Справа № 505/1739/16-ц
Провадження по справі № 2/505/1111/2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"13" червня 2016 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Фабіжевського С.А.

при секретарі Бондаренко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 27 травня 2015 року за усною домовленістю та письмовою розпискою придбала у власність у відповідачки розпочате будівництво житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами 8% готовністю по вул. Водопровідній, 9 в м. Котовську Одеської області за 65 000 грн. Після укладення даного договору, його нотаріального посвідчення сторони не здійснювали. Нещодавно у позивачки виникла необхідність розпорядитися вказаною нерухомістю, проте вона дізналася, що не може провести будь-який правочин щодо вищезазначеного будівництва, оскільки згідно вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Недотримання цієї вимоги, згідно ст. 220 ЦК України, тягне за собою недійсність договору. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

Позивачка у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, про розгляд справи у її відсутність та підтримала позов в повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, про розгляд справи у її відсутність та позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню наступних підстав.

На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Як вбачається з матеріалів справи 27 травня 2015 року між сторонами був укладений правочин про купівлю-продаж розпочатого будівництва житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами 8% готовністю по вул. Водопровідній, 9 в м. Котовську Одеської області, що складається з: літня кухня літ.«Б», сараї літ. «В, б», убиральня літ. «Г», огорожа №1, 2 та водогін I, розташованого на земельній ділянці в розмірі 600 кв.м., за 65 000 грн., який був посвідчений письмовою розпискою. При укладанні даного правочину сторонами були досягнуті всі істотні умови про що було відображено у розписці.

Оскільки договір нотаріально не посвідчено, позивачка ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право власності на вищезазначене будівництво і розпорядитися ним. Дії відповідачки свідчать про їх небажання займатися питанням нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, який було укладено і виконано у травні 2015 року.

На підставі ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, з моменту передання відповідачкою розпочатого будівництво житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами 8% готовністю по вул. Водопровідній, 9 в м. Котовську Одеської області позивачці, у останньої виникло право власності на зазначене будівництво.

Частиною 3 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст. ст. 328, 392 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В теперішній час позивачка має намір розпорядитися належним їй майном, але нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений 27 травня 2015 року, ОСОБА_1 не має можливості, оскільки відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

У звязку з тим, що в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачки від нотаріального посвідчення угоди і така можливість фактично втрачена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивачки шляхом задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 16, 220, 328, 334, 392, 638, 640, 658 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу розпочатого будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами 8% готовності по вул. Водопровідній, 9 в м. Котовськ Одеської області, укладений 27 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на розпочате будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами 8% готовності по вул. Водопровідній, 9 в м. Котовськ Одеської області, що складається з: літня кухня літ.«Б», сараї літ. «В, б», убиральня літ. «Г», огорожа №1, 2 та водогін I, розташованого на земельній ділянці в розмірі 600 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя -