05.09.2016 Провадження № 2/389/904/16
У Х В А Л А

05 жовтня 2016 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 Александер до ОСОБА_3 про визнання права власності та визнання розміру частки у спільному майні подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати за ним право власності та визначити його частку у спільному сумісному майні подружжя з ОСОБА_4, а саме: будинку з надвірними будівлями за №40 по вулиці Прохорова в місті Знамянка; рухомому майні в будинку меблях та побутовій техніці; автомобілі УАЗ 469Б, державний номерний знак НОМЕР_1; коштах на банківському рахунку, відкритому на імя ОСОБА_4 в ОСОБА_5 «Аваль»

Стаття 119 ЦПК України містить вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Дана позовна заява не відповідає зазначеним вимогам чинного законодавства та потребує уточнення виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позов подано до ОСОБА_3, який є малолітнім, при цьому законного представника останнього не зазначено. Мати відповідача, а його дружина ОСОБА_4 померла 31 березня 2016 року.

Зі змісту норм Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року можна дійти висновку, що діти не належать до об'єктів права, вони виступають його повноправними суб'єктами. На підтвердження цього положення українське законодавство, а саме Сімейний кодекс України, розглядає дитину як самостійного учасника правовідносин. Законодавство визначає, що неповнолітні й малолітні особи наділені комплексом цивільних прав, серед яких є і майнові, і особисті немайнові.

Передумови участі неповнолітніх і малолітніх у цивільному процесі закладено статтею 129 Конституції України, де вказано, що основними принципами судочинства є рівність усіх учасників перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їх переконливості тощо. Очевидно, що Конституція в цій частині не зазначає обмежень щодо неповнолітніх.

Цивільна процесуальна право- та дієздатність неповнолітніх визначена Цивільним процесуальним кодексом. Однак після аналізу змісту відповідних норм стає зрозуміло, що вони мають відсильний характер, тобто визначають, що обсяг цивільної процесуальної дієздатності залежить від цивільної дієздатності. У цивільному законодавстві є такі її види: часткова, неповна та повна. Так, згідно з ч.1 ст.31 Цивільного кодексу України особа вважається малолітньою та такою, що має часткову цивільну дієздатність фізичної особи, до досягнення нею 14 років.

Згідно зі ст. 28 ЦПКУ здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільну процесуальну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Тобто з формулювання норми випливає, що малолітні та неповнолітні особи не є винятком у цьому разі.

Стосовно цивільної процесуальної дієздатності, тобто здатності особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки зазначено, що згідно з ч.1 ст.29 Цивільного процесуального кодексу України нею наділяються фізичні особи, які досягли повноліття.

Малолітні особи не мають цивільної процесуальної дієздатності; а їхні права в суді захищають виключно законні представники, проте вони не позбавлені цивільної процесуальної правоздатності, чим зумовлюється обсяг їхніх прав, передбачений ст. 27-1 ЦПКУ.

Таким чином позивачу необхідно зазначити, хто є законним представником малолітнього ОСОБА_3.

Також у позовній заяві не зазначена ціна позову, яка відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, визначається вартістю майна. З доданих документів вбачається, що у позивача принаймні є документи на автомобіль, але оцінка транспортного засобу в матеріалах справи відсутня.

Разом з цим, з викладу обставин у позовній заяві не зрозумілими є підстави даного спору з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29 січня 2009 року, у разі смерті одного з подружжя нотаріус видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Для видачі такого свідоцтва необхідні дві умови: перебування подружжя в зареєстрованому шлюбі та придбання майна під час шлюбу на ім'я того з подружжя, який помер. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. При оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус повинен з'ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який пережив, і який має право на одержання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Нотаріус роз'яснює такій особі її право на подання заяви про видачу свідоцтва та порядок його видачі. Одержання частки у спільному майні є правом того із подружжя, хто є живим. Не має права відмовитись від своєї частки у спільному майні той із подружжя, який пережив, на користь інших спадкоємців, оскільки його частка не входить до складу спадкового майна.

В позовній заяві позивач відзначає, що дружина померла, постало питання прийняття спадщини. Перед цим він вважає необхідним виділити його частку зі спільного майна подружжя, набутого за час шлюбу, зареєстрованого на імя померлої дружини. З огляду на методичні рекомендації з викладу обставин справи не вбачається наявність спору.

За вказаних обставин провадження у справі не може бути відкритим, а тому відповідно до ст.121 ЦПК України дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 Александер до ОСОБА_3 про визнання права власності та визнання розміру частки у спільному майні подружжя, залишити без руху, для усунення недоліків строком п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати позивачу надати до суду належним чином оформлену позовну заяву із зазначенням законного представника малолітнього ОСОБА_6, ціни позову, розміру частки, на яку за ним необхідно визнати право власності.

У разі невиконання вимог суду позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Берднікова