АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/3901/16 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: договірні Доповідач -Хорошевський О.М. РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого, судді - Хорошевського О.М.,
суддів: Довгаль А.П.,
за участю секретаря - Гончар А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -
У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом, після уточнення якого просило стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 420 461,13 грн.
В обґрунтування вимог зазначено, що 12.04.2007 року між АКБ «ТВС-Комерцбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 2001/0407/71-014, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 31 000, 00 доларів США з розрахунку 13,00% річних за користування кредитом на строк з 12.04.2007 року по 11.04.2032 року.
Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 15.10.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» змінив своє найменування на ВАТ «Сведбанк», який виступає правонаступником усіх прав та зобов'язань АКБ «ТАС-Комерцбанк».

25.05.2012 року між ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за вказаним договором.

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою, відповідно до договору поруки №2001/0407/71-014-Р-2 від 12.04.2007 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивач вказує, що позичальник ОСОБА_4 умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 28.07.2015 року становить 420 461, 13 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом - 375 392, 75 гривень, сума заборгованості за відсотками - 45 068, 38 гривень.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить солідарно стягнути на його користь з відповідачів 420 461, 13 гривень.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 420 461, 13 гривень, а також судовий збір в сумі 1 827 гривень 00 копійок, з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, як незаконне, необґрунтоване та прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що сума заборгованості (за тілом кредиту), яка зазначена в розрахунку взагалі не відповідає реальним платежам, які були здійсненні ОСОБА_4 за кредитним договором, і які підтверджуються відповідними квитанціями про сплату кредитних коштів.

Враховуючи те, що залишкова сума заборгованості за кредитним договором, яка заявлена позивачем до стягнення є неправомірною, то і сума нарахованих відсотків також є неправомірною.

Вважає, що суд не перевірив і не оцінив суми заборгованості за кредитом, а лише констатував наявність заявленої суми, як заздалегідь правильну.

ОСОБА_3 вказує, що в матеріалах справи міститься не повний текст договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами між ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012 року, в тому числі і за кредитним договором № 2001/0407/71-014. У зв'язку з чим, неможливо дійти висновку, що за вказаним договором купівлі-продажу права вимоги позивач набув як за кредитним договором, так і за договором поруки, укладеного з ОСОБА_3

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Апелянт пояснює, що від ПАТ «Дельта Банк» не надходило на її адресу жодного письмового повідомлення про відступлення прав вимоги за договором поруки № 2001/0407/71/-014-Р-2 від 12.04.2007 року. Позивачем до суду не було надано жодних доказів того, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за вказаним договором поруки, укладеного з ОСОБА_3 та не було надано доказів про отримання повідомлення нею про заміну кредитора за основним зобов'язанням і за договором поруки.

Звертає увагу, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом до неї за межами шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, тобто після припинення договору поруки № 2001/0407/71/-014-Р-2 від 12.04.2007 року.

Щодо стягнення з відповідачів солідарно судового збору пояснює, що вона має першу групу інвалідності, яка встановлена без терміну дії, а тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить рішення районного суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у солідарному стягненні з відповідачів заборгованості за кредитним договором та стягнення судового збору.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені в суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

ОСОБА_4 не заперечувала про наявність заборгованості за кредитом та не оскаржувала рішення від 16.03.2016 року. В суді апеляційної інстанції відповідач також визнала заборгованість за кредитом. Однак розмір заборгованості визначити не змогла, будь-яких розрахунків з цього приводу суду не надано.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні наголошував що його довірителю не було відомо про перехід прав у зобов'язанні за договором поруки до нового кредитора.

Відповідно до графіку погашення кредиту ОСОБА_4 повинна була сплачувати щомісячно по 103 дол. США на погашення кредиту починаючи з травня 2007 року та закінчуючи квітнем 2032 року (а.с. 11).

ОСОБА_4 вносились періодичні платежі на погашення заборгованості, загальна сума яких більша, ніж встановлена Договором. Але в першу чергу згідно умов договору погашаються відсотки за прострочення кредиту.

Останній платіж було здійснено у жовтні 2014 року на реквізити АТ «Дельта Банк». Тобто, відповідачі на той момент вже були повідомлені про перехід прав та обов'язків до нового кредитора.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно договору поруки № №2001/0407/71-014-Р-2 від 12.04.2007 року ОСОБА_3 зобовязалась перед Банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 2001/0407/71-014 від 12.04.2007 року, у сумі 31000,00 дол. США з 12.04.2007 року по 11.04.2032 року з процентною ставкою 13,00% річних за весь строк фактичного користування кредитом.

Враховуючи що строк дії у договорі поруки не встановлений, порука діє протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання, згідно вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 зобовязалась сплачувати за користування кредитом періодичні щомісячні платежі (а.с. 11).

Вимоги Банку про стягнення кредитної заборгованості солідарно з відповідачів були заявлені 29.08.2015 року. Прострочення виконання основного зобов'язання настало з листопада 2014 року. Таким чином порука припинялась за платежі які повинні були сплачені до 04.03.2015 року з 29.02.2015 року по 04.09.2016 року.

За вказаний період вимоги про солідарне стягнення кредитної заборгованості не можуть бути задоволені.

Розмір заборгованості за кредитом з серпня 2014 року не змінювався. А тому ця сума може бути стягнута з відповідачів солідарно.

Починаючи з 01.03.2015 року до звернення до суду сума заборгованості за процентами склала 902,99 дол. США (а.с. 111)

Позивач розраховував заборгованість виходячи з курсу НБУ 2206.2278 грн. за 100,00 дол. США.

909,99*2206,2278=19922,02 грн., які підлягають солідарному стягненню з відповідачів.

Решта заборгованості підлягає стягненню з боржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так, надані суду копії квитанцій за якими ОСОБА_4 сплачувала кошти за користування кредитом не свідчить про відсутність заборгованості.

З цих квитанцій вбачається, що грошові кошти сплачувалися боржником з порушенням графіку, що є додатком до кредитного договору (а.с.11).

Доводи про те, що у матеріалах справи відсутні докази переходу права вимоги до ПАТ "Дельта Банк" спростовуються витягом з додатку № 1 до Договору купівлі - продажу прав вимоги від 25.05.2012 року (а.с. 20).

Про зміну кредитора у зобовязанні ОСОБА_4 ОСОБА_3 стало відомо у суді, проте будь-яких дій щодо погашення заборгованості боржника нею здійснено не було.

Таким чином, судова колегія вважає що заборгованість за кредитом у ОСОБА_4 існує. Розрахунки цієї заборгованості зроблено позивачем у відповідності до вимог закону.

Заперечуючи проти цих розрахунків відповідачі не надали будь-яких доказів їх спростування.

Відносно частини заборгованості за відсотками порука ОСОБА_3 припинялась.

Виходячи з викладеного рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

До того ж ОСОБА_3 є інвалідом I групи безстроково (а.с. 162) і відповідно до правил п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від його сплати, а тому судові витрати по справі повинна нести ОСОБА_4 у повному обсязі.

Відповідно до до п.1.2,6 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, таким чином ОСОБА_4 потрібно сплатити судовий збір у сумі 6937,70 грн.

З огляду на викладене, та керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року змінити.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПО 34047020, р/р 373980009) заборгованість за кредитним договором № 2001/0407/71-014 від 12.04.2007 року у розмірі 395314,77 з яких: 375392,75 грн. - заборгованість за кредитом; 19922,02 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПО 34047020, р/р 373980009) заборгованість за відсотками у розмірі 25146,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 6937,70 грн. на користь держави.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді: А.П. Довгаль

П.В. Кісь