Справа № 536/697/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 04 травня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2004 року. Від шлюбу мають двох дітей: синів ОСОБА_3, 08 січня 2006 року народження.та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однією сім'єю вони прожили до квітня 2013 року, однак спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, через що фактично припинили спільне проживання і на даний час вона проживає з синами окремо від відповідача, спільного господарства з ним не веде. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Тому просила розірвати шлюб, визначити місце проживання дітей з нею, відновити дошлюбне прізвище Грицаненко.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила не призначати строк для примирення, так як збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам її дітей, її чоловік не здатен до сімейного життя, ображає її в присутності дітей, не приймає участі у вихованні дітей та матеріально не допомогає, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, згідно поштових довідок останній не проживає за адресою його місця реєстрації, а відтак в силу ч.5 статті 74 ЦПК України вважається таким, що судовий виклик вручений йому належним чином (а.с.26,27)

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню.

Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 серпня 2004 року. Від шлюбу мають двох малолітніх синів: ОСОБА_3, 08 січня 2006 року народження.та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через втрату почуттів любові та поваги сторони припинили сімейні стосунки і понад три роки проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, так як не знаходять взаєморозуміння між собою. Позивач просила суд не призначати їм строку для примирення, так як збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дітей, вона втратила почуття поваги та любові до чоловіка, бажання відновити сімейні стосунки у сторін відсутні. Шлюб розпався з вини обох сторін.

Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї.

Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Місце проживання дітей за домовленістю сторін суд визначає з матір'ю.

Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин суд відновлює позивачу її дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно квитанції позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 551 гривень 21 копійку (а.с.1), тому суд присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ці судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини, ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 7-10 статті 7, статтями 110-113 Сімейного кодексу України, статтями 10,11,88,209,212,214,215,218,224-226,367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дошлюбне прізвище Грицаненко, зареєстрований 21 серпня 2004 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 565.

Відновити позивачу дошлюбне прізвище Грицаненко.

Місце проживання малолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ю. І. Степаненко