Справа №635/6130/16-ц
Провадження 2/635/2877/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_2 19 жовтня 1998 року позивач уклала договір довічного утримання з ОСОБА_2, за яким зобов'язалась доглядати її до смерті та повністю утримувати, надаючи необхідне харчування, одяг, а також забезпечувати належний догляд за ОСОБА_2 ОСОБА_2 передала позивачу на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2 залишилася земельна ділянка, площею 4,1666 га, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Харківського району, призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданим 30 квітня 2002 року Веселівською сільською радою на ім'я ОСОБА_2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3. На теперішній час вона не має можливості оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_2, тому просила встановити факт проживання однією сім'єю із спадкодавицею та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,1666 га, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Харківського району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не з"явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає за можливе розглянути справу в її відсутність, за участю її представника.

Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, просила задовільнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та постановити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім"єю чоловіка і жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім"ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті; перебування фізичної особи на утриманні.

Як роз"яснив пленум Верховного суду України у п.8 своєї постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з наступними доповненнями та змінами) судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Як вбачається з договору довічного утримання від 19 жовтня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №3-3397 ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 належний їй на праві особистої власності домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку літер А-1, дерев'яний, житловою площею - 20,10 кв.м., літньої кухні літер Б, льоху літер В, сараїв літери Г, Д, Е, вбиральні літер У, огорожі №1,2. ОСОБА_1 зобов'язалась повністю довічно утримувати ОСОБА_2, надаючи їй необхідне харчування, одяг і забезпечуючи за нею належний догляд та необхідну допомогу (а.с.9).

Згідно рішення сесії XXIII Веселівської сільської ради від 15 січня 2001 року, змінено нумерацію будинків в АДРЕСА_2 (а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 4,1666 га, яка розташована на території Веселівської сільської ради Харкіського району, призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданим 30 квітня 2002 року Веселівською сільською радою та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власноті на землю за реєстровим НОМЕР_3 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим Веселівською сільською радою Харківського району Харківської області від 02 лютого 2002 року, про що зроблений актовий запис №06 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,1666 га, яка розташованої на території Веселівської сільської ради Харківського району, призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1.

Як вбачається з відповіді Першої державної нотаріальної контори №2229/01.16 від 20 липня 2016 року, після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2, яка проживала на час смерті: АДРЕСА_3 позивачу було рекомендовано звернутися до суду для встановлення, при наявності для цього законних підстав, спадкування згідно ст.1264 Цивільного кодексу України, як особі яка проживала зі спадкодавицею однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини та у зв'зку з тим, що відсутні документи, що підтверджують факт прийняття позивачем спадщини в установлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавиці (а.с.15).

Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст.1265 ЦК України).

Відповідно до ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається з інформації №895, 896 від 15 липня 2016 року, складеної секретарем виконавчого комітету Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області Мостовою Н.Ю., ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 проживала разом з померлою та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 та ОСОБА_1 згідно довору довічного утримання від 19 жовтня 1998 року забезпечувала належний догляд та необхідну допомогу, надаючи необхідне харчування, одяг померлій ОСОБА_2 по день її смерті (а.с.13-14).

Як вбачається з акту депутата Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області Сіліна О.О., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживали однією сім'єю з 1998 року, вели спільне господарство та ОСОБА_1 зебезпечувала належний догляд за ОСОБА_2 та здійснила поховання померлої ОСОБА_2 за свої кошти у 2007 році (а.с.16).

Таким чином суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_1 мешкала однією сім'єю з ОСОБА_2 по день смерті останньої за адресою: АДРЕСА_5 тобто більше п'яти років, вела з нею сумісне господарство. Крім того, позивач здійснювала догляд за ОСОБА_2 до дня її смерті. Тому суд задовольняє позов в частині встановлення факту спільного проживання однією сім'єю позивача та ОСОБА_2 не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті останньої.

Відповідно до ст.1217 ЦК України (в редакції 2004 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно зі ст.1264 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями четвертої черги є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1, проживала у спірному домоволодінні на час відкриття спадщини, а тому прийняла спадкове майно.

Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України , спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємів на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Як роз"яснив пленум Верховного суду України у п.21 своєї постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику про спадкування" (з наступними доповненнями та змінами) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України проте, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З урахуванням того, що позивач дійсно є єдиним спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2, що було доведено наданими суду доказами у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовільнити в повному обсязі.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,1666 га, кадастровий номер НОМЕР_5, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Веселівської сільської ради Харківського району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Л.Панас