УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Миколаївської міської ради про визначення порядку володіння і користування земельною ділянкою за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є співвласниками земельної ділянки, площею 661 кв. м, по АДРЕСА_1, яка була виділена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель на підставі рішенням Миколаївської міської Ради народних депутатів від 26 жовтня 2000 року № 23/32. Зазначала, що між співвласниками вказаного будинку не досягнуто згоди щодо користування земельною ділянкою.

З урахуванням зазначеного позивачка просила визначити порядок володіння і користування земельною ділянкою для обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд загальною площею 0,066 га, що розташована по АДРЕСА_1, за другим варіантом судової земельно-технічної експертизи від 28 листопада 2014 року.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_4 задоволено.

Визначено порядок володіння і користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за другим варіантом судової земельно-технічної експертизи від 28 листопада 2014 року, згідно з яким у володіння і користування ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 469,12 кв. м, у тому числі: під будівлями - 140,23 кв. м, під двором та городом - 328,89 кв. м, а у спільне володіння і користування ОСОБА_5, Миколаївської міської ради - земельну ділянку площею 191,88 кв. м, у тому числі: під будівлями - 69,21 кв. м, під двором та городом - 122,67 кв. м. Залишено у спільному володінні і користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_5, Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 32,0 кв. м.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянкою за третім варіантом судової земельно-технічної експертизи.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визначення порядку користування земельною ділянкою за другим варіантом судової земельно-технічної експертизи, оскільки вказаний варіант найбільш наближений до ідеальних часток у праві власності сторін на будинок; позивачці, яка наполягала саме на цьому варіанті, виділяється земельна ділянка на 31,48 кв. м меншою ніж їй належить за ідеальною часткою; права інших землекористувачів за вказаним варіантом експертизи не порушуються, останні будуть спільно користуватись рештою земельної ділянки, яка перевищує їх ідеальні частки. Також вказаний варіант враховує можливість нормального користування будинком всіма співвласниками, забезпечує доступ до всіх приміщень і господарських споруд.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В.Закропивний

С.П.Штелик