АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1495/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Морозов В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретарКолесник Я.В.

за участю:

представника позивача Сивокінь С.С.

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позивачем та ОСОБА_8 29.12.2007 року було укладено кредитний договір № CSRKAN79351586, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 73055,88 грн. строком до 26.12.2014 року.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_8 зобов'язань за кредитним договором, станом на 09.11.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 346 671,28 грн., в тому числі: 56 532,61 грн. - заборгованість за кредитом; 46 377,29 грн. - заборгованість за відсотками; 3911,19 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 223 103,94 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 16496,25 грн. - штраф (процентна складова).

Під час розгляду справи представник позивача зменшив позовні вимоги, оскільки рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 19.03.2012 року стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 18.05.2011 року в розмірі 104 074,26 грн.

З урахуванням зменшених позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 09.11.2015 року в розмірі 242 597,02 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4359,78 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 20 861,72 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 2377,39 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 203 445,89 грн.; штрафу (процентної складової) - 11 552,24 грн.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року позов задоволено та стягнуто вказану заборгованість за кредитним договором. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_8 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що за умовами кредитного договору № CSRKAN79351586 від 29.12.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8, банк надав позичальнику кредит в розмірі 73 055,88 грн. строком з 29.12.2007 року по 26.12.2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,43 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику в тимчасове користування на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості кошти в сумі 73 055,88 грн., однак позичальник ОСОБА_8 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 19 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 18 травня 2011 року в розмірі 104 074,26 грн. (а.с. 53).

Додатковим рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04 травня 2012 року звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 104 074,26 грн. на автомобіль DAEWOO NEXIA, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_8, шляхом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_8 договорів купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с. 54).

З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості, стягнута рішенням Черкаського районного суду від 19 березня 2012 року, складається із: заборгованості за кредитом - 52 172,83 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 25 515,57 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1533,80 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 19 658,05 грн.; штрафу (фіксована частина) - 250 грн.; штрафу (процентної складової) - 4944,01 грн. (а.с. 43-46).

У заяві про зменшення позовних вимог представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 242 597,02 грн., яка становить різницю між нарахованою сумою заборгованості станом на 09.11.2015 року та сумою заборгованості стягнутої рішенням суду від 19.03.2012.року, а саме: заборгованість за кредитом - 4359,78 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 20 861,72 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2377,39 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 203 445,89 грн.; штраф (процентна складова) - 11 552,24 грн. (а.с. 40-42).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

П. 4.1, 7.4 Кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

Відповідно до п. 4.3.1 Договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн., 5 % від суми позову.

Згідно п. 4.5 Договору термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Згідно ст. ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Таким чином, оскільки сторонами при укладенні договору було збільшено позовну давність встановлену законом, положення ст. 257-258 ЦК України до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі пені, у даному випадку застосуванню не підлягають.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» уже було пред'явлено позов до ОСОБА_8 у червні 2011 року, строк позовної давності за вимогами про стягнення боргу перервався.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції вірно визначено, що позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тому посилання представника апелянта на наявність підстав для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності є безпідставними.

Колегія суддів відхиляє твердження представника апелянта про неправомірне підвищення банком процентної ставки за кредитним договором, оскільки боржником умови кредитного договору не оскаржувались та договір не було визнано недійсним в судовому порядку. Крім того, предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за кредитним договором, а не правомірність підвищення процентної ставки за кредитним договором.

Посилання представника апелянта на те, що стягнення пені і штрафу за прострочення сплати кредиту є подвійним стягненням, також є помилковими, оскільки нарахування неустойки у виді штрафу і пені передбачено умовами кредитного договору, укладеного між сторонами.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання щодо стягнення з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № CSRKAN79351586 від 29.12.2007 року, яка станом на 09.11.2015 року складає 242 597,02 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 4359,78 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 20 861,72 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2377,39 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 203 445,89 грн.; штраф (процентна складова) - 11 552,24 грн.

Колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що останнім помилково не зазначено у резолютивній частині рішення суду складові заборгованості. Однак, це не впливає на вирішення справи по суті.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції хвалено законне та обгрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :