Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Дніпровський районний у місті Києві Відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в:

13 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Києва, громадянки України, та внести зміни до актового запису №1498 від 21 травня 2008 року, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Києва, громадянки України, вказавши в графі «батько» - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець міста Києва, громадянин України».

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, пояснила, що з 1997 року перебувала з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах, під час спільного сумісного проживання народилась донька - ОСОБА_3, оскільки на час народження доньки шлюб між ними зареєствраоно не було, в актовому записі про народження дитини відомості про батька записані зі слів матері в порядку ст.. 135 Сімейного кодексу України. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер та за життя не встиг вчасно звернутися із заявою про визнання батьківство, встановлення даного факту заявниці потрібно для внесення відомостей про батька дитини в актовий запис про народження дитини.

Представник заінтересованої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглянути справу у їх відсутність відповідно до фактичних обставин справи.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1, свідків ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до положень ст.121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Виходячи з положень ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду.

Судом встановлено, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві 21 травня 2008 року (актовий запис №1498). (а.с.7)

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статі 135 Сімейного кодексу України, батьком дитини записано - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1. Запис відомостей про батька дитини внесено на підставі заяви матері. (а.с.43)

За нормою ст. 128 СК України за відсутності заяви про визнання батьківства, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду на підставі будь-яких відомостей, що засвідчують походження дитини від певної особи. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як роз'яснено у пунктах 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно яких справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема, ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК).

Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України).

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання на ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне спілкування, придбання майна для спільного користування тощо).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір'ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. (ст.63 Цивільного процесуального кодексу України) Допитані в судовому засіданні свідки - ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтвердили той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом, як подружжя, без реєстрації шлюбу, з 1997 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась спільна дитина - ОСОБА_3, наголосили ,що за життя, ОСОБА_2 визнавав своє батьківство, дитина була дуже схожа на батька, він називав її донькою, тому у свідків не викникало сумнівів щодо наявності між ними родиних стонків, як між батьком та донькою. Суд не має підстав брати під сумнів достовірність фактів, які повідомили свідки, даних про зацікавленість свідків під час розгляду судової справи судом не встановлено.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з норм чинного законодавства, для встановлення батьківства в судовому порядку необхідно, щоб батьки дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі, передбачуваний батько дитини або мати дитини відмовилися від встановлення батьківства в добровільному порядку і щоб була проведена реєстрація народження дитини в органах РАЦСу та із свідоцтва про народження дитини виходило, що дитина народилася у незареєстрованому шлюбі.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2. є біологічним батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ці обставини підтверджуються поясненнями заявника та свідків по справі, які підтвердили факт проживання однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1997 року.

Факт походження малолітньої дитини від батька встановлено за результатами аналізу ДНК (справа №8403912) відповідно до якого, вірогідність підтвердження спорідненості ОСОБА_5 (матері ОСОБА_2) відносно ОСОБА_3 складає величину 99,999999998%; вірогідність того, що можливий родич є біологічним родичем тестованої дитини складає 135,585 к 1.

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 20 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні від 18 жовтня 2000 року № 52/5, затверджених наказом Міністерства юстиції України, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.п. 2.16.4. п.2 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання від 12 січня 2011 року N 96/5, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Віповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, заінтересована особа Дніпровський районний у місті Києві Відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 121, 125, 128, 134, 150, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Судку України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 1, 4, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 64, 66, 88, 143, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Дніпровський районний у місті Києві Відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Києва, громадянки України.

Внести зміни до актового запису №1498 від 21 травня 2008 року, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Києва, громадянки України, вказавши в графі «батько» - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець міста Києва, громадянин України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: