Справа № 466/9486/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Луців Шумської Н.Л.

секретар Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державна міграційна служба України про визнання особи таким, що втратила право на проживання та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в:

18 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Державна міграційна служба України, про визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою № 17 в буд. №318 «б» по вулиці Шевченка, у м. Львові та зняття його з реєстрації за цією адресою.

01 лютого 2016 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить також постановити рішення про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, буд. 318 «б», кв. 17.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що йому та ОСОБА_4 належить на праві власності квартира №17 в буд. №318 «б» на вул.Шевченка, у м. Львові. Співвласники в даній квартирі не проживають та не зареєстровані. Відповідач ОСОБА_2 є сином позивача та є зареєстрований у вказаній квартирі. Відповідач не проживає за місцем реєстрації, не сплачує витрат за надані комунальні послуги, знятись з реєстрації в добровільному порядку відмовляється. Будучи власником квартири позивач немає можливості вільно володіти та користуватись нею у звязку із тим, що відповідач не знімається з місця реєстрації в добровільному порядку. Враховуючи наведене позивач звернувся з позовом в суд за захистом порушених прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала, давши пояснення, аналогічні тим, що вказані в позовній заяві, зазначила, що поважних причин не проживання відповідача у квартирі №17 в буд. №318 «б» на вул.Шевченка, у м. Львові немає. Просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими листами, а також долученим до матеріалів справи оголошенням про виклик в судове засідання відповідачів в газеті «Високий замок» від 29 квітня 1 травня 2016 року.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на квартиру від 11 червня 2007 року, квартира квартирі №17 в буд. №318 «б» на вулиці Шевченка, у м. Львові належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, виданої 26.03.2015р., у квартирі №17 в буд. №318 «б» на вулиці Шевченка у м. Львові зареєстрований ОСОБА_2 з 20.11.2008р.

Як вбачається з актів №7, 14 складених ОСББ № 241, у квартирі №17 в буд. №318 «б» на вулиці Шевченка, у м. Львові ОСОБА_1 зареєстрований, але не проживає.

Поважних причин не проживання відповідача у спірному житлі не встановлено.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та рішення Конституційного суду України від 11.05.2005 року власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Згідно постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року у праві 6-57/цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстрації залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас вимогу про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

За ст.7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та врахувавши вищезазначені норми, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не проживає за місцем реєстрації без поважних причин понад рік, а відтак позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8,10,57,58,60,88,208,209,212,214,215,224,226 ЦПК України, ст.ст.391,405 ЦК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, буд. 318 «б», кв. 17.

Зняти ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, буд. 318 «б», кв. 17.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6