АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників відповідачів ЄщенкоО.І., Гуменюк Т.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_7, яка на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Київенерго», та ОСОБА_4, який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_8, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 7 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду «Липкижитлосервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 7 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_8 задоволені частково: стягнуто з ПАТ «Київенерго» на її користь 100 000,00грн у відшкодування моральної шкоди та 250,00 грн судового збору; стягнуто з КП «Липкижитлосервіс» на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 5 000,00грн та 250,00грн судового збору.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2013 у справі за позовом ОСОБА_8 до ПАТ «Київенерго», КП «Липкижитлосервіс» встановлено порушення відповідачами ДБН та ДСНіП при розміщенні на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 ТП 882 та електрощитових, у зв'язку із чим позивач та члени її родини зазнають негативний вплив на здоров'я та не можуть проживати у даній квартирі; та відповідачів зобов'язано усунути перешкоди ОСОБА_8 у користуванні квартирою шляхом переміщення трансформаторної підстанції ТП - 882, електрощитової ТП 882-10/04 та електрощитової, яка виконує функцію головного розподільчого щита будинку АДРЕСА_1, розташованих під житловою кімнатою квартири №35 за вказаною адресою на першому поверсі цього будинку, на інше місце.

Враховуючи, що права позивача порушені, і даний факт встановлений рішенням суду, виходячи з положень ст. ст. 23,1167 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_8 та з урахуванням установлених судом обставин справи частково задовольнив позов про відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 7 вересня 20016 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовити у повному обсязі. Представник позивача просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 7 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_8 835 200,00грн моральної шкоди. Посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду кожна із сторін підтримала доводи своєї апеляційної скарги та заперечували проти доводів апеляційної скарги опонента.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, правильно встановив спірні правовідносини та вірно визначив норми закону, що їх регулюють.

Предметом спору у даній справі є відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями ПАТ «Київенерго» та КП «Липкижитлосервіс» у зв'язку із порушенням норм ДБН та ДСНіП при розміщенні на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 трансформаторної підстанції ТП - 882, електрощитової ТП 882-10/04 та електрощитової, яка виконує функцію головного розподільчого щита будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, установлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності правове значення при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди мають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вина останнього в її заподіянні (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Встановлено, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами і не заперечується сторонами, що внаслідок розміщення на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 трансформаторної підстанції ТП - 882, електрощитової ТП 882-10/04 та електрощитової, що виконує функцію головного розподільчого щита будинку, позивач не може проживати у квартирі №35, яка розташована поверхом вище, адже в квартирі постійно відчувається потужний рівень шуму та вібрації, у зв'язку із чим позивач зазнає шкоди у вигляді втрат немайнового характеру. Відповідно до висновку судової психологічної експертизи №18358/15-61 від 22.04.2016 ситуація з установкою трансформаторної підстанції (ТП-882), електрощитової та головного розподільчого щита будинку АДРЕСА_1, є психотравмуючою ситуацією для ОСОБА_8 (ас 125).

Встановлено і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що така шкода спричинена позивачу внаслідок дій працівників відповідача, а саме у зв'язку із порушенням ДБН та ДСНіП при установленні в житловому будинку позивача трансформаторної підстанції ТП - 882, електрощитової ТП 882-10/04 та електрощитової, що виконує функцію головного розподільчого щита будинку. За таких обставин є підстави вважати, що шкоду позивачу спричинено неправомірними діями працівників відповідачів.

Що стосується вини відповідачів, а саме їх ставлення до своїх дій та їх наслідків: враховуючи висновок експертизи №18358/15-61 від 22.04.2016 та рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2013, яким установлено незаконність розміщення трансформаторної підстанції ТП - 882, електрощитової ТП 882-10/04 та електрощитової, що виконує функцію головного розподільчого щита в житловому будинку, та зобов'язано відповідачів усунути перешкоди ОСОБА_8 у користуванні квартирою, а також що зазначене рішення суду відповідачами у передбаченому законом порядку не виконано, - є підстави вважати дії відповідачів винними. Належних і допустимих доказів і навіть будь-яких пояснень про обставини, які виключають винність відповідачів вони протягом розгляду справи суду у передбаченому ст.ст.10,60,137 ЦПК України порядку не надали.

Відповідно до Висновку судової психологічної експертизи №18358/15-61 від 22.04.2016 моральні страждання ОСОБА_8 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв'язку з заподіяною відносно неї моральної шкодою, а саме - бездіяльністю відповідачів щодо експлуатації механізмів та обладнання високої потужності, які були встановлені безпосередньо під належною позивачу квартирою.

Отже, судом встановлено факт наявності сукупності всіх чотирьох елементів складу цивільної відповідальності за спричинену шкоду.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд в залежності від характеру та обсягу страждань позивача та з урахуванням інших обставин справи.

Враховуючи характер та обсяг страждань (фізичних, душевних тощо), яких зазнала позивач у зв'язку з незаконним розташуванням трансформаторної підстанції ТП - 882, електрощитової ТП 882-10/04 та електрощитової, що виконує функцію головного розподільчого щита житлового будинку, тривалість її немайнових втрат, вік, стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, ставлення відповідача до виниклої ситуації, а також виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з розміром моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню на користь ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_9 щодо розміру моральної шкоди не заслуговують на увагу з огляду на роз'яснення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують і на їх правильність не впливають, оскільки спростовуються встановленими судом обставинами.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог і заперечень, підтверджених наявними в матеріалах справи і досліджених судом доказами, і, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення. Передбачених ст.309 ЦПК України підстав для його скасування немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_7, яка на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Київенерго», та ОСОБА_4, який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 7 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна