Номер провадження: 22-ц/785/3261/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку в нерухомому майні,-

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача про поділ спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку в нерухомому майні (а. с. 3-8).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на: житловий будинок, розташований по вул. Бризова, 133/1 в смт. Таїрове, Овідіопольського району, Одеської області та земельну ділянку за цією ж адресою; меблі та побутову техніку (а. с. 58-59).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а. с. 80-83).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про забезпечення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції з метою попередження ухилення відповідача від виконання майбутнього рішення суду, вважав за необхідним накласти арешт на: житловий будинок № 133/1, розташований по вул. Бризова, в смт. Таїрове, Овідіопольського району, Одеської області, земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Бризова, 133/1, а також меблі та побутову техніку відповідно до додатку.

Згідно з п. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову, зокрема можуть бути накладення арешту (п. 1 ч. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір про поділ спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку в нерухомому майні, а саме: визнання за ОСОБА_3 право власності на ? ідеальної долі житлового будинку № 133/1 по вул. Бризова, смт. Таїрове, Овідіопольського району Одеської області; визнання за ОСОБА_3 право власності на ? ідеальної долі земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Бризова, 133/1 та стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію за ? частину вартості меблів та побутової техніки у розмірі 35 745,86 гривень.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги відповідність обраного заходу забезпечення заявленим позовним вимогам, при цьому враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до розяснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом накладання арешту, оскільки заходи забезпечення позову співмірні і відповідають заявленим вимогам, безпосередньо повязані з предметом спору, є необхідними і достатніми для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_2 не містить доводів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив законну та обґрунтовану ухвалу, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року залишити без з міни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

ОСОБА_4