Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з даними позовними вимогами, не надавши докази про сплату судового збору, посилаючись на те, що відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч.1 цієї статті.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 483-VIII від 22 травня 2015 року, відповідно до якого було внесено зміни до Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378,00 грн.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" із відповідними змінами, за подачу до суду позовних заяв із вимогами про розірвання шлюбу слід сплатити судовий збір за ставками 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн.

Разом з позовними вимогами про розірвання шлюбу позивач просить звільнити її від сплати судового збору у звязку з тим, що на даний час вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, також на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до п. 29 ППВССУ "Про застосування судами законодавства про судові витрати" відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI тастатті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Виходячи з наведеного, позивачу необхідно сплатити суму судового збору, відповідно до встановлених Законом України «Про судовий збір» ставок.

При зверненні до Дніпровського районного суду м. Києва судовий збір слід сплатити на зазначені нижче реквізити: отримувач коштів: УДКСУ (Управління державної казначейської служби України) у Дніпровському районі м. Києва, банк отримувача: ГУ ДКСУ (Головне управління Державної казначейської служби України) у м. Києві; код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача 0005, код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 38012871, код класифікації доходів бюджету: 22030001; призначення платежу: 22030001; «Судовий збір», Дніпровський районний суд м. Києва, вид звернення, пункт з таблиці ставок судового збору.

Таким чином, позивач має надати докази сплати судового збору з урахуванням її позовних вимог, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_3 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати три дні з дня отримання позивачем копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: