У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:головуючого судді: ОСОБА_1,

суддів Гордійчук С.О., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до слідчого відділу Рівненського міського відділу Головного Управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Перша Рівненська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з нерухомого майна,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 16 травня 2016 року вказаний позов задоволено: знято арешт на нерухоме майно виробниче приміщення по вулиці Курчатова, 36 в м. Рівне, загальною площею 559,1 кв.м., яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4, накладений постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 від 21 вересня 2011 року у кримінальній справі №1/911-11.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що оскаржуваним рішенням, яким знято арешт з виробничого приміщення по вул. Курчатова, 36 в м. Рівне, порушені його права та інтереси, оскільки він позбавлений можливості за рахунок нерухомого майна, в примусовому порядку, стягнути з ОСОБА_6, борг який стягнутий з останньої на його користь вироком Рівненського міського суду від 09 січня 2014 року в сумі 892 723 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди. Звертає увагу на порушення місцевим судом процесуальних норм та вказує, що відповідачами у даній справі має бути ОСОБА_6, ОСОБА_2, Державна податкова інспекція у м. Рівне, прокуратура Рівненської області, а тому вирішення спору без встановлення належного кола відповідачів призвело до неправильного вирішення спору. Наголошує, що суд не зясував питання дотримання строку звернення до суду та вказує, що позивач звернувся до суду з позовом про скасування арешту, накладеного постановою слідчого від 21.09.2011 року, лише у 2016 році, тобто більше, ніж через чотири роки з моменту накладення арешту на майно, яке він вважає приватною власністю, при чому про існування будь-яких вагомих підстав, які перешкоджали йому своєчасно звернутися за захистом свого права, позивач не навів. Зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд покликається на норми КПК України, які є нормами процесуального, а не матеріального права, а тому їх застосуванням не може вирішуватися цивільно-процесуальний спір. Стверджує, що суд повинен був відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що подана позовна заява про зняття арешту з нерухомого майна, накладеного у кримінальному _________________________________________________________________________

Справа № 569/2742/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц 787/1183/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_1

провадженні, не підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства, адже постанова про арешт належного ОСОБА_6 майна скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення осіб, що зявились в судове засідання, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційне провадження по даній справі підлягає закриттю виходячи із слідуючого.

Судом встановлено: відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав №30277909, виданого КП «Рівненське МБТІ», виробниче приміщення загальною площею 559,1 кв.м. за адресою м. Рівне, вул. Курчатова,36 14 червня 2011 року зареєстроване на праві приватної власності за позивачем згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11.04.2011 року у справі №2-3385/11.

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про зняття арешту з належного йому приміщення по вул.Курчатова,36 в м. Рівне, накладеного постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 21 вересня 2011 року, яка винесена у кримінальній справі №1/911-11 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст. 388 КК України. Свої вимоги обґрунтував тим, що на момент арешту на майно ОСОБА_6, один із об»єктів нерухомого майна, а саме: приміщення по вул. Курчатова,36 в м. Рівне, належало йому на праві приватної власності і було зареєстроване в державному реєстрі. В даний час у нього виникла необхідність відчужити це майно, однак у Реєстр прав нерухомого майна щодо заборони відчуження 30 листопада 2011 року внесено відомості щодо арешту приміщення по вул. Курчатова,36 в м. Рівне. Він не був учасником кримінального провадження, а тому, вимогу про скасування арешту на майно, яке є його особистою власністю, просить задовольнити в порядку цивільного судочинства.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 покликається на те, що вироком Рівненського міського суду від 09 січня 2014 року ОСОБА_6 визнано винною за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та частково задоволено його цивільний позов. Стягнуто з ОСОБА_6 на його користь 892 723 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди. На його думку, зняття арешту з приміщення по вул. Курчатова,36 в м. Рівне, на яке накладено арешт у кримінальній справі по звинуваченню ОСОБА_6, і яке їй раніше належало, вплинуло на його права, оскільки кошти, стягнуті вироком суду на його користь, ОСОБА_6 до цього часу не відшкодовані.

На думку колегії суддів, такі доводи ОСОБА_2 не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до матеріалів справи, а саме: Витягу про державну реєстрацію прав №30277909; постанови про накладення арешту на майно від 21 вересня 2011 року; Витягу з Реєстру прав нерухомого майна щодо заборони відчуження за №11673168; вироку Рівненського міського суду від 09 січня 2014 року встановлено, що на момент накладення арешту на виробниче приміщення по вул. Курчатова, 36 у м. Рівне власником приміщення був ОСОБА_4, а не ОСОБА_6, як то доводить ОСОБА_2

Таким чином, слідчим СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 проведено арешт майна, яке належить не обвинуваченій ОСОБА_6, а іншій особі, котра за законом не несе матеріальної відповідальності за дії обвинуваченої.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваним рішення права та інтереси ОСОБА_2 не порушені, а тому в нього відсутнє право на подання апеляційної скарги на дане рішення.

Згідно ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пленум Верховного Суду України в пункті 8 постанови № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» розяснив, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою. Зазначені ухвали можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 292, ст. 297, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до слідчого відділу Рівненського міського відділу Головного Управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Перша Рівненська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з нерухомого майна закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді: Гордійчук С.О.

ОСОБА_8