Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про стягнення коштів -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ужгородської міської ради про стягнення коштів.

Свій позов позивач мотивувала тим, що Рішенням IV сесії Ужгородської міської ради V скликання за №199 від 26.01.2007 року , затверджено наданий нею проект відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та передано позивачу у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд прощею 0,06 га, у в мікрорайоні «Червениця», масив №4, поз. І. На виконання цього рішення та вимог, викладених у рішенні відповідача №99 від 23.11.06 «Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва» з метою отримання можливості виготовити Державні акти на землю позивачкою було сплачено за вказаними відповідачем у Розрахунку реквізитами 15000,00 грн. на розвиток інженерних мереж міста з розрахунку 25 грн. з 1 метра квадратного землі. При підготовці технічної документації із землеустрою , необхідної для виготовлення Державного акту на землю, та винесенні меж у натуру виявлені обставини, які унеможливили проведення вказаної процедури - землю під такою позицією №1 у масиві №4 мікрорайону "Червениця " відвести в натурі не можливо.

З вказаних причин 15.02.08 позивачка звернулась до відповідача із заявою , у якій просила надати їй іншу, рівнозначну земельну ділянку. Рішенням V сесії Ужгородської міської ради V скликання за № 1302 від 27.11.2008 року визнано таким, що втратило чинність раніше прийняте рішення №199 в частині надання їй у власність землі площею 0,06 га та надано позивачці іншу земельну ділянку площею 0,0651 га з аналогічним цільовим призначенням у кварталі житлової забудови ім. Саксаганського . Одночасно позивачку було звільнено від повторнох сплати внеску на розвиток інфраструктури міста.

Разом з тим, Постановою Ужгородського міськрайонпого суду від 26.06.13 року задоволено адміністративну позовну заяву прокуратури м. Ужгорода - скасовано п.2, п.п.4.1, п.6, п.7. та п.8 вищевказаного рішення V сесії Ужгородської міської ради V скликання за №1302 від 27.11.2008 року, яким в т.ч. і позивачу надано земельну ді лянку взамін раніше наданої.

Також , постановою Ужгородського міськрайонного суду по адміністративній справі № 2-а-1024/11 від 14.02.2013 , яка набрала законної сили 20.03.2014 року на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі № 876/6629/13, рішення Ужгородської міської ради від 23.11.2006 року № 99 визнано незаконним та скасовано.

Отже, сума 15000 грн. як така, що сплачена позивачем на підставі рішень відповідача, які визнані судом неправомірними, за ненадану у власність землю, є безпідставно перерахованою та є майновою шкодою, яка повинна бути відшкодована відповідачем у повному об'ємі.

В судове засідання позивачка не з"явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена. разом з тим, від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи уїї відсутності, просила суд позов задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з"явився, однак до суду подав заперечення та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Рішенням IV сесії Ужгородської міської ради V скликання за №199 від 26.01.2007 року у відповідності з генпланом забудови міста, затверджено наданий ОСОБА_1 С,М проект відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та передано позивачу у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд прощею 0,06 га, у в мікрорайоні «Червениця», масив №4, поз. І. На виконання цього рішення та вимог, викладених у рішенні відповідача №99 від 23.11.06 «Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва» з метою отримання можливості виготовити Державні акти на землю позивачкою було сплачено за вказаними відповідачем у Розрахунку реквізитами 15000,00 грн. на розвиток інженерних мереж міста з розрахунку 25 грн. з 1 метра квадратного землі. При підготовці технічної документації із землеустрою , необхідної для виготовлення Державного акту на землю, та винесенні меж у натуру виявлені обставини, які унеможливили проведення вказаної процедури , а саме землю під такою позицією №1 у масиві №4 мікрорайону "Червениця " відвести в натурі не можливо, оскільки на тому місці , де вона вказана на генплані розбудови території є природній обрив . Відтак 0,66 га землі у горизонтальній площині , яка могла б бути використана там під - забудову не має.

З вказаних причин 15.02.08 позивачка звернулась до відповідача із заявою , у якій просила надати їй іншу, рівнозначну земельну ділянку. Рішенням V сесії Ужгородської міської ради V скликання за № 1302 від 27.11.2008 року визнано таким, що втратило чинність раніше прийняте рішення №199 в частині надання їй у власність землі площею 0,06 га та надано іншу земельну ділянку площею 0,0651 га з аналогічним цільовим призначенням у кварталі житлової забудови ім. Саксаганського . Одночасно позивачку було звільнено від повторнох сплати внеску на розвиток інфраструктури міста.

Разом з тим, Постановою Ужгородського міськрайонпого суду від 26.06.13 року задоволено адміністративну позовну заяву прокуратури м. Ужгорода - скасовано п.2, п.п.4.1, п.6, п.7. та п.8 вищевказаного рішення V сесії Ужгородської міської ради V скликання за №1302 від 27.11.2008 року, яким в т.ч. і позивачу надано земельну ді лянку взамін раніше наданої.

Також , постановою Ужгородського міськрайонного суду по адміністративній справі № 2-а-1024/11 від 14.02.2013 , яка набрала законної сили 20.03.2014 року на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі № 876/6629/13, рішення Ужгородської міської ради від 23.11.2006 року № 99 визнано незаконним та скасовано.

Постановами суду встановлено, то всі питання, пов'язані з виготовленням будь-яких технічних умов будівництва житлового будинку на земельній ділянці та пов'язані з ним витрати, в т ч. і сплата коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів згідно постанови КМ України від 24.01.2007 року № 40 «Про встановлення граничного розміру коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів», повинні вирішуватися вже після отримання У власність земельної ділянки, а не при вирішенні питання її надання.

Отже, сума 15000 грн. як така, що сплачена позивачем на підставі рішень відповідача, які визнані судом неправомірними, за ненадану у власність землю, є безпідставно перерахованою та є майновою шкодою.

Частиною першою ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом СВОЇХ порушених, невизнаних або оспорюванню прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

На підставі ст. 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого

цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту: цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ч. 1 ст, 16 та п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно зі сг. 22 ПК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, маЄ право на їх відшкодування. А за змістом ст.ст. 116 та 1175 ЦК України, майнова шкода, завдала зокрема неправомірним рішенням відповідача, відшкодовується ним як особою, яка її завдала, у повному обсязі не залежно від вини її посадових та службових осіб.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), а зобов'язання повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,

господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при

розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці

обставини.

Відповідно До ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1 та 2 ст. 58 ЦПК України, закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 164, 209, 212, 214, 215, 218, 226, 228 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Ужгородської міської ради за рахунок місцевого

бюджету на користь ОСОБА_1, паспорт громадянина України ід

20.03.1997р, виданий Ужгородським МВ УМВС України Закарпатській області серії ВО

№ 247208 суму 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. , які мною були сплачені на розвиток

інженерних мереж міста та судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2