Справа № 296/5665/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного вищого навчального закладу «Інститут підприємництва та сучасних технологій» про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до приватного вищого навчального закладу Інститут підприємництва та сучасних технологій, та просить стягнути заробітну плату за час невиплати остаточного розрахунку по зарплаті з 06.12.2008 року по день постановлення рішення , виходячи з розміру встановленої державою мінімальної заробітної плати в сумі 1378,00 грн. на місяць.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з 01.07.2005 року перебувала у трудових відносинах з приватним вищим навчальним закладом Інститут підприємництва та сучасних технологій. 05.12.2008 року її було звільнено за скороченням штатів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу від 05.12.2008 року № 168-к, однак остаточного розрахунку з нею підприємство не провело.

Згідно довідки відповідача від 08.07.2010 р. за жовтень, листопад та грудень 2008 р. їй нараховано заробітну плату в сумі 2582,37 гр., з яких утримано податки та збори 363,09 гр., а заборгованість по зарплаті становить 2219,28 гр.

В серпні 2011 року у звязку з оголошенням ліквідації відповідача вона направила останньому претензію від 26.08.2011 р. щодо заборгованості по зарплаті в сумі 2219,28 гр.

У 2012 році звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а саме 2219,28 гр. заборгованості по зарплаті та 415,08 гр. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, а всього 2634,36 грн.

Судовим наказом від 28.02.2012 р. в справі № 2н-180/12 Корольовський райсуд м.Житомира стягнув з відповідача на її користь вищезазначені 2634,36 гр. боргу по невиплаченій заробітній платі.

В порядку примусового виконання вказаного судового наказу постановою Корольовського ВДВС від 16.03.2012 р. було відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача вказаного боргу по заробітній платі.

Постановою Корольовського ВДВС від 20.03.2012 р. виконавче провадження було закінчено у звязку з передачею виконавчого документа ліквідаційній комісії відповідача.

Згідно довідки Корольовського ВДВС м.Житомира від 30.06.2016 р. заборгованість по заробітній платі на підставі судового наказу вона не отримала, оскільки виконавчий лист переданий для виконання ліквідаційній комісії відповідача.

Вважає, що відповідач умисно не виплачує їй заборгованість по заробітній платі, хоча він не ліквідований, а продовжує всі ці роки займатися господарською діяльністю шляхом здачі в оренду приміщень своєї нерухомості, в тому числі під житло про провулку Шкільному в м.Житомирі.

Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав до суду зачву про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача приватного вищого навчального закладу Інститут підприємництва та сучасних технологій у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення (а.с.35-52) та пояснив, що позов не визнає, оскільки 26.07.2011 року позивачку було повідомлено про припинення юридичної особи та строк пред»явлення вимог кредиторами. В серпні 2011 року ОСОБА_1 пред»явила свою вимогу та була включена до реєстру кандидатів, щодо виплати заробітної плати у порядку черговості.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 60 ЦПК України встановлено обовязок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка з 01.07.2005 року перебувала у трудових відносинах з приватним вищим навчальним закладом Інститут підприємництва та сучасних технологій. 05.12.2008 року позивачку було звільнено за скороченням штатів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу від 05.12.2008 року № 168-к, однак остаточного розрахунку з нею підприємство не провело.

26.07.2011 року ПВНЗ «ІПСТ» повідомив ОСОБА_1 про припинення юридичної особи на строк предявлення вимог кредиторами (а.с. 42).

Відповідно до ч.1 ст. 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов»язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальності, творчої діяльності.

04.08.2014 року ПВНЗ «ІПСТ» було відчужено будівлю навчального корпусу за адресою: м. Житомир, майдан Путятинський, 4 вартістю 710000,00 грн. Маючи заборгованість перед державою в особі ОДПІ у м.Житомирі та Пенсійного фонду, кошти від отримання продажу вказаного обєкта були перераховані частково на рахунок ОДПІ у м.Житомирі та Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ (а.с. 45-46).

Тобто відповідач у першу чергу здійснив погашення заборгованості перед кредиторами, вимоги яких забезпечені заставою.

Також згідно опису майна від 04.08.2014 року № 13 остання будівля відповідача по провулку Шкільному,7 у м.Житомирі перебуває у податковій заставі, крім цього даний обєкт перебуває у іпотеці згідно договору іпотеки від 19.08.2008 року № 15309, за яким будівля навчального корпусу по провулку Шкільному,7 передана в іпотеку АКБ «Банк Форум».

Станом на 12.10.2016 рік заборгованість перед АКБ «Банк Форум» становить 166343,21 дол.США і вона не погашена. Також відповідач має заборгованість перед УПФ в розмірі 95198,17 грн., ОДПІ у м.Житомирі в сумі 200000,00 грн. та загальну заборгованість перед іншими працівниками в сумі 692790,60 грн. (а.с.51).

Таким чином, оскільки борг перед державою в особі ОДПІ у м.Житомирі та УПФУ в м.Житомирі, що забезпечений податковою заставою від 04.08.2014 року не погашено, то виплата заборгованості із заробітної плати позивачці та іншим працівникам не може бути здійснена, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.203, 215, 655 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного вищого навчального закладу «Інститут підприємництва та сучасних технологій» про стягнення заробітної плати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя Р. А. Галасюк