Справа № 203/1130/16-ц
Провадження № 2/0203/637/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського МНО ОСОБА_3, Відділ ПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис НАС №991826, вчинений 14 грудня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_3 та зареєстрованим в реєстрі за № 7369; зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути автомобіль марки Mercedes-Benz 311 CDI, 2002 року випуску, днз АЕ 4254 ВХ Іщенко ОСОБА_4.

25 травня 2016 року представник позивача ОСОБА_1 звернулась з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконання та заборони вчиняти дії щодо виконання виконавчого напису НАС №991826 вчиненого 14 грудня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованим в реєстрі за № 7369 до вирішення цивільної справи № 203/1130/16-ц.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2016 року заяву задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2016 року скасовано ухвалу місцевого суду від 02 червня 2016 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа повернута до місцевого суду та розподілена в порядку ст. 11-1 ЦПК України 18 жовтня 2016 року, а ухвалою від 19 жовтня 2016 року прийнята до свого провадження.

Розглянувши заяву, дослідивши наявні у справі докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається у спосіб, визначений ЦПК та про який клопочуть такі особи на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ризик чого має бути підтвердженим достатніми фактичними даними.

За вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позовну повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Разом з тим, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, представник позивача не наводить обставин, які утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення у разі можливого задоволення позову, зважаючи, що виконавчий напис про стягнення суми боргу, а не звернення стягнення на майно позивача. Крім того, належить прийняти до уваги, що відповідно до ст. ст. 17, 19 Закону України «Про виконавче провадження», 25 січня 2016 року головним державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження ВП №49933162 за виконавчим написом ПН ДМНО ОСОБА_3 №7369 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 4712631,96 грн. та в ході здійснення виконавчого провадження винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості арештованого автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель 311CDI, 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1 для подальшої реалізації вказаного майна і отримання коштів від реалізації для погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, у разі заборони вчинення дій за виконавчим написом нотаріуса, відповідачу, який авансував витрати, можуть бути завдані додаткові матеріальні збитки, що є недопустимим і на що вказав суд апеляційної інстанції в своїй ухвалі від 18 липня 2016 року (а.с.216-217).

За таких обставин, приймаючи до уваги принципи співмірності та відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, представником позивача не доведено перед судом наявність підстав для забезпечення позову у спосіб про який вона клопотала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_1 представнику ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко