Справа № 357/5497/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 надав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що діти проживають разом з ним та знаходяться на його повному утриманні, хоч зареєстровані за місцем проживання їх матері відповідачки по справі. Шлюб з відповідачем був розірваний, сторони проживають окремо, відповідач участі в утриманні дітей, які є інвалідами з дитинства не приймає, а доходів позивач не має, оскільки здійснює догляд за дітьми інвалідами. Для забезпечення потреб дітей інвалідів, необхідно стягнути аліменти на їх утримання в розмірі 1/ 4 частини всіх видів доходів відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що матеріально утримувати своїх дітей він не має можливості, просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив і просив стягнути на його користь аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі по 1/ 4 частині всіх видів доходів відповідачки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала повністю, надала письмові заперечення проти позову, згідно з якими вона особисто брала участь не тільки у витратах на утримання дітей, а ще й у додаткових витратах на них, оплачувала лікування дітей, забезпечувала їх вбрання, продуктами харчування, іграшками, необхідними приладами, тобто твердження позивача, щодо її ухилення від утримання дітей є не правдивими.

Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Обставини, на які посилається позивач в судовому засіданні повністю підтверджуються матеріалами справи, в тому числі копіями свідоцтв про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії 1-ОК № 308351, виданим повторно 26.08.2015р. Відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1789, ОСОБА_6, 09.10.2010р.н. серії 1-ОК № 308350, виданим повторно 26.08.2015р. Відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1788.

В яких батьками дітей записані ОСОБА_1 батько, ОСОБА_2 - мати.

З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що мати дітей не надає матеріальну допомогу на утримання дітей в належному обсязі, хоч не заперечував той факт, що періодично відповідачка надавала грошові кошти на їх утримання, допомагала продуктами харчування. На цей час позивач не працює, здійснює догляд за дітьми інвалідами.

Судом встановлено, що позивач є законним представником дитини інваліда ОСОБА_6, згідно посвідчення № 081815, виданого Управління соцзахисту населення Білоцерківської міської ради 07.04.2016р.

Відповідно до довідки № о/с 616/47 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні сорцзахисту населення Білоцерківської міської ради та отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда ОСОБА_5 розміром 1335,30грн. за період з 15.02.2016р. по 08.02.2021р.

Суду надані також докази проходження дітьми позивача курсу реабілітації на базі медичного відділення Білоцерківського центру соціальної реабілітації змішаного типу для інвалідів і дітей інвалідів «Шанс» сином ОСОБА_3 два рази в 2015р., один раз у 2016р. та сином ОСОБА_4 три рази в 2015р. один раз в 2016р.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 зарахований в дошкільний заклад комбінованого типу №3 «Веселка» з 18.11.2013року, а ОСОБА_6 відвідує денну групу медико соціальної реабілітації в КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» .

Відповідно до довідок виданий Управлінням соцзахисту населення Білоцерківської міської ради від 17.06.2016р. № 1743/10, 1742/10 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує станом станом на червень 2016р на сина ОСОБА_4 державну соціальну допомогу в розмірі 2019,00грн. , а на сина ОСОБА_3 1405,00грн.

Відповідно до трудової книжки позивача він не працює з 07.09.2013року.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні послалася на те, що вона працює, є суб»єктом підприємницької діяльності з 01.04.2015року. Також, відповідачка згідно з довідкою, виданою Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради №661 від 21.06.2016року проживає та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею зареєстровані її сини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

Таким чином, суду надані докази того, що діти хоч і зареєстровані разом з відповідачкою, але фактично проживають з батьком позивачем у справі за адресою вул.. Українська, 22 м. Біла Церква.

Дійсно відповідачка довела ті обставини, що частково здійснює лікування, оздоровлення своїх дітей, але подані нею документи підтверджують, що оплату 16722,00грн. за лікувальну путівку ОСОБА_8 здійсним Білоцерківський Благодійний фонд ОСОБА_9.

При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття.

Згідно ст.. 182 кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч.2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З врахуванням вимог закону, наданих суду доказів, що підтверджують позовні вимоги, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення.

При цьому, судом враховуються ті обставини, що на утриманні відповідачки є син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, але не враховані її заперечення щодо надання належного матеріального забезпечення своїм дітям.

На думку суду, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1 /6 частини всіх видів заробітку відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає вимогам закону і не порушує законних прав відповідача.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Також, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір 243,60грн.

Керуючись ст.ст. 15,60, 212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст. 180,182 , 191 СК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей : сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі по 1 /6 частині всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей, починаючи з 12.05.2016р.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 551,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_10