У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, визначення строку дії договору оренди земельної ділянки та стягнення збитків, за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» та ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року та ухвалу судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» (далі - ТОВ «Аграрний дім ім. Горького») про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, визначення строку дії договору оренди земельної ділянки та стягнення збитків. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 8,95 га, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Дана земельна ділянка на підставі договору оренди земельної ділянки №878, укладеного 06 вересня 2006 року між нею та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» строком на 10 років, перебуває в оренді останнього. Позивач зазначала, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою був збільшений ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» у 2006 році до 2 % від нормативної оцінки земельної ділянки, а з вересня 2008 року і до цього часу відповідач здійснює виплату орендної плати за користування земельною ділянкою за ставкою 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 06 травня 2015 року нею на адресу відповідача було направлено пропозицію шляхом укладення додаткової угоди про зміну розміру орендної плати за згаданим договором, за умовами якої позивач пропонувала відповідачеві встановити орендну плату в розмірі 8,5 % від нормативної грошової оцінки землі та зазначити, що перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної ділянки у грошову проводити виходячи з фактичної собівартості видів продукції (робіт, послуг), вирощених орендарем та наданих для розрахунку орендодавцеві, яка (фактична собівартість) склалася в орендаря за минулий рік. На вказану пропозицію від відповідача відповіді не надійшло. Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просила внести зміни до пункту 4.2 договору оренди земельної ділянки № 878 від 06 вересня 2006 року, зареєстрованого Сахновищинським РВ ХРВ Центр ДЗК 15 серпня 2008 року № 38, виклавши його у наступній редакції: Пункт 4.2 «Розмір орендної плати є договірним і становить 8,5 % від нормативної грошової оцінки землі. Перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної ділянки у грошову проводиться виходячи з фактичної собівартості видів продукції (робіт, послуг), вирощених орендарем та наданих для розрахунку з орендодавцем, яка (фактична собівартість) склалася в орендаря за минулий рік.»; визначити строк дії договору оренди земельної ділянки від 06 вересня 2006 року № 878, зареєстрованого Сахновищинським РВ ХРФ Центр ДЗК, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 серпня 2008 року № 38, укладеного між ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» та ОСОБА_6 строком на 10 років, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,95 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, з 06 вересня 2006 року до 06 вересня 2016 року, та встановити, що вказаний договір оренди земельної ділянки припиняє свою дію з 07 вересня 2016 року; стягнути з відповідача на її користь збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 11 993,12 грн.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 09 грудня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» просить змінити оскаржувані рішення шляхом виключення з мотивувальної частини рішень висновки про те, що строк дії договору оренди земельної ділянки відраховується з моменту його укладення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки та визначення строку його дії скасувати, а її касаційну скаргу задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційні скарги ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» та ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині внесення змін до договору оренди земельної ділянки до п. 4.2, шляхом викладення їх у запропонованій позивачем редакції, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що такі вимоги не є належним способом судового захисту, який ґрунтується на вимогах закону і передбачений умовами договору оренди земельної ділянки. Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визначення строку дії договору оренди земельної ділянки, зауваживши, що оскільки договір оренди земельної ділянки припиняє свою дію 06 вересня 2016 року, тому на момент розгляду справи у суді договір є чинним, і в даному випадку позивачем не правильно обраний спосіб захисту порушених прав, оскільки порушення його прав ще не настало.

Протеповністю погодитись в такими висновками судівне можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 8,95 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, згідно з державним актом на право власності на землю, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 23 травня 2001 року № 93 (а.с. 26,30, т. 1).

06 вересня 2006 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» укладено договір оренди земельної ділянки № 878, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 серпня 2008 року № 38 (а.с.27-28, т. 1). Земельна ділянка була передана у користування ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки від 06 вересня 2016 року (а.с. 29 зворот, т. 1).

06 травня 2015 року позивачем на адресу ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» було направлено пропозицію шляхом укладення додаткової угоди про зміну розміру орендної плати за згаданим договором, за умовами якої позивач пропонувала відповідачеві встановити орендну плату в розмірі 8,5 % від нормативної грошової оцінки землі та зазначити, що перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної ділянки у грошову слід проводити виходячи з фактичної собівартості видів продукції (робіт, послуг), вирощених орендарем та наданих для розрахунку орендодавцеві, яка (фактична собівартість) склалася в орендаря за минулий рік (а.с. 11-14, 15, 34 зворот, 35, т. 1).

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором (ч. 3 ст. 16 ЦК України).

Тобто під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом або договором матеріальні правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. У зв'язку із цим особа може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права, визначеним законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення такої згоди спір вирішується в судовому порядку.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою цієї статті визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності).

Згідно з п. 4.2 договору зазначено, що розмір орендної плати є договірним і складає 1,5 % від грошової оцінки землі.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 105 983,84 грн.

Отже, п. 4.2 договору визначено грошовий розмір орендної плати у відсотковому розмірі по відношенню до нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 4.4 договору, у разі необхідності, за домовленістю сторін, розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати можуть змінюватись, що встановлюється додатковою угодою.

Пунктом 4.5 договору оренди передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни умов господарювання, спричинених інфляційними процесами; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; невиконання або неналежного виконання орендодавцем обов'язків, які викладені у пункті 1.5 цього договору; збільшення розмірів ставки земельного податку; в інших випадках передбачених законом.

Згідно з п. 4.6 договору передбачено, що в усіх інших випадках сторони можуть змінювати розмір, порядок, строки та умови оплати орендної плати не частіше, ніж один раз у два роки.

Отже, умовами договору оренди землі передбачено зміну розміру орендної плати за землю.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог в частині внесення змін до договору оренди земельної ділянки, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, в порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України, зазначених положень закону до уваги не взяв, не врахував, що умовами договору оренди передбачено можливість збільшення розміру орендної плати, не перевірив чи ухиляється відповідач ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, дійшовши передчасних висновків про те, що спосіб захисту обраний позивачем шляхом внесення змін до договору є неналежним.

Згідно із ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що у відповідності до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За змістом ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір.

Разом із тим, цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, шляхом підписання 06 вересня 2006 року договору оренди земельної ділянки, що і є моментом укладення договору.

Пунктом 3.1 договору оренди земельної ділянки передбачено, що земельна ділянка надається в оренду строком на 10 років, починаючи з моменту державної реєстрації цього договору. Державна реєстрація спірного договору відбулася 15 серпня 2008 року.

Суд першої інстанції, при вирішенні спору в частині визначення строку дії договору дійшов передчасного висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не є належним через те, що на момент розгляду справи у суді договір є чинним та порушення його прав ще не настало, зауваживши також, що строк дії договору оренди земельної ділянки припиняє свою дію 06 вересня 2016 року залишивши поза увагою, що сторони у п. 3.1 визначили строк дії спірного договору оренди, зокрема, 10 років, починаючи з моменту державної реєстрації цього договору, тобто 15 серпня 2008 року.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги в частині визначення строку дії договору, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції в цій частині без змін.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди судові рішення судів попередніх інстанцій не оскаржуються, а отже не є предметом касаційного оскарження.

За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині внесення змін до договору оренди земельної ділянки, визначення строку дії договору оренди земельної ділянкине відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» та ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року та ухвалу судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 09 грудня 2015 року в частині позовних вимог про внесення змін до договору оренди земельної ділянки та визначення строку дії договору оренди земельної ділянки скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова