Справа № 633/80/16-ц
Номер провадження 2/633/67/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Печенізький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Танасевич О.В.,

при секретарі судового засідання - Панченко С.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3.,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Печеніги, Харківської області цивільну справу за позовом

ФІРМИ «ДІМЄРУС ІНЖЕНЕРІНГ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ до ОСОБА_3, ОСОБА_2,

третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНО-ІНСТРУМЕНТАЛЬНИХ ТЕХНОЛОГІЙ»

про солідарне відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив (а.с. 2-6):

1)стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на його користь матеріальні збитки з урахуванням різниці курсу євро, які не були покриті полісом страхування цивільної відповідальності у розмірі 58 479 гривень 15 копійок; вартість проведення оцінки розміру матеріальних збитків, завданих внаслідок пошкодження автомобіля у сумі 1 000 гривень 00 копійок; роботи по шиномонтажу у сумі 1 000 гривень 00 копійок; послуги з доставки авто з місця ДТП 1 500 гривень 00 копійок; оцінка після ДТП, доставка на станцію техобслуговування, стоянка авто на СТО у сумі 1 164 гривень 00 копійок; понесені витрати на судовий збір у сумі 1 378 гривень 00 копійок;

2)стягнути з ОСОБА_2 1 000 гривень 00 копійок франшизи згідно зі страховим полісом № АІ 4798585 від 19 січня 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача ОСОБА_1 зазначала, що 6 листопада 2015 року о 19 годині 30 хвилин водій автомобіля Ford Sierra, державний номерний знак 54326ХК, ОСОБА_3 на 18 км автодороги «Чугуїв Великий Бурлук», не обравши безпечної швидкості руху та перетнувши суцільну смугу дорожньої розмітки, виїхав на зустрічну смугу дорожнього руху, допустивши зіткнення з вантажним автомобілем MAN в районі заднього лівого колеса, після чого автомобіль Ford Sierra відкинуло, і він вдарився в автомобіль CHEVROLET LACETTI NF 35В, державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався у зустрічному напрямку. Автомобіль CHEVROLET Lacetti належить на праві власності ТОВ «ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНО-ІНСТРУМЕНТАЛЬНИХ ТЕХНОЛОГІЙ», а ФІРМА «ДІМЄРУС ІНЖЕНЕРІНГ» ТОВ, орендує вказаний автомобіль згідно з договором оренди від 2 січня 2013 року. Внаслідок зіткнення автомобілю позивача - CHEVROLET LACETTI, було завдано механічні пошкодження, розмір матеріальної шкоди визначено експертом у розмірі 82 158 гривень 12 копійок, вартість висновку експертного автотоварознавчого дослідження складає 1 000 гривень 00 копійок. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду за оплату послуг евакуатора в розмірі 1 500 гривень 00 копійок; роботи з шиномонтажу у сумі 1 000 гривень 00 копійок; вартість оцінки після ДТП, доставка на станцію техобслуговування, стоянка авто на СТО у сумі 1 164 гривень 00 копійок. Представник позивача зазначав, що в калькуляції експерта, яка здійснювалась після ДТП, закладено в розрахунки колишній курс євро до гривні станом на 23 грудня 2015 року, що призвело до обчислення меншого еквіваленту шкоди у гривні, адже на час подання позову курс євро до гривні збільшився, в звязку з чим, позивач збільшив вартість відновлювального ремонту на 7 527 гривень 78 копійок. Крім того, на момент дорожньо-транспортної пригоди власник автомобіля ОСОБА_2 мав договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з «АСКО-МЕДСЕРВІС» (поліс № АІ/4798585, терміном дії до 19 січня 2016 року), до якого позивач звернувся з відповідною заявою у встановлений законом строк, та отримав страхове відшкодування у сумі 31 206 гривень 76 копійок за винятком франшизи, яка складає 1 000 гривень 00 копійок.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав повністю та не заперечував своєї вини у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 6 листопада 2015 року та в результаті якої було завдано механічні пошкодження автомобілю CHEVROLET LACETTI NF 35В, державний номерний знак НОМЕР_1. Будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_3 повідомив, що 6 листопада 2015 року він допомагав ОСОБА_2 по господарству, коли приблизно о 19 годині останньому стало погано, стан самопочуття ОСОБА_2 раптово погіршився, та він ліг на заднє сидіння належного йому автомобіля Ford Sierra, державний номерний знак 54326ХК. Перелякавшись за життя ОСОБА_2, який нічого не говорив, та намагаючись якомога швидше доправити його до медичного закладу для надання допомоги, ОСОБА_3 самовільно сів за кермо автомобіля Ford Sierra, державний номерний знак 54326ХК, та попрямував до лікарні, але на автодорозі «Чугуїв-Великий Бурлук», не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з автомобілем CHEVROLET LACETTI NF 35В, державний номерний знак НОМЕР_1. Після чого, ОСОБА_3 з місця дорожньо-транспортної пригоди втік, про подальший розвиток подій йому відомо зі слів ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4, проти позову заперечували повністю та пояснювали, що 6 листопада 2015 року ввечері ОСОБА_2 стало погано, стан його здоровя раптово погіршився через загострення хронічного захворювання серця, стояти стало важко і ОСОБА_2 приліг на заднє сидіння свого автомобіля Ford Sierra, державний номерний знак 54326ХК, після чого, він нічого не памятає аж до моменту удару, коли він впав на підлогу між заднім та передніми сидіннями. Як ОСОБА_3 сів за кермо та рушив з місця, ОСОБА_2 не відчув, своєї згоди на керування належним йому автомобілем ОСОБА_3 він не надавав, після зіткнення ОСОБА_2 перемістився на переднє сидіння та виліз через розбите вікно, коли і побачив, що знаходиться на дорозі, а його автомобіль та автомобіль CHEVROLET LACETTI NF 35В, державний номерний знак НОМЕР_1, розбиті. На місці зіткнення ОСОБА_3 не було.

Третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНО-ІНСТРУМЕНТАЛЬНИХ ТЕХНОЛОГІЙ», позов підтримала, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за відсутності її представника (а.с. 83).

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Печенізького районного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року у справі № 633/478/15-п (а.с. 7), 6 листопада 2015 року об 19 годині 30 хвилин на 18 км автодороги «Чугуїв-Великий Бурлук» ОСОБА_3, керуючи автомобілем Ford Sierra, державний номер 54326ХК, в темний час доби, не врахувавши дорожню обстановку, не вибравши безпечну швидкість руху, інтервал та дистанцію, скоїв зіткнення з автомобілем МАN, державний номер НОМЕР_2, та автомобілем CHEVROLET LACETTI, державний номер НОМЕР_1. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Як убачається з вищенаведеної постанови, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт (а.с. 7). Протокол стосовно ОСОБА_2 не складався.

Виходячи з частини четвертої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 своїми неправомірними діями, які полягали у порушенні ним вимог статей 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та внаслідок яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, пошкодив автомобіль CHEVROLET Lacetti NF 35B, державний номер НОМЕР_1, що є підставою для відшкодування ним матеріальної шкоди у повному обсязі.

Суд вважає за можливе стягнути матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 6 листопада 2015 року, на користь позивача, оскільки згідно з договором оренди від 2 січня 2013 року, укладеним між позивачем та ТОВ «ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНО-ІНСТРУМЕНТАЛЬНИХ ТЕХНОЛОГІЙ», позивач є орендарем автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 35B, державний номер НОМЕР_1, на якого відповідно до пунктів 3.4.1., 4.2. цього Договору покладено обовязок здійснювати ремонт автомобіля, а також утримувати та повернути предмет оренди в технічно справному стані. Власник автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 35B, державний номер НОМЕР_1, ТОВ «ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНО-ІНСТРУМЕНТАЛЬНИХ ТЕХНОЛОГІЙ», будучи залученим до участі у справі за ініціативою суду в якості третьої особи на боці позивача, самостійних вимог на предмет спору на заявив, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 83).

Разом з тим, суд відмовляє у позові в частині солідарного стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 6 листопада 2015 року, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1190 Цивільного кодексу України солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 8 своєї постанови № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємоповязаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру.

Як пояснили суду ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4, 6 листопада 2015 року ОСОБА_2 не дозволяв ОСОБА_3 сідати за кермо автомобіля Ford Sierra, державний номер 54326ХК, не передавав йому свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, не укладав з ним будь-яких цивільно-правових договорів (оренди, підряду тощо). Того дня ввечері ОСОБА_2, будучи обізнаним щодо хронічного характеру хвороби свого серця, відчувши біль в області серця, слабкість, запаморочення, діючи з метою уникнути падіння, вирішив лягти на заднє сидіння автомобіля Ford Sierra, державний номер 54326ХК. Проте, з проханням відвезти його в лікарню або викликати «Швидку медичну допомогу» він до ОСОБА_3 не звертався, коли останній сів за кермо не побачив та не відчув, коли ОСОБА_3 запустив двигун і привів автомобіль до руху.

Будучи допитаним в якості свідка в порядку, передбаченому статтею 184 Цивільного процесуального кодексу України, ОСОБА_3 пояснив, що 6 листопада 2015 року самовільно, не запитуючи дозволу ОСОБА_2, який на цей момент через різке погіршення самопочуття лежав на задньому сидінні автомобіля Ford Sierra, державний номер 54326ХК, заволодів та керував цим транспортним засобом з метою якнайшвидшого надання ОСОБА_2 медичної допомоги в умовах медичного закладу.

Пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є послідовними та узгоджуються з наданою суду медичною документацією, відповідно до якої ОСОБА_2 дійсно страждає на гіпертонічну хворобу ІІ стадії, 2 ступеню, ішемічну хворобу серця, в 2010 році був госпіталізований до Чугуївської центральної районної лікарні імені ОСОБА_5 зі схожими симптомами: біль у серці, відчуття серцебиття, слабкість, зниження працездатності (а.с. 120-121).

Допитані за клопотанням позивача свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, не підтвердили пояснень представника позивача ОСОБА_1, щодо перебування ОСОБА_2 на передньому пасажирському сидінні автомобіля Ford Sierra, державний номер 54326ХК, в момент зіткнення, спростувавши позицію позивача про надання ОСОБА_2 згоди на керування належним йому автомобілем ОСОБА_3 та його освіченість щодо цього. Натомість свідки повідомили, що місце перебування ОСОБА_2 в автомобілі Ford Sierra, державний номер 54326ХК, на момент зіткнення зазначити не можуть, пояснивши лише, що кілька хвилин потому після дорожньо-транспортної пригоди вони бачили, як ОСОБА_2 виліз через розбите вікно у дверях з боку переднього пасажирського місця, що не спростовує пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність відповідної правової підстави для використання ОСОБА_3 автомобіля Ford Sierra, державний номер 54326ХК, яке мало місце 6 листопада 2015 року, та про відсутність сукупних дій відповідачів або єдність їхнього наміру, що виключає можливість солідарної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на правові норми, які регулюють цивільно-правові відносини, що виникають з договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як на підставу виникнення обовязку ОСОБА_2, як власника автомобіля Ford Sierra, державний номер 54326ХК, відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням та фактично завданими матеріальними збитками.

За змістом полісу № АІ/4798585 від 19 січня 2015 року дія цього договору розповсюджувалась лише на страхувальника-фізичну особу, а саме на ОСОБА_2 у випадку керування ним автомобілем Ford Sierra, державний номер 54326ХК. В розумінні Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_3 не був застрахованою особою. Помилкова виплата страхового відшкодування за шкоду, завдану не страхувальником, а іншою особою, не може бути підставою для виникнення будь-яких обовязків у ОСОБА_2, як страхувальника, а є лише підставою для застосування статті 1191 Цивільного кодексу України, яка надає особі, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Оскільки позивачем не доведено наявність будь-якої правової підстави використання ОСОБА_3 автомобіля Ford Sierra, державний номер 54326ХК, станом на 6 листопада 2015 року, суд згідно з частиною третьою статті 1187 Цивільного кодексу України вважає ОСОБА_3 особою, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом та завдала позивачу шкоди діяльністю щодо його використання, що є підставою для відшкодування такої шкоди на загальних підставах.

Загальні підстави для відшкодування шкоди визначені частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, ОСОБА_3, як особа, яка 6 листопада 2015 року неправомірно заволоділа автомобілем Ford Sierra, державний номер 54326ХК, та завдала майнової шкоди позивачу внаслідок використання цього транспортного засобу, зобовязаний відшкодувати таку шкоду у повному обсязі.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 223 від 28 грудня 2015 року було визначено розмір матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 35В, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, у розмірі 38 648 гривень 11 копійок (а.с. 8-15).

Суд вважає безпідставним посилання позивача на ремонтні калькуляції, що є додатками до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 223 від 28 грудня 2015 року в обґрунтування матеріальних збитків у розмірі 82 158 гривень 12 копійок (а.с. 19), оскільки наведені в них ціни запасних частин, ремонтно-відновлювальних робіт, робіт з фарбування кузова тощо є зведеними та загальними даними для певної марки і моделі автомобіля, на підставі яких у висновку експертом обчислено розмір матеріальних збитків для конкретного транспортного засобу з урахуванням його фізичного зносу. Тобто для власника автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 35В, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, обчислено розмір матеріальних збитків у сумі 38 648 гривень 11 копійок (а.с. 39).

Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» на підставі полісу № АІ/4798585 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності від 19 січня 2015 року (а.с. 39) здійснила виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 31 206 гривень 76 копійок, що підтверджується випискою по рахунку від 10 лютого 2016 року (а.с. 40).

Отже, розмір збитків перевищує розмір виплаченого позивачу страхового відшкодування на підставі страхового полісу № АІ/4798585 від 20 січня 2015 року, на 38648,11 - 31206,76 = 7441 гривень 35 копійок (а.с. 39), які підлягають стягненню з ОСОБА_3

Крім того, суд стягує з ОСОБА_3 на користь позивача витрати, повязані з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 35В, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, у розмірі 1000 гривень 00 копійок, що підтверджується договором № 343/15 від 16 грудня 2015 року, рахунком-фактурою № 576 від тієї ж дати та актом приймання-передачі робіт від 28 грудня 2015 року (а.с. 41, 42, 43).

Суд також стягує з ОСОБА_3 на користь позивача витрати на доставку автомобіля згідно з рахунком № ЗиФ-0288944 від 12 листопада 2015 року у розмірі 1500 гривень 00 копійок (а.с. 44), на доставку до СТО, стоянку автомобіля та оцінку його ушкоджень згідно з рахунком № ЗиФ-0290989 від 2 грудня 2015 року у розмірі 1164 гривні 00 копійок (а.с. 45).

Разом з тим, суд відмовляє у стягненні на користь позивача 1000 гривень 00 копійок витрат на монтаж, балансування коліс та ремонт дисків (а.с. 46), оскільки, як убачається зі змісту висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 223 від 28 грудня 2015 року вартість ремонту та відновлення коліс автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 35В, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, увійшла до загальної суми матеріальних збитків, завданих власнику цього транспортного засобу (а.с. 8-36).

Суд також відмовляє у стягненні з ОСОБА_2 на користь позивача франшизи у розмірі 1000 гривень 00 копійок за договором № АІ 4798585 від 19 січня 2015 року, оскільки ця виплата увійшла до складу матеріальних збитків, які підлягають стягненню з ОСОБА_3, з огляду на положення статті 9 Закону України «Про страхування», відповідно до якої франшиза є частиною збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Крім того, як зазначав вище суд, ОСОБА_2 не несе відповідальності за шкоду, завдану належним йому автомобілем Ford Sierra, державний номер 54326ХК, під керуванням ОСОБА_3, оскільки останній користувався ним без належної правової підстави.

Суд також не вбачає підстав для збільшення розміру матеріальних збитків, завданих позивачу внаслідок пошкодження автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 35В, державний номерний знак НОМЕР_1, виходячи зі зміни курсу євро відносно гривні, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 509 та пункту 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України зобовязання виникає, зокрема, внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно з частинами першою та другою статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях за винятком визначення грошового еквіваленту зобовязання в іноземній валюті.

Експертний розрахунок вартості запчастин до автомобіля у перерахунку до євро не може вважатись визначенням грошового зобовязання ОСОБА_3 в еквіваленті до іноземної валюти, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положення частини другої статті 533 Цивільного кодексу України, а позовні вимоги щодо відповідальності ОСОБА_3 за несвоєчасне виконання грошового зобовязання на підставі статті 625 цього ж Кодексу позивачем не заявлялись.

Судові витрати по справі у вигляді судового збору суд розподіляє в порядку, передбаченому статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України, присуджуючи їх пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє у позові в частині стягнення з ОСОБА_2 матеріальних збитків на користь позивача, вжиті заходи забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_2 відчужувати ? частку будинку № 63 по вулиці Зінченка в смт. Печеніги, Харківської області, відповідно до частини шостої статті 154 Цивільного процесуального кодексу України застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Одночасно с ухваленням судового рішення суд може постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 60, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ФІРМИ «ДІМЄРУС ІНЖЕНЕРІНГ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНО-ІНСТРУМЕНТАЛЬНИХ ТЕХНОЛОГІЙ», про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ФІРМИ «ДІМЄРУС ІНЖЕНЕРІНГ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ (, місцезнаходження юридичної особи: 61054, Харківська область, місто Харків, вулиця Магаданська, будинок 7) матеріальні збитки на загальну суму 11 105 (одинадцяти тисяч ста пяти) гривень 35 копійок, зокрема: різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 7 441 (семи тисяч чотирьохсот сорока однієї) гривні 35 копійок; відшкодування вартості послуги з автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок; відшкодування вартості з доставки автомобіля у розмірі 1 500 (однієї тисячі пятисот) гривень 00 копійок та відшкодування витрат з доставки автомобіля на СТО, оцінки ушкоджень після ДТП та стоянки автомобіля у розмірі 1 164 (однієї тисячі ста шістдесяти чотирьох) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ФІРМИ «ДІМЄРУС ІНЖЕНЕРІНГ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ (, місцезнаходження юридичної особи: 61054, Харківська область, місто Харків, вулиця Магаданська, будинок 7) судовий збір у розмірі 242 (двохсот сорока двох) гривень 39 копійок.

Заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Печенізького районного суду Харківської області від 21 червня 2016 року, у виді заборони відчуження 1/2 частки будинку № 63 по вулиці Зінченка в смт. Печеніги, Харківської області, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, після набрання рішенням суду законної сили скасувати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Печенізький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: