09 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІваненкоЮ.Г. Мартинюка В.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову та дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словʼянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, заінтересована
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Словʼянського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня
2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 28 січня
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову та дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словʼянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, заінтересована особа - ОСОБА_5
На обґрунтування заявлених вимог зазначав, що на виконанні у ВДВС Словʼянського МУЮ Донецької області знаходиться виконавчий лист, який було видано у порядку виконання рішення Словʼянського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2009 року, за яким ОСОБА_4 повинен сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів) на сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. На початку листопада
2015 року ОСОБА_4 стало відомо про те, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, державною виконавчою службою внесені відомості про заборону на відчуження його усього рухомого майна, після чого він письмово звернувся до ВДВС Словʼянського МУЮ, де 16 листопада 2015 року ним була отримана копія постанови від 21 серпня 2014 року.
Вважав, що постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 21 серпня 2014 року винесена державним виконавцем Галаган К.І. з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» і підлягаю скасуванню.
Ухвалою Словʼянського міськрайонного суду Донецької області від
10 грудня 2015 року в задоволенні скарги відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 28 січня 2016 року ухвалу Словʼянського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня
2015 року залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій та постановити нову хвалу, якою скаргу задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що при прийнятті 21 серпня 2014 року спірної постанови старший державний виконавець ВДВС Словʼяського МУЮ Галаган К.І. діяла в межах наданих їй повноважень, у спосіб, та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України № 606-XIV, а тому відстуні підстави для задоволення скарги ОСОБА_4
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Словʼянського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2009 року з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його доходів.
Державним виконавцем ВДВС Словʼянського МУЮ 19 листопада 2009 року відкрито виконавче провадження про примусове стягнення аліментів з ОСОБА_4
Станом на 21 серпня 2014 року у ОСОБА_4 перед стягувачем ОСОБА_5 утворилась заборгованість по аліментам в загальному розмірі 16 846 грн 50 коп., яка утворилась за період з червня 2010 року.
Враховуючи період заборгованості та її розмір, державним виконавцем ВДВС Словʼянського МУЮ 21 серпня 2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та заборону його відчуження.
Згідно з ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів, зокрема частина 2 визначає, що уразі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.
Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій на підставі належ боржник ним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що боржник на час винесення постанови про арешт майна боржника 21 серпня 2014 року мав заборгованість по виплаті аліментів за період з червня
2010 року в розмірі 16 845 грн 50 коп. Постановою державного виконавця від 12 квітня 2012 року вже накладався арешт на майно боржника у звʼязку з заборгованістю по виплаті аліментів в розмірі 10 474 грн., яка повністю не погашена, а тому дійшли правильного висновку про відмову в задоволення скарги.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвалу Словʼянського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня
2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 28 січня
2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.
Ухвалу Словʼянського міськрайонного суду Донецької області від
10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від
28 січня 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову та дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словʼянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, заінтересована особа - ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк