Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Діонісьєва Н.М.

секретар Краглевич Ю.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки по несплаті аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В позовній заяві зазначає, що рішенням Рівненського міського суду від 23 січня 2013р. у справі №1715/21175/12 шлюб між нею та відповідачем розірвано, стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходів щомісячно. Відповідач нехтує своїми обовязками по утриманню дитини, зобовязання по сплаті аліментів не виконує . Внаслідок неналежного виконання покладених на батька обовязків, за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 36 043,92 гривні. Зазначає, що стягнення пені за неналежне виконання відповідачем свого обовязку по утриманню неповнолітньої дитини буде стимулювати його на майбутнє дотримуватися своїх зобовязань. Просить стягнути з відповідача 123 554,73 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів. До позовної заяви додала відповідні розрахунки пені.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що як вбачається із справи рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2013 року в цивільній справі №1715/21175/12 було стягнуто з нього на користь позивачки на утримання їхнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, починаючи з 29.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

На момент ухвалення вказаного судового рішення він працював на посаді начальника Служби сервісу і підключень № 4 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОВАЙД-СЕРВІС», місце знаходження якого в м. Києві по вул. Леоніда Первомайського, буд. 9, офіс 1. Відповідно виконання вказаного рішення відбувалося за місцем знаходження його роботодавця - ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві. Таким чином, саме роботодавець здійснював відрахування на аліменти за рішенням суду.

Проте, 31.01.2015 року наказом №5-к роботодавця, його було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін).

Після вказаних обставин, його роботодавець листом від 03.02.2015 року за № 03/02 направив до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві звіт про здійснення відрахування та виплати аліментів на дитину.

Таким чином, рішення суду про стягнення з нього аліментів в подальшому мало відбуватися за місцем його реєстрації, як місцезнаходження боржника.

Тим більше, після його звільнення він став працювати у м. Рівне за цивільно-правовими договорами. Проте, позивачка та ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві не вчиняли ніяких дій щодо переадресування виконавчого листа до належного відділу державної виконавчої служби.

Наведені обставини спонукали його самостійно 01.09.2015 року письмово звернутися до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві з проханням переадресувати виконавчий лист за місцем його проживання.

Однак, як йому стало на сьогодні відомо, державний виконавець за його зверненням помилково направив матеріали виконавчого провадження не до ВДВС Рівненського міського управління юстиції, а до ВДВС Рівненського районного управління юстиції. У зв'язку із тим. що він ніколи не був прописаний в Рівненькому районі, то вказаний відділ відправив матеріали виконавчого провадження назад - до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві. Натомість, останній так і не переадресував матеріали виконавчого провадження за належністю з незалежних від нього причин.

У зв'язку із наведеним, вважає, що на сьогодні немає законних підстав для стягнення з нього неустойки за прострочення сплати аліментів. Оскільки, з незалежних від нього причин матеріали виконавчого провадження неодноразово переадресовуються з одного відділу виконавчої служби в інший. На сьогодні саме виконавча служба має визначити 30% прожиткового мінімуму, який він повинен сплачувати в рахунок аліментів.

Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Позивач пояснила, що відповідач аліменти сплачує несвоєчасно, допускає значні суми заборгованості. У будь-яких додаткових витратах на дитину участі не бере, його здоров`ям чи навчанням не цікавиться. Ніякої матеріальної чи нематеріальної підтримки для дитини не надає.

Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Із досліджених письмових доказів вбачається, що вихованням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається позивач. Неповнолітній син потребує значних фінансових витрат на його навчання в підготовчих студіях та участі у зразковому ансамблі танцю «Полісяночка». Відповідач тривалий час не сплачує аліменти.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Позивач надала розрахунок пені від суми несплачених аліментів в розмірі 123 554,73 гривень, розраховуючи неустойку, виходячи із загальної суми боргу , яка збільшується кожного місяця. Це призвело до невиправданого збільшення розміру неустойки.

Натомість, при вирахуванні розміру неустойки сума боргу за попередній час до заборгованості за наступний час не додається. При щомісячній сплаті аліментів сума неустойки рахується за кожен місяць окремо. Крім того, відповідно до ч.2 ст.550 ЦК України відсотки на неустойку не нараховуються. Таким чином, при щомісячній сплаті аліментів сума неустойки (пені) визначається у розмірі одного відсотка відсуми аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.552 ЦК України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обовязку в натурі. Таким чином, сплата неустойки не звільняє платника аліментів від виплати заборгованості по аліментах.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню пеня за такі періоди і в такій сумі: в лютому 2014 року сума несплачених аліментів 890,33грн., 28 днів прострочення, сума пені 249,29 грн.; березень 2014 року сума несплачених аліментів 1016,00 грн., 31 день прострочення, сума пені 314,96 грн.; квітень 2014 року сума несплачених аліментів 959,00 грн., 30 днів прострочення, сума пені 287,70 грн.; травень 2014 року сума несплачених аліментів 976,66 грн., 31 день прострочення, сума пені 302,87 грн.; червень 2014 року сума несплачених аліментів 1060,33грн., 30 днів прострочення, сума пені 318,00 грн.; липень 2014 року сума несплачених аліментів 1085,00 грн., 31 день прострочення, сума пені 336,35 грн.; серпень 2014 року сума несплачених аліментів 1017,00 грн., 31 день прострочення, сума пені 315,27 гривень; за період з вересня 2014 року по січень 2015 року пеня за несплату аліментів не нараховується у звязку з сплатою за цей період аліментів; лютий 2015 року сума несплачених аліментів 999,00 грн., 28 днів прострочення, сума пені 279,72 гривень; березень 2015 року сума несплачених аліментів 385,80 грн., 31 день прострочення, сума пені 119,66 грн.; квітень 2015 року сума несплачений аліментів 385,80 грн., 30 днів прострочення, сума пені 115,80 грн.; червень 2015 року сума несплачених аліментів 385,80 гривень, 30 днів прострочення, сума пені 115,80 грн.; липень 2015 року сума несплачених аліментів 385,80 грн., 31 день прострочення, сума пені 119,66 грн.; серпень 2015 року сума несплачених аліментів 385,80 грн, 31 днів прострочення, сума пені 119,66 грн.; вересень 2015 року сума несплачених аліментів 2104,88 грн., 30 днів прострочення, сума пені 631,50 грн.; жовтень 2015 року сума несплачених аліментів 2104,88 грн., 31 день прострочення, сума пені 652,55 грн., листопад 2015 року сума несплачених аліментів 2104,88 грн., 30 днів прострочення, сума пені 631,50 грн.; грудень 2015 року сума несплачених аліментів 2104,88грн., 31 день прострочення, сума пені 652,55 грн.; січень 2016 року сума несплачених аліментів 2104,88 грн., 31 день прострочення, сума пені 652,55 грн.; лютий 2016 року сума несплачених аліментів 2104,88 грн., 29 днів прострочення, сума пені 610,45 гривень; березень 2016 року сума несплачених аліментів 2104,88 грн., 31 день прострочення, сума пені 652,55 гривень; квітень 2016 року сума несплачених аліментів 792,11 грн., 30 днів прострочення, сума пені 237,60 грн.; травень 2016 року сума несплачений аліментів 2641,79 грн., 31 день прострочення, сума пені 819,02 грн.; червень 2016 року сума несплачених аліментів 2311,25 гривень, 30 днів прострочення, сума пені 693,30 грн.; липень 2016 року сума несплачених аліментів 2311,25 грн., 31 день прострочення, сума пені 716,41 грн.; серпень 2016 року сума несплачених аліментів 2311,25 грн, 31 день прострочення, сума пені 716,41 грн.; вересень 2016 року сума несплачених аліментів 2311,25 грн., 30 днів прострочення, сума пені 693,30 грн..

Загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача складає 11 354 грн. 43 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки по несплаті аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму неустойки (пені) за несплату аліментів в розмірі 11 354,43 (одинадцять тисяч триста п'ятдесят чотири) гривні 43 копійки, 1 653,60 (одну тисячу шістсот п'ятдесят три) гривні 60 копійок витрат по оплаті правової допомоги та 487,20 (чотириста вісімдесят сім ) гривень 20 копійок судового збору.

В задоволенні решти позовниї вимог відмовити.

Рішення, може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва