Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Київська міська територіальна громада в особі Київської міської ради, Десята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сімєю, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила: встановити факт її проживання із ОСОБА_2, яка померла 10 січня 2016 року, свідоцтво про смерть видане 11 січня 2016 року Відділом реєстрації смерті у місті Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві однією сімєю з 20 грудня 2002 року до 10 січня 2016 року дня смерті ОСОБА_2

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що в 2001 році вона познайомилась з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. На той час вона пропрацювавши 16 років продовжувала працювати двірником в ЖЄК № 406 Дніпровського району м. Києві. Так, під час їхнього знайомства з ОСОБА_3 останній відпочивав біля свого будинку по вулиці Алма-Атинська буд. 109-а в м. Києві зі своєю донькою - ОСОБА_2 Після їхнього знайомства він почав допомагати їй прибирати прибудинкову територію, та залучив до цього свою доньку - ОСОБА_2 так як остання була хворою, інвалідом дитинства та залучення її до даної роботи пішло їй на користь. На момент їхнього з ним знайомства вона була розлучена так як в 1998 році розірвала шлюб зі своїм першим чоловіком, а ОСОБА_3 на той час був вдівцем так як його дружина ОСОБА_4 померла 14 лютого 2001 року. В 2002 році ОСОБА_3 вирішив на ній одружитись та запросив її вийти за нього заміж. Вона погодилась вийти за нього заміж та 20 грудня 2002 року вона одружилась з ОСОБА_3 в Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1965 та видано свідоцтво про одруження на бланку 1-БК №227426. Весілля справили у неї вдома на якому були як її так і його рідні та близькі. Після одруження вона переїхала до свого чоловіка ОСОБА_3 за адресою його реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві та почали постійно проживати як єдина сімя. Після переїзду в квартиру АДРЕСА_1 вона почала вести домашнє господарство, доглядати за своїм чоловіком - ОСОБА_3, за квартирою в якій проживала, а ОСОБА_2 - донька її чоловіка ОСОБА_3 від першого шлюбу по мірі сил та можливості, їй в цьому допомагала. У них у всіх був спільний бюджет, спільний побут, та дозвілля тобто вони проживали фактично як одна сімя. В квартирі АДРЕСА_1 після її одруження 20 грудня 2002 року з ОСОБА_3 проживали: ОСОБА_3 - її чоловік; ОСОБА_2 - донька її чоловіка ОСОБА_3 від першого шлюбу; вона - як дружина ОСОБА_3 Вони всі проживали єдиною дружною сімєю. Вона продовжувала працювати двірником в ЖЄК № 406 Дніпровського району м. Києві, її чоловік на той час вже не працював та був пенсіонером, а донька її чоловіка - ОСОБА_2 теж не працювала так як була інвалідом дитинства та мала 2 групу інвалідності. Під час їхнього сумісного проживання вона постійно піклувалась про побут ОСОБА_2, так як їй була потрібна її допомога, вони разом ходили до лікарні, в крамниці, на ринок, відвідували знайомих, купляли необхідні для сімї речі, та особисті речі для ОСОБА_2 так як остання потребувала піклування та допомоги по причині своєї інвалідності. Її чоловік не палив, так як вона не палить то для неї це було дуже важливо. В квартирі після її переїзду вони з чоловіком своїми силами зробили ремонт, вона побілила стелі, вони всі разом переклеїли шпалери в усій квартирі придбали додаткові меблі за сумісні кошти та почали проживати як єдина сімя. Купили 2 нових ліжка для них з чоловіком та ліжко для ОСОБА_2 Донька чоловіка від першого шлюбу - ОСОБА_2 була інвалідом 2 групи інвалідності потребувала над собою постійної опіки. В звязку з тим, що вони проживали однією сім'єю, то багато свого часу вона приділяла ОСОБА_2 Вони проживали біля лісу, а тому кожної весни, вона та ОСОБА_2 постійно ходили до лісу для збирання березового соку, який потім частково залишали для їхньої сімї, а решту продавали. Отримані кошти використовували на користь їхньої сімї. За виручені кошти купляли одяг, продукти харчування та інші необхідні речі за їхні спільні кошти для всієї родини. Березовий сік залишали також для сімї так як ОСОБА_2 мала проблеми з нирками і їй було просто необхідно вживати березовий сік. 26 липня 2003 року її чоловік - ОСОБА_3 подарував їй ? частини квартири АДРЕСА_1 яка належала йому відповідно до правоустановчих документів на квартиру, а ? частина цієї квартири належала ОСОБА_2 В 2009 році її чоловік - ОСОБА_3 почав тяжко хворіти. В нього спочатку відмовили кінцівки ніг, він перестав нормально пересуватись на ногах. Чим могла вона йому допомагала, дивилась за ним так як останні три роки його життя він був лежачим та потребував щоб йому приносили їжу та забирали посуд, обмивали, переодягали та допомагали жити незважаючи на те що він був лежачим. 30 березня 2012 року її чоловік ОСОБА_3 у віці 81 року помер про що в книзі реєстрації смертей 31 березня 2012 року було зроблено відповідний актовий запис за № 341 та на підтвердження чого було видано свідоцтво про його смерть від 31 березня 2012 року. Так, причиною смерті її чоловіка - ОСОБА_3 був облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок. Після його смерті всіма питаннями повязаними з його похованням займалась вона як дружина померлого. Після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 вони разом з донькою чоловіка - ОСОБА_2 продовжили як родина проживати разом за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_2 була інвалідом дитинства 2 групи визнана державою непрацездатною та мала довідку серії Д-71 №170760. Так 16 травня 2011 року ОСОБА_2 зламала шийку лівого стегна в звязку чим 16 травня 2011 року остання була покладена до Київської міської клінічної лікарні Травматологічне відділення №1. Під час її знаходження в лікарні вона їй постійно допомагала як мати, доглядала за нею, купувала їй всі необхідні ліки, приносила їжу, годувала її, переодягала, та забирала додому брудні речі та приносила їй чистий одяг. Під час догляду за нею вона познайомилась з усім медичним персоналом, який теж надавав допомогу її дочці. Майже через пять років, а саме 10 січня 2016 року у віці 50 років ОСОБА_2 померла, про що 11 січня 2016 року було зроблено відповідний актовий запис за №732 та на підтвердження чого було видано свідоцтво про її смерть від 11 січня 2016 року. Місто смерті - місто Київ. Так, причиною смерті ОСОБА_2 був двобічний нефросклероз (це підтверджується довідкою про причину смерті ОСОБА_2 виданою їй 11 січня 2016 року). Після її смерті всіма питаннями повязаними з її похованням займалась вона (дана обставина підтверджується довідкою про поховання виданою 12 січня 2016 року). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на ? частину квартири N 53 по вул. Алма-Атинська буд. 109-а в м. Києві на підставі ч. 1 ст. 1220 ЦК України. Спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 прийняла вона, оскільки до часу відкриття спадщини вона проживала з нею однією сім'єю більше 5 років за адресою: АДРЕСА_2, а саме з 20 грудня 2002 року. Вона вважає себе такою, що прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 проживала разом з нею. Крім того, вона у встановлений ст. 1270 Цивільного Кодексу України шестимісячний строк звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 Проте, державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори було повідомлено, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири АДРЕСА_3, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 необхідно встановити факт про проживання однією сім'єю, оскільки не має підтвердження факту проживання її та ОСОБА_2 однією сім'єю більше 5 років, який може бути встановлений лише в судовому порядку. Вона як заявник не може прийняти та оформити спадщину ? частину квартири АДРЕСА_3, тому для отримання свідоцтва на право на спадщину виникла необхідність встановлення факту проживання її та ОСОБА_2 однією сім'єю більше пяти років до часу відкриття спадщини.

Заявник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Пояснила суду, що 20 грудня 2002 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 Коли вони стали проживати разом, доньці чоловіка від першого шлюбу ОСОБА_2 було приблизно 38 років. Мати ОСОБА_2 померла до того, як вона стала проживати з ОСОБА_3 У ОСОБА_2 була також старша сестра, яка також померла. Зазначила, що проживала вона з ОСОБА_2 до її смерті, вони були однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Пояснив суду, що заявник доглядала ОСОБА_2, вела спільне господарство з нею, вони разом збирали березовий сік, який був необхідний для здоровя хворої ОСОБА_2, прали, ходили по крамниці. Заявник повністю надавала ОСОБА_2 необхідну допомогу, догляд, водила її до лікарів. Всі хатні справи вони намагалися виконувати разом, загалом це була нормальна гарна українська сімя. Зазначив, що заявник значно раніше стала проживати однією сімєю з ОСОБА_2, ніж навіть була зареєстрована у квартирі, де вони проживали.

Представник заінтересованої особи Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Представник заінтересованої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за їхньої відсутності, рішення прийняти згідно чинного законодавства України.

Представник заінтересованої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не зявився, подав до суду письмові пояснення, в яких просив розглянути справу за відсутності представника, за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представників заінтересованих осіб.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 народилася 19 січня 1965 року, батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 лютого 1998 року, виданого Дарницьким вагоноремонтним заводом, ОСОБА_3 та членам його сімї ОСОБА_4, ОСОБА_2 в рівних долях належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_4.

14 лютого 2001 року померла ОСОБА_4

20 грудня 2002 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 1965, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 квітня 2003 року, виданого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, спадкоємцями майна ОСОБА_4, померлої 14 лютого 2001 року, є в рівних частинах кожний: її чоловік ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_2, які мешкають за адресою: АДРЕСА_5. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: 1/3 частини квартири № 53, що знаходиться в м. Києві, по вул. Алма-Атинській, в буд. 109-а.

26 липня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування частини квартири, за яким дарувальник ОСОБА_3 подарував, а обдарована ОСОБА_1 прийняла у дар ? частини квартири № 53, що знаходиться в м. Києві, по вул. Алма-Атинській, в буд. 109-а.

Згідно інформаційної довідки № 14659 від 04 травня 2016 року, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_4 на праві власності зареєстрована за: 1/3 частина - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 лютого 1998 року Дарницьким вагоноремонтним заводом (розпорядження № 39-236 від 06 лютого 1998 року); 1/6 частина - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 10 від 04 квітня 2003 року, № 2н-615; ? частина ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 10 від 26 липня 2003 року, № 1у-1132.

Як вбачається з довідки серії Д-71 № 170760, виданої Міністерством соціального забезпечення УРСР в м. Києві, ОСОБА_2 мала другу групу інвалідності безстроково з дитинства та була непрацездатною.

30 березня 2012 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до довідки про причину смерті, причина смерті ОСОБА_3 облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок.

Згідно виписки з медичної карти № 12301 стаціонарного хворого ОСОБА_3, останній мав ряд захворювань, зокрема: гостре порушення мозкового кровообігу, кардіосклероз.

Як вбачається з довідки про поховання померлого, ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_3, про що було зроблено запис в книзі реєстрації поховань від 31 квітня 2012 року.

10 січня 2016 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно довідки про причину смерті, причина смерті ОСОБА_2 двобічний нефросклероз.

Відповідно до довідки про поховання померлого, поховання ОСОБА_2 здійснювала ОСОБА_1, про що зроблено запис в книзі реєстрації поховань від 12 січня 2016 року.

Згідно довідки № 663 від 09 червня 2011 року, виданої КМКЛ № 1 Дніпровського району м. Києва, в травні 2011 року ОСОБА_2 потрапила до лікарні з переломом шийки лівого стегна. Вказані обставини також підтверджуються випискою із медичної карти № 12905, виданої Травматологічним відділенням № 1 Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

Як встановлено судом, за час свого життя ОСОБА_2 заповіту не склала.

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до довідки № 136 від 20 січня 2016 року, виданої Центром комунального сервісу, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, її дочка ОСОБА_2 була зареєстрована та мешкала за даною адресою з 15 липня 1983 року по день смерті 10 січня 2016 року.

06 квітня 2016 року заявник звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2

Відповідно до листа Десятої Київської державної нотаріальної контори від 06 квітня 2016 року, ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність подання документів про підтвердження родинних відносин між нею та ОСОБА_2

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу прав на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В цьому випадку при відкритті спадщини слід довести, що особа проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що являється дільничною медичною сестрою та безпосередньо займалася хворою ОСОБА_2, у якої була епілепсія. Із заявником вона знайома з 2009 року, їх познайомив чоловік заявника ОСОБА_3 Заявник постійно приводила ОСОБА_2 до лікарні, була дуже терплячою у відносинах з нею, доглядала за нею як мати за своєю дитиною. Зазначила, що під час її візитів до квартири заявника, остання постійно була в квартирі разом з ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що працювала поштарем в будинку № 109-а по вул. Алма-Атинській в м. Києві та не рідше двох разів на місяць була у квартирі заявника, де вона проживала з чоловіком та ОСОБА_2 Під час її візитів до квартири, ОСОБА_1 постійно була у квартирі, в квартирі було завжди охайно та прибрано. Відносини у них з чоловіком та ОСОБА_2 були дуже добрі, вони проживали як одна сімя, а відносини з ОСОБА_2 були як матері з дитиною. Заявник постійно по лікарнях їздила з ОСОБА_2, коли в останньої був перелом шийки стегна, заявник постійно була тільки з ОСОБА_2 Зазначила, що будь-яких родичів зі сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вона ніколи не бачила, окрім ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що знає заявника близько тридцяти років, є її сусідкою по будинку, також вони разом працювали. Коли ОСОБА_1 вийшла заміж за ОСОБА_3, то переїхала у їх будинок та стала проживати з чоловіком та з донькою ОСОБА_2, доглядати їх. Заявник та ОСОБА_2 мали гарні відносини, заявник доглядала та допомагала ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що є також сусідкою заявника по вул. Алма-Атинській в м. Києві, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 близько пятдесяти років. В січні 1988 року у її будинок заселилася ОСОБА_1, а в подальшому після одруження із ОСОБА_3 переїхала до нього та його доньки ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_6. Зазначила, що кращих відносин, ніж вона спостерігала між заявником та ОСОБА_2 вона не бачила. Заявник постійно доглядала за ОСОБА_2, так доглядати як вона це робила просто неможливо, вони разом збирали березовий сік, були завжди разом. Заявник має гарні людські якості, завжди привітна та небайдужа. ОСОБА_1 до смерті ОСОБА_2 доглядала її, ОСОБА_2 почувалася дуже гарно в колі ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що є сином заявниці та проживає по сусідству по вул. Алма-Атинській, 52 в м. Києві. В 2002 році мати вийшла заміж за ОСОБА_3 та переїхала до нього та його доньки ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_4. ОСОБА_2 він знав, мати доглядала її аж до смерті, так як та була хворою. В 2009 році у ОСОБА_3 стався інсульт та мати доглядала і його. Після його смерті мати залишилася проживати з ОСОБА_2 Коли ОСОБА_2 зламала ногу, саме мати доглядала її. Він постійно намагався допомагати матері у догляді.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що є рідною сестрою заявниці. Сама вона проживає в м. Кривий Ріг. Майже кожний місяць вона приїздить до Києва на одну-три неділі майже три з половиною роки підряд та бачиться із сестрою. В 2002 році сестра вийшла заміж за ОСОБА_3 та переїхала, проживала з ним та його донькою ОСОБА_2 Зазначила, що сестра доглядала ОСОБА_2 до смерті, сама ОСОБА_2 рахувала сестру своєю матірю, а сестра відносилася до неї як до доньки, адже доньки не мала. Сестра доглядала ОСОБА_2 до смерті, прибирала за нею, доглядала її у лікарні, прибирала та готувала їсти, вони разом ходили по крамницям, до лісу.

За нормою ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 2 статті 256 ЦПК визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, розглядаючи заяву в межах заявлених вимог, враховуючи те, що заявник з 2002 року по 10 січня 2016 року постійно проживала спільно з ОСОБА_2, яка була інвалідом з дитинства, доглядала її, що було підтверджено показами свідків, суд вважає за можливе визнати факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 20 грудня 2002 року по день смерті ОСОБА_2 10 січня 2016 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1, заінтересовані особи: Київська міська територіальна громада в особі Київської міської ради, Десята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сімєю є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1217, 1220, 1258, 1264, 1268 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7,ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 234-235, 256-259, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Київська міська територіальна громада в особі Київської міської ради, Десята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сімєю - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії СО № 404589, виданий 15 червня 2000 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, номер платника податків НОМЕР_1, із ОСОБА_2, яка померла 10 січня 2016 року, свідоцтво про смерть видане 11 січня 2016 року Відділом реєстрації смерті у місті Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві однією сімєю з 20 грудня 2002 року по день смерті ОСОБА_2 - 10 січня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: