АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про зобов'язання укласти додаткову угоду,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «Родовід Банк» про захист прав споживача та визнання недійсним окремого положення кредитного договору.

З урахуванням уточнених позовних вимог просила зобов'язати відповідача укласти додаткову угоду, в якій викласти в новій редакції п. 4.5 кредитного договору №77.2/СЖ-268.07.2 від 25.07.2007 р., укладеного між нею та ПАТ «Родовід Банк», а саме: «За порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник несе відповідальність у розмірі 50% вартості наданої послуги».

На обґрунтування своїх вимог зазначала, що 25.07.2007 р. між нею та ПАТ «Родовід Банк» укладено кредитний договір № 77.2/СЖ-268.07.2, відповідно до якого банк надав їй кредит на споживчі цілі у розмірі 90 000,00 доларів США строком по 25.07.2009 р., зі сплатою 14,5% на рік.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.02.2014 р., залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.04.2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання частково недійсним кредитного договору, пункт 4.5. кредитного договору №77.2/СЖ-268.07.2 від 25.07.2007 р визнано несправедливою умовою, проте в задоволенні вимог про визнання його недійсним з моменту укладення договору відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Справа №753/19341/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8368/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
15.05.2014 р. вона звернулася до ПАТ «Родовід Банк» з пропозицією про укладення додаткової угоди до кредитного договору, в якій пропонувала зазначити п. 4.5. кредитного договору в новій редакції, а саме: «За порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник несе відповідальність у розмірі 50% вартості наданої послуги», однак Банк її відхилив.

Посилаючись на те, що пункт 4.5. кредитного договору відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливим і таким, що порушує її права як споживача банківських послуг, просила задовольнити її вимоги.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.04.2016 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув увагу, що спірний пункт договору не відповідає п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яким передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором.

Крім того суд не звернув увагу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.02.2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання частково недійсним кредитного договору, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.04.2014 р., яким встановлено, що п. 4.5. кредитного договору є несправедливим, а тому з урахуванням ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначена обставина не підлягала доказуванню.

Також вказував на те. що суд не урахував рішення Конституційного суду України по справі № 1-26/2011 р. від 10.11.2011 р. в якому зазначено, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини сторін як при укладенні так і під час виконання договору споживчого кредиту.

В судовому засідання представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ПАТ «Родовід Банк» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що її доводи є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.07.2007 р. між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 77.2/СЖ-268.07.2, за умовами якого відповідач надав позивачу кредитні кошти в сумі 90 000,00 доларів США строком по 25.07.2009 р. зі сплатою 14,5% річних.

Відповідно до п.4.5 кредитного договору № 77.2/СЖ-268.07.2 від 25.07.2007 р., укладеного між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_1 за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної ставки, яка вказана у п. 1.3 цього договору, від суми простроченого платежу.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.02.2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк» в задоволенні позовних вимог про визнання п. 4.5 кредитного договору від 25.07.2007 р., відмовлено. Правовою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив збіг строку позовної давності на застосуванні якого наполягав відповідач. Зазначене судове рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.04.2014 р.

15.05.2015 р. позивач надіслав відповідачу пропозицію про укладення додаткової угоди, в якій пропонував викласти п. 4.5. кредитного договору в новій редакції, а саме: «За порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник несе відповідальність у розмірі 50 % вартості наданої послуги», на яку банк не погодився.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача про зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду, яка містить умови визначені позивачем без згоди відповідача, суперечить діючому законодавству щодо способу захисту своїх прав, та порушує право сторони договору добровільно визначати його умови.

Такий висновок суду грунтується на матеріалах справи на вимогах закону.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного Кодексу України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та вимоги до договорів, як різновиду правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту цивільних прав, як зобов'язання особи до зміни умов договору, в тому числі шляхом укладення додаткової угоди.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила зобов'язати ПАТ «Родовід Банк» укласти з нею додаткову угоду до кредитного договору, якою викласти п. 4.5 кредитного договору №77.2/СЖ-268.07.2 від 25.07.2007 р в новій редакції, що не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів судом, передбачених ст. 16 ЦК України, а тому суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності правових підстав для задоволення її позовних вимог. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її задоволення не убачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України , колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: