Справа № 201/5697/16-ц
Провадження №2з/201/276/2016р.
Провадження № 2з/201/277/2016р.
У Х В А Л А

ПРО ВІДМОВУ У ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

01 грудня 2016р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_1) про визнання права спільної сумісної власності на майно та грошові кошти, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на ? частину майна та грошових коштів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру, визнання права власності на ? квартири, визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на ? частину земельної ділянки та за позовом третьої особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду з 20.04.2016р. перебуває вищевказана цивільна справа, по якій ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 17.05.2016р. було відкрито провадження.

29.11.2016р. від представника позивачки за основним позовом ОСОБА_2 та представника третьої особи ОСОБА_1 надійшли заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Представник позивачки ОСОБА_4О.(діє на підставі довіреності від 09.11.2016р.) в наданій суду заяві просила накласти арешт на все майно відповідача ОСОБА_3, посилаючись на те, що все спільне майно подружжя, придбане під час шлюбу, оформлене на відповідача по справі, який має реальну можливість його реалізувати, підтвердженням чого є низка оголошень в мережі Інтернет про продаж майна.

Представник третьої особи ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 31.10.2016р.) також просила накласти арешт на все майно відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посилаючись при цьому на те, що все майно, придбане подружжям, оформлене на відповідача, який має можливість його реалізувати, а тому наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою представників позивачки та третьої особи про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе в її задоволені відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Подаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, представник позивачки просила накласти арешт на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_3, а представник третьої особи просила накласти арешт на все майно, що належить відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Між тим, ані представником позивачки, ані представником третьої особи не зазначено обґрунтування обрання саме такого виду забезпечення позову, як накладення арешту, та не зазначено переліку майна, на яке слід накласти арешт.

Відповідно до 5.6.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 74/5 від 15.12.1999р., арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Таким чином, враховуючи, що зміст заяв про вжиття заходів забезпечення позову не містить переліку майна, яке належить на праві власності відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2, не містить обґрунтування необхідності обрання саме такого виду забезпечення позову, як арешт, а також приймаючи до уваги, що накладення арешту призведе до порушень права власності відповідачів щодо користування та володіння майном, то підстав для задоволення заяв представника позивачки та представника третьої особи про вжиття заходів забезпечення позову немає, та в їх задоволені слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 5.6.1, 5.6.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 74/5 від 15.12.1999р., ст.ст. 151, 152, 210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволені заяви представника ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_1) про визнання права спільної сумісної власності на майно та грошові кошти, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на ? частину майна та грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру, визнання права власності на ? квартири, визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на ? частину земельної ділянки та за позовом третьої особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко