Справа № 362/5101/16-ц
Провадження № 2/362/2818/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Путрівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 8 з надіврними будівлями по вулиці Бузковій в селі Березанщина Васильківського району Київської області та дві земельні ділянки, площею 0,1506 га і 0,100 га за цією ж адресою, які належали його дядьку.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті його дядька, його діти, які є спадкоємцями за заповітом і за законом, відмовились від спадщини батька на його користь та він звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини у вигляді вказаного нерухомого майна. Однак, нотаріусом було відмовлено у цьому через відсутність відповідної реєстрації права власності померлого на дане спадкове майно.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві.

Відповідач надав суду заяву який не заперечив щодо вимог позову та просив розглянути справу у відсутності його представника.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив такі обставини та приходить до наступних висновків.

28 грудня 2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії VII-МЮ № 610063 від 29.12.2015 року (а.с. 9).

Спадкоємцями померлого ОСОБА_3 є його діти: дочка ОСОБА_4 за заповітом померлого від 02.12.2014 року та дочка ОСОБА_5 за законом, які у встановлений законом спосіб відмовилися від прийняття спадщини, а також його племінник ОСОБА_2 за зконом, що підтверджується їх заявами наявними в матеріалах спадкової справи до майна померлого 28.12.2015 року ОСОБА_3 та відповідними документами про стан родинних звязків між ними.

Позивач звернувся до нотаріуса з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого дядька.

Постановою нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6 від 29.07.2016 року № 851/02-31, позивачу, як відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок № 8 по вулиці Бузковій в селі Березанщина Васильківського району Київської області та дві земельні ділянки, площею 0,1506 га і 0,100 га за цією ж адресою, в порядку спадкування за законом після померлого дядька, оскльки спадкоємцем не подано документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 23).

Норми статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачають, що державна реєстрація прав є обовязковою; інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав; права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Зазначений закон набрав чинності в серпні 2004 року.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно та земельні ділянки.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частина четверта статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Як вбачається із досліджених судом матеріалів технічного паспорту на спадковий житловий будинок, його було побудовано у 1986 році (а.с. 26 28).

Тобто, на момент виникнення у померлого ОСОБА_3 прав на спірне нерухоме майно 1986 рік, діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, положення якого не передбачали обовязкової реєстрації прав на нерухоме майно.

Отже, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_3 на нерухоме майно у вигляді житлового будинку № 8 по вулиці Бузковій в селі Березанщина Васильківського району Київської області були дійсними, оскільки на момент виникнення вказаних прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Тому, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, пункт перший Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, що діяла станом на час набуття спадкодавцем домоволодіння, передбачав, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Із змісту Архівної довідки КП Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» від 08.07.2016 року № 494 встановлено, що згідно із Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого виконкомом Путрівської сільської ради 30.01.1990 року на підставі рішення виконкому Васильківської міської ради № 364 від 19.09.1989 року, на імя ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок № 8 по вулиці Бузковій в селі Березанщина Васильківського району Київської області (а.с. 24).

Також, з наданого позивачем на підтвердження своїх вимог, листа Управління Держгеокадастру у Васильківському районі № 29-1009-99.3-1760/2-16 від 08.07.2016 року вбачається, що відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, 28.12.2012 року було зареєстровано і видано на імя ОСОБА_3:

- Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЙ № 916370 на земельну ділянку, площею 0,1506 га для будівництва, обслуговування житого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:004:0039, що розташована за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Березанщина, вул. Пархоменка, 8 (підстава набуття рішення путрівської сільської ради від 10.05.1999 року № 24 і заява власника від 28.05.2011 року № 1179);

- Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЙ № 916371 на земельну ділянку, площею 0,100 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:004:0040, що розташована за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Березанщина, вул. Пархоменка, 8 (підстава набуття рішення путрівської сільської ради від 10.05.1999 року № 24 і заява власника від 28.05.2011 року № 1179) (а.с. 25).

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Так, з наданих позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що спадкодавцю позивача відповідно до рішення органу місцевого самоврядування було надано у приватну власність дві спірні земельні ділянки, присвоєно їм кадастрові номери та належним чином вчинено необхідні дії щодо реєстрації та видачі державних актів на права власності на вказані земельні ділянки.

Проте, державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказані земельні ділянкі не було здійснено у звязку з його смертю.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із пунктом «б» частини першої статті 81 Земельного кодексу України, однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна передача із земель державної і комунальної власності.

Отже, слід зробити висновок, що відповідно до вимог земельного законодавства спадкодавець позивача набув права власності на дані земельні ділянки з підстав безоплатної передачі із земель комунальної власності, що не суперечить законодавству.

Розпорядженням Путрівської сільської ради Васильківського району Київської області № 5 від 26 січня 2016 року вулицю Пархоменка в селі Березанщина Васильківського району Київської області перейменовано на вулицю Бузкову (а.с. 11).

Крім того, у звязку з інвентаризацією будинковолодінь в селі Березанщина у 1991 році по вулиці пархоменка, колишній номер «4-а» було замінено на номер «8», що підтверджується відповідною довідкою Путрівської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 12).

До складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно із частиною пятою статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому суд враховує, що спадкодавець не встиг оформити право власності на спадкове нерухоме майно відповідно до вимог законодавства, що діяло станом на дату його смерті.

Отже, та обставина, що ОСОБА_3 за життя не встиг оформити право власності на вказаний житловий будинок та дві земельні ділянки належним чином не є достатньою підставою для відмови у визнанні за його спадкоємцем права власності на вказане нерухоме майно, яке залишились після смерті його дядька.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на дане нерухоме майно.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 549 ЦК УРСР, ст. ст. 328, 1218, 1268 ЦК України, ст. 81 ЗК України, ст. ст. 1 11, 57 62, 64, 169, 208, 209, 212 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 8 (вісім) (раніше 4-А /чотири, літера «а»/) з надіврними будівлями по вулиці Бузковій (раніше Пархоменко) в селі Березанщина Васильківського району Київської області, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 28 грудня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,1506 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:004:0039, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, село Березанщина, вулиця Бузкова (раніше Пархоменка), 8 (вісім), в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 28 грудня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,100 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:004:0040, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, село Березанщина, вулиця Бузкова (раніше Пархоменка), 8 (вісім), в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 28 грудня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий