Справа № 229/1171/16-ц
Провадження №2/229/672/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача , в якому зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі. Вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, 21 березня 2006року народження, та ОСОБА_4, 10 лютого 2011року народження.

На даний момент вони з відповідачем не мешкають разом, сімейні стосунки не підтримують. Вони домовлялися про фінансову допомогу з його боку, але він не надає її, не вважає за потрібне утримувати дітей. На даний час вона не працевлаштована, її доходи невеликі для того, щоб повноцінно забезпечувати двох дітей.

Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць , до досягнення найстаршою дитиною повноліття

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що шлюб з відповідачем розірвано в липні 2015року. Після розірвання шлюбу вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча зареєстрована в квартирі матері, по вул. Космонавтів12,/120 м.Дружківка. Після розірвання шлюбу діти проживали з батьком, в них була така домовленість. Але з квітня 2016року разом з нею проживає син ОСОБА_5. ОСОБА_6 з нею не проживає, вона мешкає з батьками її колишнього чоловіка ОСОБА_2 Вона приймає участь в її утриманні шляхом придбання для неї одягу, необхідних речей для школи. Тому вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання двох дітей, як сина, так і доньки. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що фактично після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з ним в будинку по вул.Братська, 1ж. Зареєстрований він по вул.Степна,157, в будинку своїх батьків. Син ОСОБА_5 проживав з ним до 05 квітня 2016року , після чого позивачка забрала його до себе силою, всупереч бажання дитини. Як він зрозумів для того, щоб звернутися до суду за аліментами. ОСОБА_6, старша дитина, тому вона висловила свою думку матері і не забажала пітти з нею. Він на даний час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості. Але він застосовує заходи щодо пошуку роботи, має тимчасові заробітки. І коли його не має вдома, то донька дійсно перебуває з його батьками, які проживають рядом і доглядають за нею в його відсутність. Але доньку він утримує, а не позивач. ОСОБА_6 всім забезпечена.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Статтею 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнанні сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2005року, який було розірвано рішенням суду від 22 липня 2015р. і з 17 листопада 2015року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_7 (а.с.5-6).

Судом встановлено, що позивач і відповідач є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, 21.03.2006року народженя, і ОСОБА_4, 10 лютого 2011року народження. (а.с.7,8).

Судом встановлено, що ОСОБА_4, проживає разом з матір"ю ОСОБА_1, по вул.Космонавтів, 12-119, м.Дружківка і знаходиться на її утриманні з квітня 2016року, що визнається відповідачем у справі.

ОСОБА_8, який складений головою територіального комітету 01 квітня 2016року (а.с.19) ОСОБА_9, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживають разом з батьком з серпня 2015року.

Позивач визнає той факт, що донька з нею не проживає, але її ствердження, що донька ОСОБА_3 не проживає з батьком ОСОБА_2, а проживає з бабусею та дідусею, по вул.Степна, в судовому засіданні нічим не доведені.

Також позивачем не доведені обставини, що вона надає матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_3.

Таким чином , суд вважає встановленим, що донька сторін у справі, ОСОБА_3, проживає разом з батьком , відповідачем у справі, до теперішнього часу і знаходиться на його утриманні.

Тому, на думку суду, відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання донька ОСОБА_3 .

Щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5, то вони підлягають задоволенню.

ОСОБА_8 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_8 зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що відповідач не працює, перебуває на обліку в Дружківському міскьому центрі зайнятості, як безробітний з 25 лютого 2015року. За період з 25 лютого 2016р по 30 квітня 2016року доходу не отримував (а.с.28)

Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, що він має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_3, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 10 лютого 2011року народження, в розмірі 1/6 частини.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти з дня пред"явлення позову, тобто з 04.04.2016року.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір", то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223,367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, який народився 26 травня 1986 року у м.Дружківка Донецької області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 10 лютого 2011року народження, у розмірі 1/6 частини його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 квітня 2016р.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць надати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) у доход державного бюджету м.Дружківка судовий збір у сумі 551,20 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова