Справа № 573/1718/16-ц
Номер провадження 2-п/573/3/16
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Сітало Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі заяву ОСОБА_1, - про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 01 листопада 2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1,- про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, - про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 01 листопада 2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1,- про стягнення заборгованості за кредитним договором,- відмовити у звязку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :

Повний текст ухвали буде виготовлено 09 грудня 2016 року.

Справа № 573/1718/16-ц

Номер провадження 2-п/573/3/16

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» грудня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Сітало Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі заяву ОСОБА_1, - про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 01 листопада 2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1,- про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 01 листопада 2016 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1,- про стягнення заборгованості за кредитним договором, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору у сумі 77 273 ( сімдесят тисяч двісті сімдесят три) грн. 38 коп., а також судовий збір у сумі 1378(одну тисячу триста сімдесят вісім) грн., а всього: 78 651 ( сімдесят вісім тисяч шістсот пятдесят одну) грн. 38 коп.

21 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обгрунтувавши свої вимоги тим, що приймаючи рішення про проведення заочного розгляду справи за його відсутності, суд виходив з того, що він, як відповідач у справі, був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи.

ОСОБА_1 вказує, що він 01 листопада 2016 року знаходився на амбулаторному лікуванні, маючи гострий бронхіт та ГРВІ, тому не зміг зявитися до суду належно підготовленим, щоб висловити свої заперечення проти вимог позивача.

Що він уклав договір від 17 жовтня 2010 року, 17 травня 2013 року отримав кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 18 000 ( вісімнадцять тисяч) гривень зі сплатою 27,60 % відсотків річних. Згідно даних банку, про що свідчить Таблиця розрахунку заборгованості за договором від 17.10.2010 року станом на 30.06.2016 року він ним користувався.

Що 29 листопада 2013 року виникла прострочена заборгованість, і саме з цього періоду почали нараховуватися пеня та штрафи на цю заборгованість. Згідно цих же умов банк знизив кредитний ліміт до 16 837 грн. та почав нараховувати пеню та штрафи на цю суму.

01.09.2014 року банк підняв відсотки за користування кредитом з 27,60 % річних до 32,40% річних за користування кредитним лімітом, що заборонено законодавством. 11.04.2015 року банк знову підняв відсотки за користуванням кредитом з 32,40% річних до 42% річних, що є порушенням чинного законодавства. Що дані умови, що склалися між сторонами договору,- є нікчемними та не відповідають змісту зобовязання, а саме з 01 вересня 2014 року, тому не можуть бути взяті судом до уваги. Також, як вказує ОСОБА_1, банк порушив позовну давність щодо оскарження до суду права вимоги оплати штрафів та пені, оскільки позовна давність щодо них обчислюється у один рік. Та пункт про підняття відсоткової ставки є нікчемним.

ОСОБА_1 вказує, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), тому обставини, що склалися між банком та ним, відповідачем по справі, повинні розглядатися судом лише про суму тіла кредиту та відсотків до 01 вересня 2014 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути заяву без участі представника позивача.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи і додані до заяви про перегляд заочного рішення суду докази, суд вважає за необхідне залишити заяву без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до пункту 4 частини 2 ст.229 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна містити посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно частини 1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, правовою підставою для скасування заочного рішення суду є сукупність вказаних вище обставин: 1) поважність причин неявки відповідача та 2) істотність доказів для правильного розгляду справи, на які посилається відповідач.

По-першому питанню, з матеріалів справи вбачається і про це вказано в мотивувальній частині заочного рішення суду, відповідач про день і час розгляду справи 01.11.2016р. був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення(а.с.57). Поважність причин неявки до суду він обґрунтовував хворобою станом на 01.11.2016р., в підтвердження чого лише 02.11.2016 року направив до суду електронною поштою копію довідки № 5036 від 01.11.2016 року Сумської міської клінічної лікарні № 4 про знаходження на амбулаторному лікуванні, з якої вбачається, що він захворів 17.10.2016 року на ГРВІ( а.с.65-копія довідки), тобто належних доказів про хворобу станом на день постановлення заочного рішення, а саме: 01.11.2016 р. і доказів про хворобу відповідача на цей час суду не надано, а тому суд при вирішенні даної заяви виходить з того, що докази поважності неявки відповідача в судове засідання 01.11.2016р. відсутні. Також підлягає сумніву достовірність наданої медичної довідки, так як відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а згідно його поясненням в судовому засіданні від 07.12.2016 року він мешкає в м.Суми по вул. СКД, що свідчить про те, що Сумська міська клінічна лікарня №4 не обслуговує територію Зарічного району м.Суми.

По-друге, обставини, на які посилається відповідач як підставу для перегляду заочного рішення суду, по своїй суті не можна визнати істотними доказами згідно пункту 4) частини 2 ст.229 ЦПК України, а охоплюють загальні заперечення відповідача проти позову, які він так і не надав суду протягом двох місяців, а інших доказів або посилання на такі докази, які б мали істотне значення для правильного розгляду справи в розумінні частини 1 ст.232 ЦПК України та могли б спростувати доводи позивача і вплинути на прийняття рішення по справі, суду не надано. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд також враховує, що відповідач ОСОБА_1 щодо несправедливих умов договору не звертався до суду у встановленому законом порядку з приводу безпідставного підняття відсоткової ставки банком та несправедливих умов договору. Доводи про те, що суд не мав права стягувати неустойку є безпідставними, так як позов було предявлено в межах позовної давності, передбаченої ст. 258 ЦК України, оскільки до 27.02.2015 року відповідач ОСОБА_1 сплачував заборгованість по кредиту, у звязку з чим позовна давність переривалася.

Крім цього, судом враховуються ті обставини, що справа перебувала в провадженні суду з 02.09.2016 року по 07.12.2016 року, тобто понад два місяці, і судом неодноразово викликався до суду відповідач, який не зявився в судове засідання призначене на 27 вересня 2016 року без поважної причини, вказавши в заяві про відкладення розгляду справи знаходження його у відрядженні, але підтверджуючих документів суду не надав про його відрядження протягом двох місяців. В судове засідання від 17.10.2016 року відповідач також не зявився без поважної причини, так як довідку про свою хворобу направив до суду електронною поштою після судового засідання - 18.10.2016 року(а.с.53), втретє на 01.11.2016 року відповідач також не зявився до суду без поважної причини, а довідку про свою хворобу направив до суду лише 02.11.2016 року електронною поштою( а.с.64,65).

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що правові підстави згідно ст.232 ЦПК України для скасування заочного рішення суду відсутні, а заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 230-232, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, - про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 01 листопада 2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1,- про стягнення заборгованості за кредитним договором,- відмовити у звязку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :