Справа №173/2003/16-ц
Провадження №2/173/1005/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічанської сільської ради про визнання права власності, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, комунальне підприємство «Верхньодніпровське БТІ», ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Зарічанської сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 4 лютого 2011 року помер батько позивача ОСОБА_3. За життя батько успадкував житловий будинок за адресою: вул..Підгірна, 16, с.Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та отримав свідоцтво про право на спадщину на це майно, проте право власності на нього не зареєстрував. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з тим, що право власності на спадкові майно не було зареєстровано за спадкодавцем. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.. Підгірна, 16 с.Бородаївські Хутори Верхньодніпровський район Дніпропетровської області.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, комунальне підприємство «Верхньодніпровське БТІ», в судовому засіданні пояснила, що до БТІ звернувся спадкоємець та було встановлено, що право власності на житловий будинок за адресою вул..Підгірна, 16 .Бородаївські Хутори Верхньодніпровський район Дніпропетровської області не зареєстровано. Ніяких заяв та звернень щодо цього майна не було.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2, суду пояснила, що вона є дружиною померлого ОСОБА_3 У його батьків була хата в с.Бородаївські Хутори, яку він успадкував. Він отримав свідоцтво про право на спадщину та навіть не знав, що потрібно ще кудись звертатися для реєстрації права власності. Вона на спадкове майно не претендує та не заперечує проти визнання права власності на будинок за позивачем.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 лютого 1999 року ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та будівлями в с.Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.8). Згідно з довідкою виконавчого комітету Зарічанської сільської ради від 8 грудня 2015 року рішенням Зарічанської сільської ради від 25 грудня 2000 року будинку, який належав ОСОБА_3 присвоєна адреса: вул..Підгірна, 16, с. Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.15). Право власності на це майно не було зареєстровано, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 листопада 2016 року (а.с.30). Згідно з довідкою виконавчого комітету Зарічанської сільської ради від 8 грудня 2015 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: вул..Підгірна, 16, с. Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не приватизована (а.с.15).

4 лютого 2011 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

Таким чином, судом встановлено, що за життя, ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: вул..Підгірна, 16, с. Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з підстав, не заборонених законом, а саме в порядку спадкування, проте не оформив право власності на нього, що не є підставою для припинення права власності на майно.

Після набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року, у відповідності до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону ОСОБА_3 отримав право зареєструвати своє право власності у визначеному порядку, проте не зробив цього, що також не є підставою для припинення права власності на майно.

Після смерті ОСОБА_3, його син, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.34). Проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 9 грудня 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та будівлями за адресою: вул. Підгірна, 16, с. Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не було зареєстровано за спадкодавцем ОСОБА_3 (а.с.14).

За повідомленням державного нотаріуса від 29 листопада 2016 року після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщин звернувся лише ОСОБА_1, його дружина, ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилася, про що подала відповідну заяву (а.с.36). Інших спадкоємців за законом або заповітом, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців або спадкоємців, які визнані судом обмежено дієздатними після смерті ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 за життя набув право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: вул. Підгірна, 16, с. Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з підстав не заборонених законом, позивач, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою, а його право власності на спадкове майно, як спадкоємця, не визнається, суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Така позиція узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка викладена в листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Зарічанської сільської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично мешкає за адресою: вул.. Конституційна, 5, м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області) право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: вул. Підгірна, 16 с.Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 4 лютого 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко