Спрва № 712/6415/16-ц
Провадження № 2/712/1628/16
Р ІШ Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовм ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення закордонного проїзного документу та тимчасвоий виїзд датини за кордон без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення закордонного проїзного документу та тимчасвоий виїзд датини за кордон без згоди батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народила доньку - ОСОБА_3. За заявою до органу реєстрації, на підставі п.1 частини 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, ОСОБА_4 визнав себе батьком дитини, про що свідчить запис у свідоцтві про народження та у книзі реєстрації. З моменту народження та по теперішній час дитина проживає з нею, про що свідчить довідка про склад сім'ї. Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З моменту народження дитини відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться з дитиною не спілкується. Більш того, позивач постійно проживає в іншій країні, а саме м. Москва. Росія. Позивачка не має з ним ніякого зв'язку, інформацією про його конкретне місце перебування та працевлаштування не володіє і не має змоги отримати від позивача дозвіл на виїзд дитини за кордон для відпочинку та лікування. Водночас, донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, а тому вона змушена звернутись до суду. У зв'язку з вищевикладеним, просить суд надати право на виїзд за кордон ОСОБА_5 без згоди батька.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила надати право на виїзд за кордон ОСОБА_5 без згоди батька. Мотивувала тим, що для повноцінного лікування та розвитку дитини їй потрібно перетинати кордон, а місце знаходження та проживання батька їй не відоме.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3, батьками дитини записані ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції.

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з нею проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

ОСОБА_4 тривалий час з дитиною не спілкується, не дбає про її розвиток та безпідставно не надає дозвіл на виїзд за кордон.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь - який час повернутися в Україні.

Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Пункт 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 року, вказує, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Пунктами 3, 4, 5 постанови КМ України від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» передбачено, що: Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одною з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Статтями 7, 155 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Статтями 3,6 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, учасником якої є Україна з 27.09.1991 року, встановлено - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Стаття 27 цієї Конвенції передбачає - держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 оформлення проїзного документу дитини здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі , коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально .

Відповідно до п. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Аналізуючи наведене, суд вважа, що ОСОБА_4 діє всупереч інтересам дитини, оскільки тривалий час з донькою не спілкується, не дбає про її розвиток та безпідставно не надає дозвіл на виїзд за кордон.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 141, 150 СК України, ст. 4 п. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд

В И Р І Ш И В:

Надати ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дозволити ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: