Справа № 758/1713/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Прокопенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_4, про визнання об'єктом права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_4, про визнання об'єктом права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя та визнання права власності.

Представником позивача ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення позову в порядку ст. 151 ЦПК України, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу №618 від 21.04.2015 р.

Заяву обґрунтував тим, що відповідачем 17.01.2014 р. було відчужено гаражний бокс шляхом його продажу проти волі позивача та не в інтересах сім'ї, отже є всі підстави вважати, що відповідач може так само відчужити квартиру, що знаходиться у його власності, а тому є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного, а саме зважаючи, що позивачем не обґрунтовано необхідність у застосуванні такого виду забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості встановити, що такий вид забезпечення позову буде співмірним заявленим вимогам, а також, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити або утруднити виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_4, про визнання об'єктом права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя та визнання права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м.Києва в 5-тиденний строк з дня постановлення (отримання копії) ухвали.

СуддяГ. Б. Супрун