Єдиний унікальний номер: 378/563/16-ц
Провадження № 2-о/378/29/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2016 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участі секретаря: Соколової О.А.,

заявника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Ставищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту народження, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною заявою звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що 5 червня 2009 року між її дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Ялта Автономної Республіки Крим народилася дочка ОСОБА_4.

Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв'язку з чим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції у Київській області 29 червня 2016 року їй відмовлено у проведенні державної реєстрації народження внучки ОСОБА_4.

Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року.

Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження її внучки ОСОБА_4 та можливості вивезти дитину разом із батьками на неокуповану територію України.

Заявник просить встановити факт народження ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Ялта Автономної Республіки Крим у ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в заяві, допитана як свідок, суду показала, що її дочка ОСОБА_5 зареєстрована та проживає з нею в с. Брилівка по вул. Петрівських, 3. За місяць до пологів дочка, маючи певні ускладнення в перебігу вагітності, поїхала народжувати в м. Ялту до свого чоловіка, який працює там лікарем. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 народила в м. Ялті дочку. Вона 26.05.2016 року в м. Ялта відвідала свою дочку та внучку, які на той час були вже виписані з родильного будинку, перебували за місцем проживання чоловіка, новонароджену назвали ОСОБА_4.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, від Ставищенського районного відділу ДРАЦС надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника з зазначенням, що відділ не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, її покази як свідка, вважає, що заява підлягає задоволенню.

З копії свідоцтва про шлюб (а. с. 9), копії паспортів громадянина України (а. с. 4-5, 17, 19), копії свідоцтва про народження (а. с. 6), показів допитаної в якості свідка заявниці встановлено, що 5 червня 2009 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є, як і заявниця ОСОБА_1, громадянами України. ОСОБА_5, що зареєстрована та проживає з заявницею вАДРЕСА_1 за місяць до пологів поїхала народжувати в м. Ялту до свого чоловіка ОСОБА_3, який проживає, зареєстрований та працює в м. Ялта.

З медичного свідоцтва про народження серії 35 № 018593, виданого 23 травня 2016 року Ялтинським пологовим будинком ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Ялта Автономної Республіки Крим (а. с. 22), копії свідоцтва про шлюб (а. с. 9), показів допитаної в якості свідка заявниці судом встановлено, що ОСОБА_5 в період шлюбу з ОСОБА_3 народила дочку ОСОБА_4.

Заявниця по справі є бабою вказаної дитини.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що місто Ялта знаходиться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

З метою реєстрації народження ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 на території України, заявник звернулась до Ставищенського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Вказаний відділ 29.06.2016 року за № 325/02.1-47 відмовив заявниці у проведенні державній реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5, на підтвердження чого було надане, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено неналежний медичний документ - медичне свідоцтво про народження серії 35 № 018593, видане 23 травня 2016 року Ялтинським пологовим будинком ІНФОРМАЦІЯ_5 року, яке не відповідає вимогам чинного в Україні законодавства.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України у редакції, що діє на час розгляду справи, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey », «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи практику ЄСПЛ, а також значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав дочки заявниці та народженої нею дитини, судом як виняток взято до уваги медичне свідоцтво про народження дитини, видане установою, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, яка визначена Верховною Радою.

Викладене дає підстави суду для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 256, 257-1, 259, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт народження ІНФОРМАЦІЯ_5 року у місті Ялта Автономної Республіки Крим України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України, зареєстрованою в АДРЕСА_2, однієї дитини жіночої статі - ОСОБА_4, другої за рахунком, під час шлюбу, зареєстрованого 05.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 232, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України, зареєстрованим в АДРЕСА_3

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне рішення виготовлено 1 липня 2016 року.

Суддя Н. М. Марущак