АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/850/16-ц Головуючий в І інстанції: Котьо І.В.
Номер провадження: 22-ц/791/2065/16 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Цуканової І.В.,

секретар Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

10 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 08.09.2005 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № Ф050365К, відповідно до умов якого кредитор надав кредит у сумі 189 880,00 (сто вісімдесят дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят грн. 00 коп.) з кінцевим терміном повернення заборгованості до 07.09.2015 на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов'язувався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

У зв'язку з тим, що відповідач не виконав належним чином зобов'язання за договором станом на 30.12.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 241 320,78 (двісті сорок одна тисяча триста двадцять грн. 78 коп), яка складається з:

-суми заборгованості за кредитом - 131 346,00 грн.;

-суми заборгованості за відсотками - 109 974,78.;

У зв'язку з чим просив:

- стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ 0039019б № п/р одержувача: 3991, Банк одержувача: ПАТ «Укрсоцбанк», код Банку одержувача: 300023) загальну суму заборгованості у розмірі - 241 320,78 (двісті сорок одна тисяча двадцять грн. 78 коп.) гривень;

-стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (, № п/р одержувача: 3991, Банк одержувача: ПАТ «Укрсоцбанк», код Банку одержувача: 300023) судовий збір - 3 619,81 (три тисячі шістсот дев'ятнадцять грн. 81 коп.) гривень.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 241320,78 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати в сумі 3619,81 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської област від 04 серпня 2016 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та в задоволенні позову відмовити в зв'язку з пропуском строку позовної давності, посилаючись на те, що суд повинен був застосувати зазначений строк без його заяви на підставі п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та роз'яснень, які містяться в п.31 постанови Пленуму ВСССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин». Також посилався на те, що суд порушив його право на участь у судовому розгляді справи внаслідок неналежного повідомлення про час та дату розгляду справи, не перевірив законність та правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України,колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень норм ст.ст.526,1049 ЦК України, а саме, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, а враховуючи, що позивач прийняті на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів не виконав, наявні підстави для стягнення кредитної заборгованості в повній сумі, розмір якої визначений розрахунком заборгованості складеним позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08 вересня 2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ФО50365К, за умовами якого банк надає ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 189 880 гривень 00 копійок, зі сплатою 15 процентів річних за перший рік, погашення кредиту здійснюється до 10 числа місяця наступного за місяцем, передбаченим у графіку, та в останній день користування кредитом з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 07 вересня 2015 року (а.с.11-14).

В забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір іпотеки ( а.с.15-17).

Виходячи з вимог ст.ст.526,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства в строк встановлений у зобов'язанні.

Сторони встановили строк дії кредитного договору - 07 вересня 2015 року та строк погашення кредиту - до 10 числа місяця наступного за місяцем, передбаченим у графіку (п.1.1.2).

Останній платіж здійснено позичальником 21.10.2008 року (а.с.7).

Наявність простроченої заборгованості за кредитним договором вбачається з розрахунку заборгованості ( а.с 6-9). Так, виходячи з розрахунку заборгованості, станом на 30.12.2015 року заборгованість за відсотками складає 109 974 грн.78 коп., по тілу кредиту - 131346 грн.78 коп. (а.с.6-9).

Отже, наявність заборгованості за кредитним договором позивачем доведена та відповідачем не спростована, а тому доводи апеляційної скарги про не перевірку судом першої інстанції розміру заборгованості визначеної позивачем, колегія суддів не приймає до уваги.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо застосування строку позовної давності незалежно від наявності заяви сторони у спорі, оскільки вони не ґрунтуються на нормах частини четвертої статті 267 ЦК України згідно якої позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначено, що він не був повідомлений про дату та час розгляду справи в суді першої інстанції, чим були порушені його права.

Наведені доводи заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи місцевим судом ухвалено заочне рішення.

Суд першої інстанції вважав, що відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи.

Проте даний висновок спростовується матеріалами справи.

Повідомлення учасників процесу про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України.

Про належне повідомлення особи про дату розгляду справи може свідчити розписка.

Зазначена вимога закону залишилася поза увагою суду першої інстанції.

Матеріали справи не містять того, що відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції. У справі відсутні розписки про одержання ним судових повісток або відомостей про відмову в їх отриманні.

Наявна в матеріалах справи повернута кореспонденція, адресована ОСОБА_2 із відміткою «за закінченням строку зберігання» не є належним доказом повідомлення про час та місце судового засідання (а.с.27-28).

Крім того, матеріали справи містять заяву відповідача про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, яка була передана судді після проголошення рішення по справі, розглянутій за одне судове засідання, без проведення попереднього судового засідання з підстав п.4 ч.5 ст.122 ЦПК України та без дотримання вимог ч.1 ст. 169 ЦПК України щодо відкладення розгляду справи .

Отже, суд першої інстанції про судовий розгляд справи відповідача, відповідно до процесуального закону, не повідомляв та ухвалив заочне рішення у справі, що свідчить про недотримання порядку заочного розгляду справи. У наслідок допущених судом першої інстанції порушень, відповідача було позбавлено можливості реалізувати свої повноваження, передбачені статями 27, 31 ЦПК України, зокрема й щодо звернення із заявою про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності.

Верховний Суд України в постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2307 цс 16 висловив правову позицію, що за змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно частини першої статті 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Таким чином, враховуючи, що неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи судом першої інстанції не є підставою для скасування рішення суду, ухвала суду про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення не підлягає апеляційному оскарженню, фактичні обставини справи щодо наявності договірних відносин, їх неналежного виконання позичальником судом встановлені правильно, також вірно надана юридична кваліфікація правовідносин, які виникли між сторонами, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції при викладених обставинах, доводах апеляційної скарги відсутні, а тому і відсутні підстави для застосування судом апеляційної інстанції строку позовної давності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що за вищевикладених доводів рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає, а тому підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: І.В. Вейтас

І.В. Цуканова