Справа № 361/459/16-ц Головуючий у І інстанції Білик Г. О.
Провадження № 22-ц/780/6174/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 06.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 листопада 2015 року в с.Гоголів Броварського району Київської області по вул. Київська, 168-а сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілів «MITSHUBISHI LANSER » д.р.н. АІ 7462 ВМ під керуванням позивача та «SHEVROLE LACETTI» д.р.н. АІ4617 ВО під керуванням відповідача, який виїжджаючи з місця стоянки біля магазину «Солодощі та продукти» на проїздну частину дороги, не дав дорогу автомобілю позивача, в результаті чого допустив зіткнення, внаслідок якого автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в СК «Альфа-гарант», яка провела оцінку завданих механічних пошкоджень автомобілю позивача для здійснення відшкодування. Відповідно звіту № 16435 величина втрати товарної вартості становить суму 24 784 грн. 14 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь.

Під час розгляду справи позивач уточнив розмір позовних вимог і остаточно просив стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 29 655 грн. 39 коп. відповідно висновку експерта судової авто-товарозначої експерттзи, яку обгрунтовує тим, що ліміт відповідальності СК «Альфа-гарант» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 50 000 грн, а тому рещту слід стягнути з винуватої в ДТП особи.

А також позивач просив стягнути 20 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій відповідача, яку обгрунтовує тим, що внаслідок ДТП він зазнав значних душевних страждань.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, матеріальну шкоду в розмірі 29 655(двадцять девять тисяч шістсот пятдесят пять ) грн. 39 коп., моральну шкоду в розмірі 2 500 (дві тисячі пятсот) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 551(пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в розмірі 1 378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права рішення суду скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 листопада 2015 року в с.Гоголів Броварського району Київської області по вул. Київська, 168-а сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілів «MITSHUBISHI LANSER » д.р.н. АІ 7462 ВМ під керуванням позивача та «SHEVROLE LACETTI» д.р.н. АІ4617 ВО під керуванням відповідача, внаслідок якого автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Позивач ОСОБА_3 є власником пошкодженого в результаті ДТП автомобіля «MITSHUBISHI LANSER » д.р.н. АІ 7462 ВМ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.25).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в СК «Альфа-гарант», що підтверджується страховим полісом (а.с.13-14).

СК «Альфа-гарант» згідно складеного страхового акту №ЦВ/15/2754 від 29 січня 2016 року на підставі звіту №16435 від 11 грудня 2015 року, звіту № 16961 від 19 грудня 2015 року провела виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 31 187 грн.91 коп.

Відповідно до висновку експерта від 25 квітня 2016 року №8-04/145 за результатами судової авто-товарознавчої експертизи дійсний розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля «MITSHUBISHI LANSER » д.р.н. АІ 7462 ВМ в результаті його пошкодження під час ДТП від 21 листопада 2015 року становить 79 655 грн.10 коп.

Встановивши вказані обставини, суд стягнув з відповідача на користь позивача 29 655 грн. 39 коп. як різницю між страховою виплатою та завданою шкодою та 2 500 грн. моральної шкоди.

Стягуючи моральну шкоду, суд виходив з пошкодження майна позивача, а також інших негативних явищ, які з цього випливають.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з винуватця ДТП, різниці між дійсним розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням.

Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права, а саме судом не взято до уваги звіт субєкта оціночної діяльності ОСОБА_4, відповідно до якого розмір шкоди значно менший ніж визначений судовим експертом, в звязку з чим безпідставно надано перевагу одного доказу над іншим.

Але з даним доводом погодитись не можна, оскільки звіт субєкта оціночної діяльності ОСОБА_4 це письмовий доказ поданий позивачем до суду в додатках до позовної заяви для доведення обґрунтованості своїх вимог та для визначення судового збору і такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці.

Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення і провести експертизу в порядку, визначеному в ЦПК.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена у вказаному звіті сума була поставлена відповідачем під сумнів, в звязку з чим у справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, яка відповідно до ст. 66 ЦПК України і є належним доказом у справі.

З висновку експерта вбачається, що він повний і ясний. Звіт субєкта оціночної діяльності ОСОБА_4 під сумнів висновок експерта не ставить.

У встановленому законодавством порядку вказаний висновок суду не спростований, про що у справі не має ні належних, ні допустимих доказів.

Згідно ст. 1192 ч. 2 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також обґрунтованим є висновок суду про стягнення моральної шкоди.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 5, 9, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, навівши в рішенні відповідні мотиви. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого та тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що незаконними діями пошкоджено автомобіль позивача і цим завдано душевних страждань позивачу. Також це унеможливлює певний час користування річчю, вимагає додаткових фінансових зусиль. Тривалий час позивач витратив на захист свого права, на час для відновлення пошкодженого майна, що вимагає додаткових зусиль для організації життя в звязку з чим позивач відчуває постійний дискомфорт та нервове напруження.

Крім того відповідач не визнає позов, у задоволенні якого просить у відмовити, відсутність з його боку відшкодування шкоди, хоча б частково.

Все це порушило нормальні життєві зв'язки позивача, негативно відбилося на її фізичному та психічному стані, змусило змінити спосіб життя.

Таким чином визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, місцевий суд вірно навів у рішенні відповідні мотиви й виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права в звязку з чим апеляційна скарга як необґрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді