15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумиоблнерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по договору підряду,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення Сумського районного суду Сумської області від 09 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 березня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Сумиоблнерго» (далі - ПАТ «Сумиобленерго») звернулось до суду із позовом до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по договору підряду.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 13 грудня 2011 року між сторонами укладено договір підряду № 2901, згідно умов якого, позивач зобовʼязався виконати необхідні роботи, а ОСОБА_4 розрахуватись за їх виконання. У порушення взятих на себе зобовʼязань за договором підряду, ОСОБА_4 не розрахувалась з позивачем за виконанні роботи. А тому ПАТ «Сумиобленерго» просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за договором підряду в розмірі 6 006 грн 36 коп.
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 09 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Сумиобленерго» заборгованість за договором підряду в розмірі

6 006 грн 36 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25 березня 2016 року рішення Сумського районного суду Сумської області від 09 лютого

2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції,з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із доведеності заявлених позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13 грудня 2011 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Сумиобленерго» укладено договір підряду № 2901. Згідно вказаного договору ПАТ «Сумиобленерго» взяло на себе зобов'язання виконати роботи, згідно п. 1.2. вказаного договору, а саме: електромонтажні роботи зовнішнього електропостачання, електролабораторні вимірювання та інші, а ОСОБА_4 зобов'язалась оплатити роботи. Пунктом 4.3. договору визначено, що початкова вартість робіт визначається відповідно до Авансового кошторису і становить 2 000 грн. Остаточна договірна ціна визначається відповідно до Фактичного кошторису та Актів виконання робіт. Згідно п. 5.1.2 договору підряду, кінцевий розрахунок за виконані роботи проводиться протягом 5 днів з моменту отримання Фактичного кошторису та Акта виконаних робіт.

Підрядник виконав свої зобов'язання за договором підряду, про що було складено акти виконаних робіт на суму 8 006 грн 36 коп. Фактичний кошторис та Акт виконаних робіт на суму 1 096 грн 36 коп. підписані обома сторонами, але замовник відмовився підписати Фактичний кошторис та Акт виконаних робіт на суму 6 910 грн.

Відповідні документи були направлені ОСОБА_4 для підписання, які були вручені 24 лютого 2015 року. ОСОБА_4 без зазначення причин відмовилась від підписання Фактичного кошторису та Акту виконаних робіт. Вказані документи не були повернуті ПАТ «Сумиобленерго» та не було виконано вимогу про сплату заборгованості за договором.

ПАТ «Сумиобленерго» листом від 16 квітня 2015 року № 57-06/2915 надіслало ОСОБА_4 претензію на суму 6 006 грн 36 коп., яка була вручена 24 квітня 2015 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення УДППЗ України.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім'я замовника, якщо інше не встановлено договором. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання.

Відповдіно до ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що ОСОБА_4 не виконала взяті на себе зобовʼязання за договором підряду від 13 грудня 2011 року № 2901, а тому дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи ОСОБА_4 про те, що позивачем пропущено строк позовної давності не заслуговують на увагу суду касаційної інстанції, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій дана належна оцінка даним обставинам.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Сумського районного суду Сумської області від 09 лютого 2016 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 25 березня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 09 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 березня

2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумиоблнерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по договору підряду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня О.М. Ситнік