Справа № 446/1355/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі - Грубій Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянка -Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сілецької сільської ради Кам»янка-Бузького району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Сілецької сільської ради Кам»янка-Бузького району, в якому просить визнати за нею право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1»янка-Бузького району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона в період з 1976 по 1990 роки працювала продавцем в магазині, що належав ВРП «Львівлісдерев» Лісопаркертного заводу. В цей період на даному підприємства їй було виділено квартиру АДРЕСА_2»янка-Бузького району. На сьогоднішній день документальні матеріали ВРП «Львівлісдерев» Лісопаркетного заводу не збереглися. Вона продовжує проживати у вказаній квартирі, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним майном, доглядає за квартирою, утримує її, сплачує комунальні послуги. А також виготовила технічний паспорт на квартирук та звернулася до сільської ради про визнання за нею права власності на квартиру, оскільки понад десять років вона безперервно користується даним житлом, однак останні відмовили їй та рекомендували звернутись до суду.

Позивачка у судове засідання не з»явилася, проте суду надіслала заяву в яких просила справу розглядати у їх відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, однак подав заяву в якій просить розглядати справу за відсутності представника.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1»янка-Бузького району, що також підтверджується копією будинкової книги.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно довідки №377 від 08.07.2016 р., виданої Сілецькою сільською радою, про те, о баран Л.В., ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно зареєстрована в житловому будинку №8 кв.1 по вул.. Івана Франка в селі Тартак Кам»янка-Бузького району Львівської області з 18 червня 1988 року.

29.06.2016 р. позивачем був виготовлений технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1»янка-Бузького району Львівської області.

Таким чином, позивач проживала в даній квартирі з 1988 року та була зареєстрована за вказаною адресою, по даний час добросовісно, відкрито та безперервно володіла квартирою №1 в буд.8 по вул.І.Франка в с.Тартак Кам»янка-Бузького району Львівської області і відповідно, в розумінні ст. 344 ЦК України набула право власності на це майно в порядку набувальної давності.

Отже судом встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені ним письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 344 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1»янка-Бузького району Львівської області.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий