Справа № 305/946/16-ц
Провадження по справі № 2/305/744/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

13.06.2016 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора в Закарпатській області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначено, що після смерті її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона як спадкоємець за законом звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у видачі такого нотаріусом було вдмовлено у зв»язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно, про що видано відповідну постанову.Спадкоємцем першої черги за законом є також ОСОБА_3, яка відмовилася від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла на себе всі права та обов»язки щодо спадкового майна. На підставі наведеного просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Кобилецько-Полянської селищної ради в судове засідання не з»явився. Селищний голова Гота І.І. направив суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, та визнання позовних вимог.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився. Державий нотаріус Кицка М.М. надала заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Так, відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки

(усиновителі) померлого.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється дружиною спадкодавця ОСОБА_2, а отже є, в силу ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловік ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис №10 та виконкомом Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яким яким є житловий будинок АДРЕСА_1

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При цьому, належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК таЗаконом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом встановлено, що підтвердженням приналежності, нині померлому ОСОБА_2 житлового будинку АДРЕСА_1, є договір купівлі-продажу від 30 травня 1984 року, укладений між ОСОБА_6, як продавцем та ОСОБА_2, як покупцем.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена 549 ЦК УРСР, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець вступив в управління та володіння спадковим майном , і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки вступила в оперативне управління та володіння спадковим майном, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що стверджено довідкою виконавчого комітету Кобилецькі-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області №1001 від 1 червня 2016 року.

Спору щодо набуття права на спадщину не існує, оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, що стверджено Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43929478 від 23 травня 2016 року та спадкодавцем заповіт не складався, свідченням чого є Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №43929473 від 23 травня 2016.

Інші двоє спадкоємців першої черги спадкування за законом, це діти спадкодавця - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини в користь матері ОСОБА_1.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 Закарпатської області

Судовий збір в сумі 678,82 гривень залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.