Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Новотроїцький районний суд Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О.В.

секретар Дружицька Н.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

Означений позивач звернувся до суду з позовом до вказаного відповідача про стягнення кредитної заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і пояснила,що відповідно до укладеного договору б/н від 31.12.2008 року відповідач отримав кредит 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. Відповідачу ОСОБА_3 була видана відповідна картка та пінкод.

На день звернення до суду відповідач допустив 5683грн.09 заборгованості за кредитом,4014 грн заборгованості за процентами за користування кредитом, 700 грн заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг,250 грн щтраф/фіксована частина/,519,88 штраф процентна складова. Загалом 11167 грн.57 коп.

У 2012 році картка була перевипущена і ОСОБА_3 її отримав.

Оригінал кредитного договору надати неможливо.

Відповідач звертався в банк та правоохоронні органи з приводу того,що він кредитом не користувався і що кошти зняті без його відома,однак перевірка встановила,що кошти з рахунку були зняті коректно,тобто за допомогою кредитної картки і пін-кода,тому банком акту перевірки факту зняття коштів не складалося. З камери відео спостереження вбачається,що кошти зняті не ОСОБА_3, а іншою особою, громадянином ОСОБА_4,який теж є боржником банку. Однак на ОСОБА_3 покладався обов»язок зберігати картку і не повідомляти нікому свій пін-код, тому він є порушником взятих на себе забов»язань і повинен погасити заборгованість перед банком. Оскільки добровільно обо»язку не виконує, слід з нього стягнути суму заборгованості та понесені судові витрати за рішенням суду.Просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав і пояснив,що кредитного договору не укладав.Він у відділенні банку у 2008 році отримував картку для отримання пенсії і не потребував кредиту. Працівник банку пропонував йому отримати кредитку картку, але він відмовився, адже є особою похилого віку, користуватися кредитом не вміє.Коли стало відомо,що з його пенсії утримують суми на погашення кредитної заборгованості, звернувся у відділення банку з заявою про те,що не отримував кредитних коштів а також в правоохоронні органи з заявою про вчинення шахрайства. Кредитної картки не мав. Пінкод не повідомляв, отже нікому дозволу на зняття коштів не надавав. Громадянин ОСОБА_4,який зняв кошти, йому не відомий, довіреною особою,приятелем чи родичем не являється.

Аналогічну позицію висловив представник відповідача ОСОБА_2,який суду крім того пояснив,що позивач не надав суду доказів укладення кредитного договору, оригінал його відсутній, копія завірена не належно. Банк не надав суду доказів,що відповідач скористався кредитом. Акта перевірки зняття коштів не проведено, невідомо чи коректно знята з використання пін-коду сума. Як вбачається з матеріалів,що надав банк з камер відеоспостереження, кошти зняті не ОСОБА_3 Просив в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила,що ОСОБА_3 23.05.2014 року звертався з заявою до правоохоронних органів з приводу того,що банк з нього незаконно шляхом відрахування з пенсії стягує кредитну заборгованість. В процесі перевірки встановити особу ,що зняла кошти не представилося можливим,тому що Банк не надав ніякої інформації. Згідно довідки про рух коштів було встановлено,що кредитна картка оформлена та було здійснено трансакції,тому в діях представників банку не було складу злочину і тому постановлено про закриття кримінального провадження 30.06.2014 року.

Заслухавши представника позивача,відповідача, представника відповідача, свідка,дослідивши письмові докази слід прийти до наступних висновків.

Як передбачено вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна суду довести ті обставини , на які вона посилається.

З матеріалів справи,що надані суду у виді нотаріально не завіреної копії, слідує,/а.с.10, копія заяви/,що 31.12.2008 року у відділенні «Приватбанку» оформлено вищеозначений договір на надання кредиту у виді заяви ОСОБА_3,який ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Підписання вказаного документу відповідач ОСОБА_3 заперечив, заявляв клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, однак виконання її неможливе без надання оригіналу кредитного договору.Судом враховано,що позивач ухилився від проведення почеркознавчої експертизи, визнано факт,що договір не підписаний відповідачем.

Крім того, 23 травня 2014 року, після того як відповідач довідався,що з його пенсійних коштів утримується погашення кредиту, він заявив працівнику банку та в правоохоронні органи про те,що кредитної картки не отримував і кредитними коштами банку не користувався.

Як вбачається з пояснень представника позивача висновок відділу банківської безпеки ПАТ КБ «Приват Банк» з означеного вище приводу не робився,тому що перевіркою встановлено,що згідно виписки за період квітня 2014 року в смт Новотроїцьке в банкоматах по вул.Леніна знято загалом 5999,06 грн./а.с.84/.

Згідно запису відеокамери/ а.с.119,120/ від 2014-03-05 кошти зняті не ОСОБА_3Виходячи з наведеного слід прийти до висновку,що позивачем не доведено,що кошти зняті коректно з застосуванням належної картки і пін-коду, а слід прийти до висновку,що відбулося несанкціоноване зняття коштів.

Постановою правоохоронного органу від 30.06.2014 року/ а.с.92/ кримінальне провадження по даному факту було закрите.

Суд не може взяти до уваги п.2.3 Правил користування платіжними картками,імітованими банком щодо пропуску триденного строку звернення до банку з заявою, оскільки вказаний пункт правил стосується «втрати, викрадення картки, а також якщо пін-код став відомий сторонній особі» що не мало місце в даній справі.

Судом встановлено на підставі пояснень відповідача, свідка, виписки по рахунку відповідача,що він дізнався про зникнення коштів в сумі 6000 гривень вже після зняття їх з карткового рахунку у квітні 2014 року, після чого звернувся до працівників відділення банку з заявою про неотримання кредитних коштів, картки, а зняття коштів відбулося поза його волею. 23.05.2014 року повідомив про даний факт злочину правоохоронні органи.

Не надання акту перевірки даного факту позивачем приводить суд до висновку,що він жодним належним та допустимим доказом не довів,що несанкціоновані транзакції по картці ОСОБА_3 у квітні 2014 роу супроводжувалися зчиткою інформації з магнітної смуги/ з використанням оригінальної карти/ з одночасним коректним введенням пін-коду карти.

Згідно п.п.6,7,6.8 Постанови Правління НБУ від 30.04.2010 року №223 « Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції,якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції,що ним не виконувалися або які виконані некоректно,негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності,відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій,якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред»явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя,крім випадків,коли доведено,що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню Пін-коду або іншої інформації яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За таких встановлених обставин слід в задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі вимог ст.88 ЦПК України судовий збір не відшкодовується в разі відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного,керуючись вимогами ст.ст.208,212-215,218 ЦПК України

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості на суму 11167 грн 57 коп. відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду в строк 10 днів.

Суддя Тимченко О.В.