Провадження № 2-о/344/22/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.

за участю сторін:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Івано-Франківська міська рада про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю,-

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2015 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_4 ще з 1988 року проживав однією сімєю разом із мачухою ОСОБА_5, яка зареєструвала шлюб із його батьком ОСОБА_6. ОСОБА_4 підтримував матеріально ОСОБА_5 як свою рідну матір, здійснив ремонт у її квартирі, здійснював оплату комунальних платежів, купував необхідні речі для побуту, харчі, одяг. 26 грудня 2014 року померла ОСОБА_5. 26 червня 2015 року помер ОСОБА_4, не встигши прийняти спадщину після смерті ОСОБА_5. Після смерті чоловіка заявник звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте отримала відмову з розясненням, що для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 останній необхідно спочатку встановити спільне проживання однією сімєю її чоловіка ОСОБА_4 зі своєю мачухою ОСОБА_5 За таких обставин заявник просить встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_4, який помер 26 червня 2015 року, з ОСОБА_5, яка померла 26 грудня 2014 року, не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги та просили суд задовольнити їх.

Представник зацікавленої особи у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що з 2011 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживає син заявниці ОСОБА_8. Спочатку у даній квартирі проживала ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 Проте коли захворіла ОСОБА_5, то ОСОБА_1 разом із чоловіком переїхали проживати до квартири, що знаходиться по вулиці Довженка в місті Івано-Франківську, що належала ОСОБА_9, де усі разом почали проживали.

Свідок ОСОБА_10, допитаний у судовому засіданні, суду пояснив, що є сусідом ОСОБА_1 Йому відомо, що ОСОБА_1 разом із чоловіком проживала з 2011 року у квартирі по вулиці Довженка в місті Івано-Франківську разом з ОСОБА_5, оскільки остання хворіла, тому вони здійснювали догляд за нею, проводили ремонт її квартири.

ОСОБА_8, допитаний у судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що є сином ОСОБА_1. З 2010 року проживає сам без батьків у квартирі АДРЕСА_2. Батьки з 2010 року проживали у квартирі бабусіОСОБА_5 по вулиці Довженка в місті Івано-Франківську, оскільки остання хворіла, а його батьки здійснювали догляд за нею.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 02 грудня 1972 року, після реєстрації одруження прізвище дружини ОСОБА_4 (а.с. 4).

ОСОБА_4 народився 14 жовтня 1952 року, його батьком є ОСОБА_6, матірю ОСОБА_12 (а.с. 5).

ОСОБА_6 народився зареєстрував шлюб 31 січня 1988 року з ОСОБА_13, після реєстрації одруження прізвище дружини ОСОБА_6 (а.с. 6).

ОСОБА_5 померла 26 грудня 2014 року (а.с. 7).

ОСОБА_4 помер 26 червня 2015 року (а.с. 7).

Листом від 30 жовтня 2015 року № 431/01-16 приватний нотаріус ОСОБА_14 повідомив заявницю ОСОБА_1 про те, що для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 їй необхідно спочатку встановити спільне проживання однією сімєю її чоловіка ОСОБА_4 з ОСОБА_5 не менш як пять років до часу відкриття спадщини (а.с. 8).

З довідки від 06 квітня 2016 року № 170/02-14, наданої приватним нотаріусом ОСОБА_14, вбачається, що спадкова справа по смерті ОСОБА_5 заведена за № 55/2015, спадкоємцем на все спадкове майно за законом за правом спадкової трансмісії після смерті є ОСОБА_1, яка є єдиним спадкоємцем ОСОБА_4, який помер 26 червня 2015 року і не встиг прийняти спадщину після смерті померлої ОСОБА_5 (а.с. 32).

ОСОБА_4 здійснював ремонт квартири АДРЕСА_3, купував предмети побуту, медикаменти, одяг, продукти харчування (а.с. 33-69).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 256 Цивільного процесуального кодексу України).

Частина друга статті 3 Сімейного кодексу України встановлює, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Суд визнає достовірність показань свідків з урахуванням того, що їх показання відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом.

Таким чином, юридичний факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_4, який помер 26 червня 2015 року, з ОСОБА_5, яка померла 26 грудня 2014 року, не менш як пять років до часу відкриття спадщини підтверджений вище зазначеними показаннями свідків та письмовими доказами, дослідженими, перевіреними судом і має для ОСОБА_1 юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_4 як спадкоємця за законом і іншого порядку його встановлення немає.

При цьому до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, статей 1264, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 234, 256-259, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Вимоги заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Івано-Франківська міська рада про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_4, який помер 26 червня 2015 року, з ОСОБА_5, яка померла 26 грудня 2014 року, не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30 червня 2016 року.

Повний текст рішення суду складений 04 липня 2016 року.

Суддя Л.В. Мелещенко