Справа № 133/818/16-ц Провадження № 22-ц/772/2206/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Кучевського П.В., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

та з участю: апелянта ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.05.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

14.04.2016 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 14.04.2016 і до досягнення сином повноліття.

Позов мотивовано тим, що позивач проживала певний час у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4

За період спільного проживання у них 14 січня 1999 року народився син ОСОБА_5, який в даний час проживає з позивачем, нею виховується та утримується. Син є інвалідом дитинства, що підтверджується відповідною довідкою.

Після того, як син перейшов проживати до позивача, відповідач не надає йому матеріальної допомоги, чим ігнорує свої батьківські обовязки.

ОСОБА_4 має мінливий дохід, так як працює на тимчасових заробітках, а тому на думку позивача, має сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі, в розмірі 500 гривень.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.05.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення міськрайонного суду, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального права та внаслідок невідповідності висновків суду обставинам, які мають значення для справи та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони проживали певний час у фактичних шлюбних відносинах.

За період спільного проживання у них 14 січня 1999 року народився син ОСОБА_5, який з квітня 2016 року постійно проживає з позивачкою.

ОСОБА_5 є інвалідом дитинства (відсутнє одне око) та отримує соціальну допомогу від держави, в розмірі - 1479, 30 гривень, що підтверджується копією посвідчення серії ААБ № 303440 та копією довідки з УПСЗН Козятинської РДА.

З наданої суду довідки з лікувальної установи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 хворіє на ішемічну хворобу серця, переніс гострий інфаркт міокарда, йому рекомендовано продовжувати лікування під наглядом сімейного лікаря.

З огляду на свій хворобливий стан відповідач не працює, а займається лише легкою хатньою роботою фактично живе на пенсію своєї матері. На профілактичне лікування йому також необхідна значна сума коштів.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, міськрайонний суд виходив з того, що відповідач добросовісно на протязі 17-ти років виконував свої батьківські обовязки, а в даний час у звязку зі своїм захворювання позбавлений можливості сплачувати аліменти, при цьому, син сторін отримує мінімально достатню соціальну допомогу для свого навчання та проживання.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Так, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що дитина ОСОБА_5, на час розгляду справи дійсно проживає з матірю в селі Медведівка по вулиці Першотравнева, 10, Козятинський район, Вінницька область, що підтверджується довідкою № 1109 від 06.04.2016 року, крім того він і зареєстрований за цією адресою, що підтверджується довідкою 1576 від 16.05.2016 року. /а.с. 4, 30/

Даний факт сторони в судовому засіданні не заперечували.

Разом з тим, судом першої інстанції не були враховані розяснення, що містяться у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до яких, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, посилання відповідача на те, що поки дитина проживала з ним він не звертався до позивачки з вимогами про стягнення з неї аліментів, а тому і у її позові слід відмовити, є безпідставним, оскільки звернення до суду з даними вимогами про стягнення аліментів є правом особи відповідно до ст. 51 Конституції України та вимог ст. 180 СК України.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошові сумі.

Судом встановлено, що з часу проживання хлопчика з матір»ю, батько свій обовязок по утриманню дитини добровільно не виконує.

Колегія суддів погоджується з твердженнями апелянта про недоведеність відповідачем, і як наслідок ґрунтування на припущеннях висновку суду про неможливість відповідача працювати та отримувати доходи, через його хворобу, оскільки доказів на підтвердження непрацездатності ОСОБА_4 ( довідка МСЕК, посвідчення) суду надано не було.

Відповідачем не доведено, що він не може сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень, а також не надано доказів, що він має регулярний, немінливий дохід.

У судовому засіданні апелянт пояснила, що утриманням та лікуванням сина займається сама, а дану суму аліментів їх необхідно зібрати для подальшого влаштування сина на навчання. Позивача вказала, що ніде не працює. Кошти на утримання нової сім»ї та сина їй надає теперішній чоловік.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, колегія суддів враховує докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), фактичні обставини справи і вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України, Конвенцію ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), та виходить із того, що відповідач зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина, а також бере до уваги відсутність належних доказів про не можливість ОСОБА_4 сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, що відповідає прожитковому мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Частина 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку окрім, коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.1) ч. 1 ст. 367 ЦПК рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Таким чином, міськрайонний суд, розглядаючи справу, доводів позивача не врахував, допустив помилку у застосуванні норм матеріального права та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 551,20 гривень необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.05.2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 14.04.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.О. Голота

Судді: П.В. Кучевський

ОСОБА_6

/підписи/

Згідно з оригіналом: