Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Алексіоглу Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа : Маріупольська міська Рада про встановлення факту спільного мешкання, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, зазначивши, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка мешкала та була зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 а. З початку 2010 року за вказаною адресою разом з нею мешкала та мешкає по теперішній час ОСОБА_1 та члени її родини: чоловік ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5 та син ОСОБА_4. ОСОБА_3 є хрещеною матірю батька ОСОБА_1 ОСОБА_6, що помер 25.10.1985 року. ОСОБА_3 близьких родичів не має, її син помер у 60-х роках, в шлюбних відносинах не перебувала, її співмешканець помер в 2003 році. Після його смерті ОСОБА_3 залишилась сама та сімя хресника замінила їй родичів. ОСОБА_7 матір ОСОБА_1, мешкає по сусідству з ОСОБА_3 по вул. Тесленко буд. 97 в м. Маріуполі протягом багатьох років допомагала їй по господарству та матеріально, в 2010 році за згодою ОСОБА_3 заявниця разом з чоловіком та дочкою оселилася по вул. Ульянова буд. 5А, оскільки внаслідок хвороби ОСОБА_3 потребувала сторонньої допомоги. Протягом вказаного періоду часу ОСОБА_3 та сімя ОСОБА_8 були звязані спільним побутом, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. 05.07.2016 року ОСОБА_3 померла. Витрати повязані з утриманням будинку, у тому числі комунальні послуги несла та несе по теперішній час ОСОБА_1 в повному обсязі. Неодноразове госпітальне лікування ОСОБА_3 оплачувались нею. Після смерті витрати повязані з організацією поховання також взяла на себе ОСОБА_1 та її родина. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадкова справа на будинок, що розташований по вул. Ульянова буд. 5А в м. Маріуполь, який належав померлій на праві свідоцтва про право спадщини за законом. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки була впевнена, що спадщину вона прийняла у звязку з тим, що на момент смерті мешкала зі спадкодавцем за однією адресою. По закінченню шестимісячного строку вона звернулась до державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено, на підставі того, що строки на подачу заяви нею пропущені та оскільки на момент смерті ОСОБА_3 вона не була зареєстрована з нею за однією адресою, отримати свідоцтво про право власності зможе тільки на підставі рішення суду про встановлення факту сумісного мешкання.

Заявниця ОСОБА_1 підтримала заяву та викладене у ній та пояснила, що ОСОБА_3 це хрещена мати її батька, яка з 2002 року залишилася одинокою. Вона взяла на себе турботу щодо догляду за нею. З 2010 року вона разом з чоловіком та донькою переїхали за адресою : м. Маріуполь, вул.. Ульянової буд. 5 а та мешкали разом з ОСОБА_3М, однією сімєю . За цей час вони робили ремонт у будинку, у них був спільний бюджет та спільний побут, під час хвороби ОСОБА_3 вона з чоловіком возили її на лікування, піклувалися нею. В 2013 році у неї народився син. Весьь час ОСОБА_3 висловлювала бажання залишити на її користь спірний будинок. В 2015 році стан здоровя ОСОБА_3 погіршився та вона потрапила у лікарню. За її бажанням, до лікарні був викликаний нотаріус, який у присутності свідків оформив заповіт на її імя. 5 липня 2015 року ОСОБА_3 померла . Вона протягом шестимісячного строку не зверталася до нотаріальної контори, оскільки вважала,що фактично прийняла спадщину, однак при зверненні до нотаріуса, їй пояснили, що оскільки вона не була зареєстрована за адресою проживання спадкодавця, факт сумісного проживання на момент смерті має бути встановлений в судовому порядку. Просила задовольнити її вимоги та встановити факт спільного мешкання з ОСОБА_3 на час її смерті.

Представник заявниці ОСОБА_2, що діяла на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи - Маріупольської міської Ради - ОСОБА_9 , що діяла на підставі довіреності, в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала.

Суд, вислухавши заявницю та її представника , представника зацікавленої особи , свідків, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 60-х років минулого століття по день смерті,що настала 5 липня 2015 року за адресою : м. Маріуполь, вул.. Ульянової буд. 5-а мешкала та була зареєстрована ОСОБА_3. З початку 2010 року за спірною адресою разом з ОСОБА_3 стала мешкати заявниця ОСОБА_1 та члени її родини: чоловік ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5 . В 2013 році у заявниці народився син ОСОБА_4, який також мешкав за цією адресою. Проживаючи разом, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 склалися відносини,що притаманні сімї , а саме : вони сумісно мешкали за адресою: м. Маріуполь, вул. Ульянова 5А, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, у них був розподіл обовязків щодо ведення господарства, домашньої роботи . Внаслідок хвороби ОСОБА_3 потребувала сторонньої допомоги, оскільки була хвора на цукровий діабет з порушенням периферичного кровообігу та заявниця доглядала її, надавала необхідну допомогу, забезпечувала її лікування . Згідно волевиявлення ОСОБА_3, закріпленої заповітом, який був посвідчений приватний нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та прочитаний уголос заповідачем у присутності свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 все належне майно ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 5 липня 2015 року ОСОБА_3 померла та всі витрати з похорон понесла ОСОБА_1 Витрати повязані з утримання будинку (поточні ремонти, тощо), в тому числі витрати з комунальних послуг несла та несе по теперішній час ОСОБА_1 .

Вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_13М, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 та письмовими доказами. (а.с.3,4, 7,8,9, 10,39,40).

Статтею 234 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, в ході розгляду справи суду надано достатньо доказів, які підтверджують факт сумісного проживання заявниці разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ульянова 5А а тому суд вважає, що наявні усі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1, при цьому встановлення даного факту має для останньої юридичне значення і потрібне для оформлення права на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа : Маріупольська міська Рада про встановлення факту спільного мешкання - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, 15 січня 1985 року постійно сумісно мешкала з ОСОБА_3, що померла 5 липня 2015 року , за адресою: м. Маріуполь , вул. Ульянова буд. 5 а , з 2010 року та на час відкриття спадщини.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова