АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/9496/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1962/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Спірідонової Т.В.,

суддів - Пастощука М.М., Янчук Т.О.,

секретар - Кошельник В.П.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

представника апелянта - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини,

встановила:

Позивач звернулася до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просила надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на багаторазові виїзди за межі України до досягнення нею повноліття у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_3; надати ОСОБА_1 дозвіл на подання заяви про видачу проїзного документу дитини для виїзду за кордон, а також на оформлення та виготовлення всіх необхідних проїзних документів дитини на багаторазові тимчасові виїзди за межі України її неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_4. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не приймає. Позивач має можливість забезпечити відпочинок дочці за кордоном, що сприяло б розширенню світогляду дитини, її духовному та інтелектуальному розвитку. Однак, у зв'язку з перебуванням батька на території проведення антитерористичної операції позивач його згоди на виїзд дитини за кордон отримати не має можливості.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 ____________________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції - Мазурок О.В. Категорія: 48

Доповідач: Спірідонова Т.В.

вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначила, що судом не враховано, що предметом позовних вимог є надання дозволу неповнолітній ОСОБА_4 на багаторазові тимчасові виїзди за межі України до досягнення нею повноліття, оскільки не можливо заздалегідь передбачити країну та термін виїзду дитини за кордон. Висновок суду щодо відсутності доказів її звернення до відповідача за дозволом на виїзд дитини за кордон суперечить нормам матеріального права.

Апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не визначено конкретну країну та термін, на який передбачається виїзд дитини за кордон.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Київського районного суду м.Донецька від 03 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 15 жовтня 2013 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальниківта в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.

У п.3, підп.1 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, в тому числі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. У разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку та мети виїзду, що не було дотримано позивачем.

Колегія суддів враховує, що багаторазове вивезення дитини за кордон без надання згоди батька, та надання дозволу на майбутнє на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків, без визначення при цьому конкретного часу та місця перебування суперечить положенням чинного законодавства та є порушенням права одного з батьків на спілкування з дитиною та на участь у її вихованні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ М.М. Пастощук

/підпис/ Т.О. Янчук

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.В. Спірідонова