У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 22 серпня 2014 року на вул. Калініна у

м. Павлограді Дніпропетровської області, водій ОСОБА_5, відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Альфа Страхування»), керуючи автомобілем марки «Geely», державний номерний знак НОМЕР_1, допустив зіткнення з належним позивачеві автомобілем марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2, у результаті чого автомобілю спричинені механічні пошкодження, а йому, як власнику автомобіля заподіяно майнову шкоду.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2014 року ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

Відповідно до звіту від 19 вересня 2014 року № 6914 про оцінку вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 46 063 гривні

12 копійок. Згідно з актом виконаних робіт від 20 листопада 2014 року № 4914 вартість послуг склала 46 856 гривень 89 копійок, які ним сплачені.

Врахувавши страхову виплату у розмірі 29 193 гривні 89 копійок, позивач просив суд стягнути з відповідача різницю між фактично завданою шкодою та страховою виплатою, розмір якої складає 16 869 гривень 23 копійки, а також витрати за проведене автотоварознавче дослідження у розмірі 400 гривень.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування майнової шкоди 16 869 гривень 23 копійки.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 лютого

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що страховим полісом № АІ/7371394 від 08 серпня 2014 року визначено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000 гривень, а тому вважав, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди є передчасними, оскільки відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю та майну третьої особи.

Врахувавши, що рішенням Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року, яке набрало законної сили, визначено розмір матеріального збитку, спричиненого автомобілю марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2, розмір якого становить 29 193 гривні 89 копійок та вірно зазначив про безпідставність покладення судом першої інстанції в основу рішення звіту № 6914 про оцінку вартості матеріальних збитків у розмірі 46 063 гривні 12 копійок, який був предметом дослідження по іншій цивільний справі та визнаний судом необґрунтованим, а тому дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача майнової шкоди у розмірі 16 869 гривень 23 копійки.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 лютого

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун О.М. Ситнік