла кредиту та нарахованих станом на 24.09.2012р. відсотків, пені і комісії не спливла, так як ці складові заборгованості вже

були стягнуті з позичальника за іншим судовим рішенням, а саме: все тіло кредиту у сумі 8 863,74 грн., проценти у сумі 60 965,88 грн., комісія у сумі 4 233,60 грн., пеня у сумі 130 492,99 грн.

З пояснень представника банку в апеляційному суді слідує, що вказане рішення боржником не виконувалось.

Матеріали справи не містять доказів про часткове або повне погашення стягнутої за рішенням суду заборгованості, а також, що вказане рішення суду зверталось до примусового виконання. Відтак, на теперішній час заборгованість по тілу кредиту не погашена, тому банк продовжував нараховувати на заборгованість за тілом кредиту проценти, а також пеню за несплату заборгованості.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Вказаній нормі кореспондують умови кредитно-заставного договору щодо нарахування відсотків та пені. Так, згідно з пунктами 4.2, 4.7 договору при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, передбачених п. 1.1, тобто у разі неповернення кредиту до 29.01.2010р., позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 8,30 % на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Нарахування винагороди (комісії) на прострочену заборгованість не проводиться.

Відповідно до п. 5.1 договору, при порушенні позичальником будь-якого зобов»язання, передбаченого п.п. 3.2.2, 3.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення.

Таким чином, право нараховувати відсотки до дня повернення кредиту та відповідний обов»язок позичальника сплатити ці відсотки передбачені умовами кредитно-заставного договору, що відповідає положенням статті 1048 ЦК України, а у випадку порушення цього обов»язку нараховується неустойка у вигляді пені, що також узгоджено сторонами в договорі.

Разом з тим, у зв»язку з наявністю заяви відповідача про застосування строку позовної давності, слід перевірити, чи вся нарахована сума відсотків та пені вкладається в межі строку позовної давності, яка для відсотків становить 3 роки, для пені 1 рік, оскільки договором не визначався збільшений строк позовної давності.

Так, з цим позовом банк звернувся до суду 03.02.2016р., тому в межі позовної давності по відсоткам входить період з 03.02.2013р. по 03.02.2016р., а по пені з 03.02.2015р. по 03.02.2016р. Але банком заявлено позов про стягнення заборгованості, яка утворилась станом на 19.06.2015р., та в ході розгляду справи період стягнення заборгованості та її сума не збільшувались, тому стягненню підлягають відсотки, нараховані за період з 03.02.2013р. по 19.06.2015р. та пеня за період з 03.02.2015р. по 19.06.2015р.

Здійснивши підрахунок нарахованих процентів та пені за вказані періоди на підставі наданого банком табличного розрахунку, колегія визначила розмір заборгованості до стягнення: по процентам в сумі 21 518 грн., по пені в сумі 14 314,15 грн. А тому позов підлягає задоволенню саме в цій частині, у зв»язку з чим рішення суду першої інстанції слід скасувати у відповідності до вимог п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України та ухвалити у справі нове рішення про часткове задоволення позову банку.

З наданих платіжних документів вбачається, що банком у цій справі сплачено судовий збір на суму 2 812,33 грн. Але, враховуючи, що позов задоволено частково, то з відповідача на користь банку у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у сумі, пропорційній до задоволених вимог, яка становить 1 165,86 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2016 року у цій справі скасувати.

Позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 94-а, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № ZРАКSЕ00000187 від 31 січня 2007р. в загальній сумі 35 832 (тридцять п»ять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 15 копійок, в тому числі: за відсотками - в сумі 21 518 (двадцять одна тисяча п»ятсот вісімнадцять) гривень та за пенею в сумі - 14 314 ( чотирнадцять тисяч триста чотирнадцять) гривень 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 1 165 ( тисяча сто шістдесят п»ять) гривень 86 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Савченко О.В.

ОСОБА_4