Справа № 466/6352/16 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/5659/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Берези В.І., Левика Я.А.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, що виховує дитину інваліда,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, що виховує дитину інваліда.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, що виховує дитину інваліда.

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідач ОСОБА_3 оскаржив таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою, винесена з порушенням норм цивільного законодавства, відповідно підлягає скасуванню.

Покликається в апеляційній скарзі на приписи ч.1 ст.109, ст. 126 ЦПК України. Зазначає, що позивач свідомо подала суду неправдиву інформацію щодо справжнього місця її реєстрації, судом не враховано вимоги ЦПК України та роз»ясень Пленуму Верховного суду України з питань підсудності цивільних справ. За адресою, яку вказала позивач, як місце свого проживання та реєстрації: м. Львів, вул. Величковського, 10/101, проживають та зареєстровані її батьки, а відтак, місце проживання батьків позивача не може бути зазначено в позовній заяві як місце реєстрації позивача ОСОБА_4

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2016 року скасувати у зв»язку із недотриманням правил підсудності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення такої, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із п. 5 ст. 293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Стаття 122 ЦПК України регламентує дії судді при вирішенні питання відкриття провадження у справі. Про відкриття провадження у справі суддя постановляє ухвалу.

Суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з'ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст.15 ЦПК).

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

За загальним правилом статті 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, а до юридичних осіб - за їхнім місцезнаходженням.

Згідно ч.1 ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За приписами ч.3 ст.122 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб»єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 звернулася з позовом в суд до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, що виховує дитину інваліда. Своїм місцем проживання зазначила АДРЕСА_1, однак доказу на підтвердження цього не подала. Місцем тимчасового проживання відповідача ОСОБА_3 В»ячеслава Михайловича в позовній заяві зазначила адресу: м. Київ, вул. Кольцова, 14 - Б.

Дані про реєстрацію відповідача ОСОБА_3 за адресою м. Київ, вул. Кольцова, 14-Б, чи за будь-якою іншою адресою, в матеріалах справи відсутні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, що виховує дитину інваліда, та встановивши, що позовну заяву подано позивачем за місцем свого проживання, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач, в порушення вимог ст.119 ЦПК України, у позовній заяві про це не вказала, таке не обгрунтувала і не зазначила доказів, що підтверджують її зареєстроване місце проживання чи перебування, або про наявність підстав для звільнення її від доказування в цій частині, що згідно вимог ч.1 ст.121 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Окрім того, суд першої інстанції в порушення вимоги ч. 3 ст. 122 ЦПК України не звернувся до відповідного органу реєстрації місяця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такого (в позовній заяві вказано лише про місце тимчасового проживання відповідача), та без отримання такої інформації відкрив провадження у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала про відкриття провадження постановлена передчасно, з порушенням порядку, встановленого для вирішення даного питання, а тому відповідно до ст. 312 ч.1 п.3 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, 304, 307 ч.2 п.4, 311, 312 ч.1 п.3, 313, 314 ч.2 п.2, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 В»ячеслава Михайловича - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що в силу вимог ст.324 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Береза В.І.

ОСОБА_5