Справа № 308/3789/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Леміш О.М

при секретарі Химинець О.Я

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву заявника відповідача ОСОБА_1 районна рада про роз"яснення рішення суду по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної ради Закарпатської області , третя сторона ГУ Державного казначейської служби України про стягнення заборгованості ,

в с т а н о в и в :

Відповідач ОСОБА_1 районна рада звернулась до суду з заявою про роз"яснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної ради Закарпатської області , третя сторона ГУ Державного казначейської служби України про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що 27 січня 2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було прийнято рішення по справі № 308/3789/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної ради Закарпатської області про стягнення заборгованості по листках непрацездатності та заборгованості з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, яким позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача суми 21535,44 грн. 23 березня 2016 року було видано виконавчий лист, який 28 березня 2016 року було пред'явлено стягувачем для виконання до УДКСУ у Воловецькому районі Закарпатської області.

Так, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК)

Всупереч вказаним пунктам 2, 8, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14 вищенаведене рішення суду є необгрунтованим та більше того - взагалі не містить мотивувальної частини позаяк в ньому відсутні дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, підстав для відхилення заперечень відповідача, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог.

В зв'язку з тим, що предметом позову було стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності з судового рішення не можна встановити, яка саме сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 районної ради Закарпатської області на користь ОСОБА_2, а саме є незрозумілим чи підлягає до виплати вся сума зазначена в судовому рішенні та яким чином необхідно здійснювати обов'язкові відрахування. З'ясування вказаного питання є необхідним і обов'язковим, оскільки стягнення всієї суми без здійснення обов'язкових відрахувань буде порушенням податкового, пенсійного законодавства та спричинить порушення прав ОСОБА_2І, позаяк період за який буде здійснено виплату не буде включено до його пенсійного, страхового стажу. В зв'язку з незрозумілістю судового рішення - його виконання наразі є неможливим.

Заявник та інші учасники справи в судове засідання не з»явились , про розгляд справи повідомлені , причини неявки не повідомили , заяв, клопотань не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз"яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз»яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз»ясненні рішення.

Як було встановлено в судовому засіданні, резолютивна частина рішення викладена чітко, зрозуміло і не допускає неоднозначного трактування, тому підстав для роз»яснення вищевказаного рішення суд не вбачає.

У п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зазначено, що відповідно до ст.221 ЦПК України роз"яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Роз"яснення рішення не допускається, якщо воно не набрало чинності .

Особливістю ухвали про роз'яснення рішення суду або про відмову в роз'ясненні рішення суду є те, що суд може постановити її в будь-який час до настання обмежень, визначених у частині другій статті 221 ЦПК України, зокрема після набуття ним законної сили. Це виключає можливість оскарження такої ухвали разом з цим рішенням, тому вона може бути оскаржена самостійно. Можливість апеляційного оскарження ухвал суду стосовно процедур реалізації права, передбаченого статтею 221 ЦПК України, у пункті 12 частини першої статті 293 ЦПК України визначено без будь-яких обмежень.

На підставі викладеного, керуючись ст.221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви заявника відповідача ОСОБА_1 районна рада про роз"яснення рішення суду по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної ради Закарпатської області , третя сторона ГУ Державного казначейської служби України про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області на протязі пяти днів з дня її проголошення .

Суддя О.М Леміш