24.06.2016 Справа № 363/4696/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Хом'як А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - СТ «Глядин» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3 прибрати цегляний паркан, що обмежує рух по земельній ділянці, що відноситься до земель загального користування СТ «Глядин» з кадастровим номером НОМЕР_10 площею 0,0526 га. та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3 прибрати залізні ворота, що обмежують рух по земельній ділянці, що відноситься до земель загального користування СТ «Глядин» і представляє собою дорогу з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, загальною площею 1,6838 га.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 22.04.2003 року ДП «Вишгородський районний центр державного земельного кадастру» складено акт про перенесення меж земельної ділянки натурі на місцевості та акт про передачу на зберігання встановлених межових знаків власнику земельної ділянки СТ «Глядин», яка відповідно до розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 390 від 29.07.2003 року надана в користування СТ «Глядин».

Відповідачами по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, порушено межові знаки власних земельних ділянок шляхом встановлення двох парканів та об'єднання земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_11, яка належить ОСОБА_2, із земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_12, яка належить ОСОБА_3 Наслідком об'єднання вищезазначених земельних ділянок, відповідачами приєднано земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_10 площею 0,0526 га., яка являється частиною дороги та відноситься до земель загального користування СТ «Глядин».

Також, відповідачами встановлено залізні ворота між земельними ділянками ОСОБА_4 кадастровий номер НОМЕР_13 та ОСОБА_5 кадастровий номер НОМЕР_14 чим самим створили для мешканців СТ «Глядин» перешкоду у користуванні дорогою з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, загальною площею 1,6838 га.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник проти позову заперечували та просили відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установлений законом порядку причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заслухавши представника позивача, відповідача з представником та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Згідно з копії протоколу № 15 позачергових загальних зборів членів садівницького товариства «Глядин» від 18.12.2010 року, на яких обрано правління СТ «Глядин» в складі п'яти чоловік, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Розпорядженням № 390 від 29.07.2003 року Вишгородської районної державної адміністрації Київської області СТ «Глядин» під розширення садівницького товариства передано в оренду земельну ділянку загальною площею 10,6912 га.

Як вбачається з акту про перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) від 22.04.2003 року, складеного ДП «Вишгородський районний центр державного земельного кадастру», згідно з проектом відведення земельної ділянки СТ «Глядин» перенесено в натуру (на місцевість) межі земельної ділянки загальною площею 10,7 га., вилучених із земель запасу Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області під розташування СТ «Глядин» для ведення садівництва. Межі земельної ділянки закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками в кількості 21 шт. у відповідності до прикладеного плану меж та передані представнику замовника на якого і накладено відповідальність за їх збереження.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_18 від 12.09.2003 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1185 га. кадастровий номер НОМЕР_15, розташованої на території Лебедівська сільська рада СТ «Глядин».

Згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_21 від 13.04.2004 року ОСОБА_3 являється власником земельних ділянок загальною площею 0,2375 га. кадастрові номери НОМЕР_17 НОМЕР_20, розташованих на території Лебедівська сільська рада СТ «Глядин».

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_19 від 01.09.2004 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,2376 га. кадастровий номер НОМЕР_16, розташованої на території Лебедівська сільська рада СТ «Глядин».

Статті 125, 126 Земельного Кодексу України передбачають, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 58, 60 ЦПК на підтвердження факту того, що саме відповідачами здійснюються перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивачу.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а тому в задоволенні в позові слід відмовити.

Керуючись статтями 125,126, 152ЗК України, статтями 10, 11, 16, 58, 60, 88, 209-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк