Справа №560/1129/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права влансості на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та просить визнати за ним право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Червоне по вул.Центральна,29 Дубровицького району Рівненської області згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 26 серпня 2016 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його батька ОСОБА_5, який помер 18 лютого 1992 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Червоне по вул.Центральна,29 Дубровицького району Рівненської області. Він є спадкоємцем по заповіту. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не зміг, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому.

У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задоволити у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. У своїх заявах просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають.

Вислухавши позивача та його представника - адвоката ОСОБА_1, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №117495 (а.с.4) ОСОБА_5 помер 18.02.1992 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №5.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по вул.Центральна,29 в с.Червоне Дубровицького району, що підтверджується довідкою виконкомом Мочулищенської сільської ради №847 від 25.08.2016 року(а.с.12).

Оскільки на день смерті ОСОБА_5 в будинку №29 по вул.Центральна в с.Червоне Дубровицького району був зареєстрований ОСОБА_2, що підтверджується довідкою №1084 від 03.11.2016 року (а.с.6), останній у відповідності до ст.549 ЦК України, в редакції1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини, вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 своїх спадкових прав на вказаний житловий будинок не оформляв і свідоцтво про право на спадщину не отримував.

Згідно виписки з погосподарської книги, виданої 25.08.2016 року Мочулищенською сільською радою (а.с.11) в погосподарській книзі №4 особовий рахунок №030031-1 будинок №29 по вул.Центральна в с.Червоне рахується за ОСОБА_5.

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05.08.1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок, і цивільне законодавство, що діяло на час його зведення, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок №29 по вул.Центральна в с.Червоне, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_5 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 14.01.1992 року (а.с.5) ОСОБА_5 належний йому на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями в с.Червоне Дубровицького району Рівненської області заповів своєму сину ОСОБА_2.

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_2 підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії V-УР №0793280 (а.с.9).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлого і набув права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 346, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Червоне по вул.Центральна,29 Дубровицького району Рівненської області згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 26 серпня 2016 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його батька ОСОБА_5, який помер 18 лютого 1992 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_6