Провадження № 2/537/1241/2016
Справа № 537/5231/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2016 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, ОСОБА_2, зареєстрований 13 вересня 2013 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №794; стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 551, 21 грн.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 13 вересня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №794. За час перебування у шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначає, що протягом останніх двох років сімейне життя між нею та відповідачем погіршувалося, виникали непорозуміння, суперечки, зневажливе ставлення, що призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. Із лютого 2014 року позивачка з сином мешкають окремо від відповідача. ОСОБА_1 зазначає, що відновлення шлюбно-сімейних відносин є неможливим, оскільки подальше їх збереження суперечить її інтересам, а також негативно впливає на малолітнього сина. Позивачка вказує, що відповідач на даний час офіційно не працює, однак має систематичний дохід, у зв'язку із чим може належним чином виконувати зобов'язання зі сплати аліментів, а тому повинен виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Позивачка, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі; змінила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.; після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище ОСОБА_1 та визначити місце проживання дитини з матір'ю; просила судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, на стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі розмірі 500 грн. щомісячно згоден; просив визначити місце проживання дитини з матір'ю.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі досліджених та оцінених письмових доказів.

Суд, приймаючи до уваги думку сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

13 вересня 2013 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, було зареєстровано шлюб за актовим записом №794, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області.

Від вказаного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, видане 08 листопада 2013 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області.

Як встановлено в судовому засіданні, подружжя шлюбних відносин не підтримує з лютого 2014 року, спільного господарства не веде, проживає окремо.

В судовому засіданні встановлено, що бажання поновлювати сімейні стосунки та збереження сім'ї у сторін відсутнє. Примирення неможливе.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки сторони не підтримують сімейних стосунків тривалий час, спільного господарства не ведуть, приймаючи до уваги фактичні взаємини подружжя, той факт, що примирення та збереження сім'ї неможливе, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивачки в частині розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає.

Сторони дійшли згоди про визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4, з матір'ю. Суд вважає це правильним і таким, що відповідає інтересам дитини.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 бажає залишити прізвище ОСОБА_1.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини, суд виходить з наступного.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України ОСОБА_2 за власною ініціативою аліменти не виплачує, у відповідності до статті 188 Сімейного кодексу України від сплати аліментів не звільнений; угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог статті 184 Сімейного кодексу України, у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частку доходу одержує в натурі чи за наявності інших обставин, у зв'язку з якими складно чи неможливо визначити фактичний дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За викладених обставин, приймаючи до уваги факт, що дитина мешкає разом з матір'ю, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів засновані за законі, одночасно враховуючи ту обставину, що відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід, приймаючи до уваги думку відповідача, оскільки відповідач не має на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.

Оскільки частиною 1 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачені нею при подачі позову до суду в частині вимог про розірвання шлюбу.

Частиною 2 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги викладене, оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору за подачу до суду позову про стягнення аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 79, 88, 174, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 105, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 вересня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 794 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити з матір'ю - ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01 листопада 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.О. Зоріна