Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/7626/15-ц Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 30 Доповідач Якухно О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Якухно О.М.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом, в якому, після уточнень, просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (далі ПрАТ «СК «Уніка») витрати на лікування в сумі 2500 грн. та моральну шкоду в сумі 2500 грн., а з ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 9500 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що 24.12.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який здійснив на неї наїзд під час перетинання дороги по пішохідному переходу, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження і лікувалася.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_2 2225,65 грн. матеріальної шкоди та 2500 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2500 грн. моральної шкоди. Стягнуто на користь держави судовий збір з ПрАТ «СК «Уніка» в сумі 365,4 грн., з ОСОБА_3 121,8 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього моральної шкоди та судових витрат і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи. На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно прийнято до уваги висновок експерта щодо тілесних ушкоджень позивача, яка на місці ДТП претензій не заявляла. Вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права, оскільки моральну шкоду повинна відшкодувати страхова компанія в межах страхового ліміту. Крім того, суд розглянув справу без його належного повідомлення у звязку із перебуванням в зоні АТО та не врахував, що він звільнений від сплати судового збору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2014 року о 17-50 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN POLO», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул.Грушевського в м.Коростені, неподалік від будинку № 10, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перетинала дорогу по пішохідному переходу, в результаті чого останній заподіяно тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості.

Постановою слідчого СВ Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області від 30.12.2014 року кримінальне провадження № 0001499 за ознаками злочину ч.1 ст.296 КК України відносно ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діяннях складу злочину, який передбачений зазначеною частиною (наявність середньої тяжкості тілесних ушкоджень).

В ході досудового розслідування встановлено, що причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.18.1 ПДР України, у звязку із чим копію постанови про закриття кримінального провадження направлено до ВДАЇ Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Свою відповідальність за скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_3 не заперечує в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна (ч.2 ст.23 ЦК України).

Згідно із ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які місять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України обовязок по доведенню тих обставин, на які посилаються сторони, покладається на останніх.

Згідно довідки травмпункту Коростенської ЦМЛ ОСОБА_2 24.12.2014 року зверталася за медичною допомогою у звязку із ДТП і встановлено діагноз забій поперекової ділянки зліва.

Під час мультисрезової компютерної томографії 29.12.2014 року додатково виявлено ознаки забоїв лівої лобної частки.

З 26.12.2014 року по 06.01.2015 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Коростенської центральної міської лікарні у звязку із отриманням травм під час ДТП, що підтверджується виписним епікризом.

При розслідуванні кримінальної справи проведено судово-медичну експертизу, яка встановила наявність у потерпілої ОСОБА_2 тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які утворилися внаслідок дії тупого твердого предмета, що можливе за давністю і при обставинах ДТП, викладених у постанові слідчого.

Таким чином, отримання тілесних ушкоджень позивачем ОСОБА_2 при ДТП 24.12.2014 року підтверджено не тільки висновком експерта, а і медичною документацією, а тому доводи відповідача про те, що висновок експерта є підробним, не знайшли свого підтвердження. Не спростовують цих висновків також доводи відповідача про відсутність претензій до нього на місці ДТП.

Суд вірно зазначив, що діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала душевних страждань внаслідок ушкодження здоровя, певний час вимушена була лікуватися, що в свою чергу тягне за собою порушення нормальних життєвих зв'язків. Судом правильно визначено розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн., виходячи із розміру ушкоджень здоровя та тривалості часу вимушених змін у житті.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України).

Згідно із ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 застрахував свою відповідальність у період з 25.04.2014 року по 24.04.2015 року в ПрАТ «СК «Уніка» по договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Страховий ліміт за шкоду заподіяну життю і здоровю встановлено в сумі 100000 грн.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є : шкода, повязана з лікуванням потерпілого; …; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у звязку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду,

заподіяну здоровю (ст.26-1 Закону).

Суд першої інстанції помилково застосував норму ст.22 Закону в попередній редакції, яка передбачала виплату страховиком моральної шкоди в розмірі 5 відсотків від страхового ліміту і втратила чинність на час виникнення правовідносин, а тому колегія суддів вважає за можливе у відповідності до вимог ч.3 ст.303 ЦПК України вийти за межі доводів апеляційної скарги, оскільки неправильне застосування норм матеріального права призвело до ухвалення незаконного рішення, що є обовязковою підставою для його скасування.

Судом встановлено, що на лікування потерпілої витрачено 2225,65 грн. (в цій частині судове рішення не оскаржується), а тому розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з страховика становить : 2225,65 грн.х5%= 111,25 грн.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи наведене, з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 4888,75 грн. (5000 грн. 111,25 грн.).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди 2 групи.

Згідно пенсійного посвідчення ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи (а.с.77), а тому звільнений від сплати судового збору.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.76, 158 ЦПК розглянув справу без належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, чим позбавив його можливості подати докази на підтвердження статусу інваліда.

Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору підлягає скасуванню, а в частині стягнення судових витрат з ПрАТ «СК «Уніка» зменшенню з 365,40 грн. до 249,03 грн.

Рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди не оскаржується і судом апеляційної інстанції не переглядається.

Керуючись ст. ст.209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року скасувати в частині вирішення вимог про стягнення моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_3 судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 111,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 4888,75 грн.

Змінити рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року в частині стягнення судових витрат з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», зменшивши їх розмір з 365,40 грн. до 249,03 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: