АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5441/16 Справа № 401/6373/12 Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л.Г. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Тамакулової В.О., Баранніка О.П.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року по справі за позовом Кредитної спілки «Взаємний кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Сектор громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2011 року Кредитна спілка «Взаємний кредит» звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12 березня 2009 року між Кредитною спілкою «Взаємний кредит» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №120309-к, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 42500,00 гривень строком до 12 березня 2010 року для купівлі побутової техніки. Також 07 жовтня 2010 року між Кредитною спілкою "Взаємний кредит" та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду №1 до зазначеного кредитного договору, згідно якої було збільшено суму кредиту до 100000,00 гривень та продовжено термін повернення кредиту до 12 березня 2011 року. Для забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором 12 березня 2009 року між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою "Взаємний кредит" був укладений договір іпотеки, згідно з умовами якого в іпотеку передане нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 та складається з: 1- коридор; 2 -санвузол; 3-кухня; 4,5-житлові; 6-кладова; І-балкон; загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м, реєстраційний номер 2070208. ОСОБА_3, порушуючи виконання умов кредитного договору, припинив сплачувати відсотки та не повернув кредит, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 12 листопада 2011 року становить 261844,71 грн., з яких сума кредиту -100000,00 грн., проценти за користування кредитом -52909,33 грн., штраф - 98531,27 грн., пеня -10404,11 грн. Тому позивач просив в задоволення вимог щодо погашення кредитної заборгованості в сумі 261844,71 грн. за кредитним договором №120309-к звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, та складається з: 1- коридор; 2 -санвузол; 3-кухня; 4,5 - житлові; 6-кладова; І-балкон; загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., належну ОСОБА_3; визначити у рішенні спосіб реалізації предмету іпотеки за оціночною вартістю, на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну діяльність, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1; зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою реєстрацію ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1; передати квартиру АДРЕСА_1 в управління кредитній спілці «Взаємний кредит» на період до її реалізації; стягнути з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки "Взаємний кредит" витрати по сплаті судового збору в сумі 2618,45 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року позовні вимоги задоволено, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №120309-к від 12 березня 2009 року у розмірі 261844,71 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, та складається з: 1- коридор; 2 -санвузол; 3-кухня; 4,5 - житлові; 6-кладова; І-балкон; загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., яка на праві власності належить ОСОБА_3, шляхом реалізації предмету іпотеки за оціночною вартістю, на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої статтею 41 Закону України "Про іпотеку", шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, вирішено виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 та скасувати реєстрацію ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за вказаною адресою; стягнути з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки "Взаємний кредит" витрати по сплаті судового збору в сумі 2618,45 гривні.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.03.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилено, вищевказане заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року залишено без змін.

Із апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_2, який не був учасником процесу у даній справі та, посилаючись на порушення зазначеним вище заочним рішенням його прав, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Так, згідно реєстру відстеження пересилання поштових відправлень, апелянт отримав судову повістку за адресою АДРЕСА_2 12.09.2016 року (а.с.223, 225), а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - отримали 12.09.2016 року (а.с.223, 224), а представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, який діє в межах повноважень на підставі договору про надання правової допомоги від 19.06.2012 року (а.с.58-60), отримав повістку про слухання справи 13.09.2016 року (а.с.221, 222). Також, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, який діє в межах повноважень на підставі довіреності від 22.02.2016 року (а.с.185), отримав судову повістку 06.09.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на аркуші справи 226. Представник позивача присутній в судовому засіданні особисто.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 12 березня 2009 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №120309-К, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 42500,00 грн. строком до 12 березня 2010 року для купівлі побутової техніки (а.с.7).

Згідно п.1.2. кредитного договору плату за користування кредитними ресурсами встановлено у розмірі 48 % річних.

Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, зокрема, що виконання зобов'язань позичальника за цим договором забезпечується договором іпотеки №120309-З від 12 березня 2009 року.

На забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою «Взаємний кредит» 12 березня 2009 року був укладений договір іпотеки №120309-З, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріально округу Білоус С.В., відповідно до умов якого в іпотеку передане нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1, та складається з: 1- коридор; 2 -санвузол; 3-кухня; 4,5 - житлові; 6-кладова; І-балкон; загальною площею 44,8 кв.м.,житловою площею 26,2кв.м, реєстраційний номер 2070208. Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі договору дарування ВАА №843169 від 29 серпня 2002 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованого КП ДМБТІ, реєстраційний номер № 2070208 (а.с. 8-9).

Також, між кредитною спілкою «Взаємний кредит» та ОСОБА_3 07 жовтня 2010 року було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, згідно з якою було збільшено суму кредиту до 100000,00 грн. та продовжено термін повернення кредиту до 12 березня 2011 року (а.с.7а).

07 жовтня 2010 року договором про внесення змін до договору іпотеки №120309-З від 12.03.2009 року, укладеним між кредитною спілкою «Взаємний кредит» та ОСОБА_3, погоджено зміни до пункту 1.1. іпотечного договору, у зв'язку зі змінами, внесеними до кредитного договору (а.с.10).

У зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань за кредитним договором №120309-К12 від 20 березня 2009 року, станом на 12 листопада 2011 року, утворилась заборгованість у розмірі 261844,71 грн., з яких сума кредиту 100000,00 грн., проценти за користування кредитом - 52909,33 грн., штраф - 98531,27 грн., пеня 10404,11 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком на аркуші справи 11.

Кредитною спілкою «Взаємний кредит» 09 вересня 2011 року було вручено ОСОБА_3 під особистий підпис вимогу про повернення кредиту, однак на момент звернення до суду ОСОБА_3 ця вимога не виконана (а.с.30).

Також було встановлено, що згідно довідки КЖЕП №23 від 24 листопада 2011 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.36).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», з відповідними змінами та доповненнями, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язань нерухомим майном, що залишається у володіння і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення свої вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимоги іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд, за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ст. ст. 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Оскільки реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи, за якою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Виходячи з викладеного, встановивши у повному обсязі фактичні обставини справи, місцевий суд ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія наголошує, що апеляційним судом справа розглядається у межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України.

Апеляційна скарга містить посилання на викладену у простій письмовій формі розписку від 10.11.2008 року, згідно якої ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5000,00 дол. США для особистих потреб і зобов'язався повернути борг і відсотки частинами в обумовлені строки; також ОСОБА_3 зобов'язався, у випадку невиплати боргу, передати своюквартиру АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2 (а.с.189).

Вказана розписка, в частині зобов»язання з приводу відчуження нерухомого майна, не є належним доказом наявності відповідних правовідносин між апелянтом та ОСОБА_3, має ознаки нікчемності, оскільки не викладена у обов»язковій письмовій нотаріальній формі.

Твердження апелянта про порушення його прав та законних інтересів оскаржуваним судовим рішення - є недоведеними та безпідставними.

Отже, колегією не встановлено підстав для скасування оскаржуваного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року.

Апелянт не позбавлений права звернення до суду в порядку позовного провадження для захисту своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на положення ст.ст. 88, 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді