У х в а л а

30 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

ЗакропивногоО.В., Мазур Л.М., Нагорняка В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» про визнання недійсними результатів торгів, свідоцтва про право власності та за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про припинення державної реєстрації права власності на частку квартири, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що публічні торги були проведені з порушенням вимог закону, оскільки майна, яке було реалізовано на торгах насправді не існує, а самі торги проведені з порушенням вимог публічності. Крім того, порушені його права як власника частини спірного майна. Просив суд визнати недійсними результати публічних торгів з відчуження спірної квартири та свідоцтва про право власності від 19 липня 2012 на вказану квартиру.

05 травня 2015 до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій відповідачі просили суд припинити державну реєстрацію права власності позивача на частину квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 09 липня 2015 року об'єднано в одне провадження позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про припинення державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на частку квартири з первісними вимогами.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги від 21 червня 2012 року з реалізації арештованого нерухомого майна: 1/2 частини квартири № 14, загальною площею 31,5 кв. м, житловою площею 18,4 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1

Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 348 від 19 липня 2012 року, посвідчене приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстроване в реєстрі за № 233.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_4

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, що порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» про визнання недійсними результатів торгів, свідоцтва про право власності та за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про припинення державної реєстрації права власності на частку квартири призначити до судового розгляду на 13 липня 2016 року о 10 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.В. Закропивний Л.М. Мазур В.А. Нагорняк