Ухвала

іменем україни

22 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Мостової Г.І., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргоюпублічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» на рішення апеляційного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 23 жовтня 2013 року вона працювала у публічному акціонерному товаристві «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» (далі - ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках») на посаді члена правління. Наказом відповідача від 5 травня 2015 року № 13-3/04/20-3к вона була звільнена з посади члена правління з 5 травня 2015 року з підстави, передбаченої п. 3.1.3 розділу 3 контракту від 23 жовтня 2013 року, відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України. З наказом вона була ознайомлена лише 12 травня 2015 року.

Позивач вважала своє звільнення незаконним, а тому просила скасувати наказ від 5 травня 2015 року № 13-3/04/20-3к та поновити її на посаді члена правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», стягнути з останнього на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 5 травня 2015 року до дня поновлення її на роботі.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 4 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі, яким визнано незаконним наказ від 5 травня 2015 року № 13-3/04/20-3к про звільнення ОСОБА_5 з роботи з посади члена правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках». Поновлено ОСОБА_5 на посаді члена правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» з 5 травня 2015 року та стягнуто з ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 690 431 грн 50 коп. з 5 травня 2015 року по день ухвалення рішення (без урахування належних податків та відрахувань). Вирішено питання про розподіл судового збору.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до наказу ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» від 23 жовтня 2013 року № 12831 ОСОБА_5 була прийнята на посаду члена правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках».

23 жовтня 2013 року з ОСОБА_5, як членом правління, було укладено трудовий контракт (а. с. 5-8).

Наказом ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» від 5 травня 2015 року № 13-3/04/20-3к ОСОБА_5 була звільнена з посади члена правління з 5 травня 2015 року з підстави, передбаченої п. 3.1.3 розділу 3 контракту від 23 жовтня 2013 року, відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України.

З вказаного наказу вбачається, що підставою для видачі цього наказу зазначені: протокол № 3 рішення спостережної ради від 30 квітня 2015 року та контракт від 23 жовтня 2013 року.

З наказом від 5 травня 2015 року № 13-3/04/20-3к ОСОБА_5 була ознайомлена 12 травня 2015 року.

Звертаючись із даним позовом про скасування наказу, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначала, що нею пункти контракту не порушувалися і у відповідача не було підстав для її звільнення за п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є в тому числі підстави, передбачені контрактом.

Відповідно до п. 2.2.2. трудового договору (контракту) з членом правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» від 23 жовтня 2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем, керівник (позивач) зобов'язаний виконувати свої функціональні обов'язки визначені головою правління банку відповідно до наказу про розподіл обов'язків між членами правління.

Пунктом п. 2.2.4. контракту передбачено, що керівник зобов'язаний організовувати належне виконання структурними підрозділами, загальне (безпосереднє) керівництво якими здійснює керівник, завдань та функцій, визначених відповідними положеннями про структурні підрозділи за наявності таких положень, з дотриманням вимог законодавства України, мети, предмету і цілей діяльності банку, а також здійснювати контроль за їх виконанням.

Відповідно до п. 2.2.7. контракту при виконанні своїх повноважень керівник зобов'язаний дотримуватись вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

Пункт п. 3.1.3. вказаного контракту передбачає, що банк має право звільнити керівника у разі закінчення строку дії цього контракту, достроково за вимогою керівника, у випадку порушень керівником законодавства, умов контракту, а також у випадках, в тому числі, одноразового грубого порушення законодавства чи обов'язків, передбачених трудовим законодавством, умовами цього контракту, що спричинило негативні наслідки.

Відповідно до наказу голови правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» від 28 листопада 2014 року № 01-1/01/53-4 «Про розподіл обов'язків між головою та іншими членами правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» до обов'язків позивача, зокрема, було віднесено вирішення питань роботи казначейства.

Організація, функції діяльності казначейства визначені положенням про казначейство ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках».

Перевіряючи заперечення відповідача проти позову, в яких він посилався на те, що ОСОБА_5 вчинила одноразове грубе порушення законодавства, що спричинило негативні наслідки, суд встановив наступні обставини у справі.

Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України від 27 квітня 2015 року № 180 було обмежено здійснення ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» операцій щодо:

- розміщення коштів на кореспондентських рахунках в національній валюті в інших банках (крім кореспондентського рахунку в Національному банку України, операцій з правочинами з цінними паперами на фондовому ринку (клірингова діяльність);

- розміщення коштів в інших банках шляхом надання кредитів, розміщення депозитів;

- придбання цінних паперів (крім операцій з казначейськими та іншими цінними паперами, що рефінансуються Національним банком України, та цінними паперами, емітованими Національним банком України).

У вищезазначеному рішенні також зазначено, що Комісія Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем встановила порушення ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» вимог п. 9 постанови Правління Національного банку України від 18 грудня 2014 року № 820 «Про зміну порядку формування та зберігання обов'язкових резервів» у частині перевищення обсягу коштів, які перебувають у ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» на рахунках 1600 «Кореспондентські рахунки банків» та 1602 «Кошти в розрахунках інших банків» над залишком коштів на кореспондентському рахунку ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» в Національному банку України на початок операційного дня (а. с. 106).

Так, перевищення обсягу коштів, які перебувають у ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» на рахунках 1600 «Кореспондентські рахунки банків» та 1602 «Кошти в розрахунках інших банків» над залишком коштів на кореспондентському рахунку ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» в Національному банку України на початок операційного дня станом на 1 квітня 2015 року становило 74 млн. грн., станом на 9 квітня 2015 року - 70 млн. грн.

Відповідно до п. 9 постанови Правління Національного банку України від 18 грудня 2014 року № 820 «Про зміну формування та зберігання обов'язкових резервів» залишок коштів на кореспондентському рахунку ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» в Національному банку України на початок операційного дня має бути в розмірі, не меншому, ніж загальний обсяг коштів, які перебувають у нього на рахунках 1600 «Кореспондентські рахунки банків» та 1602 «Кошти в розрахунках інших банків».

Як вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2015 року Національним банком України було видано розпорядження № 203-р «Про організацію проведення позапланової інспекційної перевірки ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» у зв'язку з наявністю фактів, які можуть свідчити про проведення цим підприємством ризикових операцій, що загрожують інтересам вкладників або інших кредиторів ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках».

За результатами перевірки фахівцями Національного банку України було складено довідку про інспектування банку-юридичної особи від 30 квітня 2015 року та зроблено висновки, що банком використовувались схеми опосередкованого кредитування для приховування реального кредитного ризику на одного контрагента. Також інспекторами Національного банку України встановлено, що обсяги операцій, здійснюваних казначейством, перевищували ліміт повноважень посадової особи, що надавала розпорядження на їх проведення (підписант), що є порушенням норм статуту (п. 11, 7.3.) та рішення правління від 21 жовтня 2013 року (протокол № 46) про делегування окремих повноважень голові правління банку. Так, з урахуванням делегованих повноважень, голова правління мав право у 2015 році вчиняти правочини на суму не більше ніж 106 млн. грн, (10% від балансової вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності).

При цьому відповідно до п. 1.2. положення про казначейство ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», затвердженого рішенням правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» (протокол засідання від 31 березня 2014 року № 15) та викладеного у новій редакції відповідно до рішення правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» (протокол засідання від 26 грудня 2014 року № 57) одними з основних завдань казначейства є виконання операцій на міжбанківському ринку та регулювання процесів з казначейського бізнесу, включаючи звітні процедури згідно з вимогами Національного банку України, а також аналіз динаміки залишків коштів на кореспондентських рахунках, руху грошових коштів в розрізі валют; оперативний аналіз валютної позиції Розрахункового центру.

Відповідно до п. 3.11. зазначеного положення однією з функцій казначейства є дотримання нормативів встановлених Національним банком України в межах діяльності казначейства (у т.ч. нормативів ліквідності, валютної позиції, інвестування) та оцінка впливу операцій, що проводить казначейство, на інші нормативи Розрахункового центру.

Вирішення питань роботи казначейства, як зазначено вище, було віднесено до обов'язків позивача ОСОБА_5

Встановлено, що за результатами проведеної Національним банком України перевірки, виконуючим обов'язки голови правління банку було видано наказ про проведення службового розслідування щодо фактів, викладених у вищезазначеній довідці Національного банку України, складеній за результатами перевірки, та з метою виявлення осіб, винних у допущених банком порушеннях, а також оцінки системи управління ризиками у банку.

Комісією з розслідування були виявлені: порушення законодавства та статуту Розрахункового центру щодо повноважень посадових осіб та порядку прийняття рішень про вчинення значних правочинів. Порушення допущені, зокрема, членом правління ОСОБА_5; порушення встановлених лімітів на банки-контрагенти. Порушення допущені, зокрема, членом правління ОСОБА_5; порушення внутрішніх документів банку щодо організації порядку укладання угод та виконання міжбанківських операцій. Порушення допущені, зокрема, членом правління ОСОБА_5

При цьому довідка Національного банку України про перевірку була складена інспекторами Національного банку України 30 квітня 2015 року. У цей же день ОСОБА_5 була звільнена за рішенням спостережної ради, до складу якої входять три представника Національного банку України (який є акціонером банку, власником частки у статутному капіталі 77,79 %), що діють у складі спостережної ради банку та голосують на засіданнях відповідно до наданих головою Національного банку України директив на голосування.

За наслідками перевірки відповідача, засіданням спостережної ради ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» були прийняті відповідні рішення відносно ОСОБА_5, а саме: про відсторонення з 28 квітня 2015 року її від виконання повноважень члена правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» та звільнення її з займаної посади.

Так, згідно з протоколом № 2 позачергового засідання спостережної ради ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» від 27 квітня 2015 року вирішено відсторонити з 28 квітня 2015 року від виконання повноважень члена правління ОСОБА_5 на підставі ст. 525 Закону України «Про акціонерні товариства» та статуту ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках»(а. с. 49).

Згідно протоколу № 3 засідання спостережної ради ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» від 30 квітня 2015 року (а. с. 45- 48) вирішено з 5 травня 2015 року звільнити ОСОБА_5 з посади члена правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» на підставі п. п. 11.6.3, 11.6.6 статуту ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», п. 5.8. положення про правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», п. п. 3.1.3., 6.2. контрактів.

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що указані вище негативні наслідки у вигляді заходів впливу Національного банку України, що мали місце для відповідача, стали наслідком, зокрема, неналежного виконання своїх функцій казначейством. Разом із цим, вирішення питань роботи казначейства, було віднесено до обов'язків ОСОБА_5, зазначені негативні наслідки стали наслідком неналежного виконання нею п. п. 2.2.2., 2.2.4, 2.2.7 контракту.

З огляду на це, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5 є таким, що ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах закону.

Скасовуючи законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вдався до переоцінки доказів, які були досліджені місцевим судом, й не досліджуючи нових доказів у справі, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 виходячи із того, що звільнення останньої з роботи з посади члена правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» відбулося із порушенням вимог трудового законодавства.

Однак такий висновок суду суперечить встановленим у справі обставинам та наявних у справі доказах, яким суд першої інстанції у відповідності до ст. ст. 60, 212 ЦПК України надав належну оцінку.

Ураховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року скасувати, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 грудня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко Г.І. Мостова О.В. Ступак Головуючий: Судді: