АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року за безпідставністю заявленого позову відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ТДВ "СТ "Домінанта" про стягнення страхового відшкодування.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника, ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.126-129).

В суд апеляційної інстанції представник ТДВ "СТ "Домінанта" не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотне повідомлення про вручення судової повістки уповноваженій особі ТДВ "СТ "Домінанта" 16 листопада 2016 року (а.с.139).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність представника відповідача, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника ОСОБА_4, ОСОБА_3, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

8 листопада 2014 року о 19 год. 40 хв. в місті Києві на перехресті проспекту Науки та вулиці Лисогірської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Альфа Ромео", д.н.з. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_5, та автомобіля &quot;Volkswagen Polo&quot;, д.н.з.НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8).

Власником автомобіля "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9).

10 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди по договору ОСЦПВВНТЗ від потерпілої особи № 021011 (а.с.11-13).

Згідно Звіту № 11519 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "Volkswagen Polo", НОМЕР_2 від 27 листопада 2014 року, замовник оцінки: ТДВ "СТ "Домінанта", де зазначено, що вартість матеріального збитку, що завданий власнику транспортного засобу складає 16 954 грн. 80 коп. з ПДВ та 14 129 грн. без ПДВ (а.с.22-27).

15 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідача з Заявою про страхове відшкодування за договором ОСЦПВВНТЗ від потерпілої особи № 061512, справа № ЦВ-1175, у якій просив перерахувати на її банківський рахунок (а.с.14-15).

Листом №3002 від 4 серпня 2015 року відповідач повідомив позивачу, що у зв`язку з розглядом документів щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 8 листопада 2014 року, з автомобілем "Volkswagen Polo", з вини водія ОСОБА_5, цивільно-правову відповідальність якого застраховано в ТДВ "СТ "Домінанта" за полісом АІ/4220827, виплачене страхове відшкодування у розмірі 14 129 грн. На підставі п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розрахована та сплачена пеня в сумі 3298,06 грн. (а.с.18).

Виплата страхового відшкодування (без врахування ПДВ) та пені на рахунок позивача, підтверджується також платіжним дорученням № 2576 від 3 серпня 2015 року (а.с.69).

Відповідно до рахунку №С4238422 від 17 листопада 2014 року ТОВ "Атлант-М Дніпровська набережна" сума відновлювального ремонту без ПДВ автомобіля &quot;Volkswagen Polo&quot;, НОМЕР_2, складає 35 137 грн. 58 коп. (а.с.16-17).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено необхідності проведення ремонту автомобіля згідно з рахунком №С4238422 саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка визнана страховим випадком.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_4 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.120-122).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника ОСОБА_4 не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача, ОСОБА_3, також не навела таких обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції дана невірна оцінка доказам та порушені норми процесуального і матеріального права, тому висновки районного суду про недоведеність заявленого позову не відповідають обставинам справи, відхиляються апеляційним судом як безпідставні з огляду на таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами, крім загальних норм цивільного законодавства врегульовані спеціальним законодавством у сфері страхування - Законом України «Про страхування», Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стаття 22, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 29 указаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з положеннями ст.36 цього Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зокрема, зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У даному випадку спір про розмір страхового відшкодування розглядається в судовому порядку після здійснення страховиком виплати страхового відшкодування у розмірі 14 129 грн. на користь ОСОБА_4,

Розмір страхового відшкодування визначений страховиком на підставі звіту про оцінку № 11519 від 27 листопада 2014 року, відповідно до якого розрахунковий коефіцієнт фізичного зносу деталей складає 0,353, вартість ремонту з урахуванням зносу складає 16 954 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ 2 825 грн. 80 коп. (а.с.22-35; 67-70)

Оспорюючи відомості звіту про оцінку позивач заявила у суді клопотання про призначення авто-товарознавчої експертизи для вирішення питання вартості матеріального збитку (а.с.72-74), яке було задоволене судом (а.с.76), однак експертиза не проведена з тих причин, що автомобіль відремонтовано, а кольорові фотознімки пошкодженого автомобіля експерту не були надані (а.с.102).

Оскільки районний суд не з'ясовував, яка із сторін має у своєму розпорядженні кольорові фотознімки пошкодженого автомобіля та не зобов'язував жодну із сторін надати їх на вимогу експерта, у суду апеляційної інстанції немає підстав вважати, що котрась із сторін, зокрема ТДВ "СТ "Домінанта", ухилилась від участі в експертизі.

Апеляційна скарга позивача не містить клопотання про призначення авто-товарознавчої експертизи. Під час розгляду справи апеляційним судом таке клопотання також не заявлялось.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтвердила, що автомобіль відремонтовано, при цьому зазначила, що доказів на підтвердження фактичних витрат позивача на проведення ремонту сторона не надає, до страховика за доплатою у розмірі ПДВ не зверталась, до винної особи з вимогою відшкодувати вартість зносу деталей, яка не відшкодовується страховиком, також не зверталась.

За таких обставин у суду немає підстав вважати, що розмір страхового відшкодування визначений ТДВ "СТ "Домінанта" неправильно.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить. решта апеляційної скарги - це повторення позовної заяви в частині правового обґрунтування позиції позивача (а.с.3-5), доводи якої отримали належну оцінку у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома