Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1229/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.06.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого Гайсюка О.В.

суддів Голованя А.М., Фомічова С.Є.

за участю секретаря Діманової Н.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2016 року,?

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

ОСОБА_3 зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 7,5680 га на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області на підставі Державного акту від 13.09.2010 року.

У кінці 2015 року вона дізналася про договір оренди від 05.09.2012 року між нею та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі 19.09.2012р., який вона не укладала.

Але за умовами договору відповідач зобовязаний вносити орендну плату у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки зазначеної земельної ділянки (5600,58грн.).

Ці зобовязання відповідач не виконав та не сплатив їй орендну плату за 2012, 2013, 2014, 2015р. у загальній сумі 22 402,32 грн. (5600,58?4).

Посилаючись на це, ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача цю суму заборгованості та розірвати зазначений договір оренди землі.

Рішенням Бобринецького районного суду від 08.04.2016 року позов задоволено повністю. З відповідача на користь ОСОБА_3 стягнуто 22402,32 грн. заборгованості з орендної плати за 2012, 2013, 2014, 2015 роки та розірвано договір оренди землі від 05.09.2012 року.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить це рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, відповідач зазначає, що за домовленістю з ОСОБА_3 він не сплачував їй щорічну орендну плату, оскільки ОСОБА_3 отримала у нього за розпискою 30 000 грн. в борг і погодилася не отримувати орендну плату до погашення боргу.

У судовому засіданні апеляційного суду відповідач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача ОСОБА_3 з доводами апеляційної скарги не погодився. Суд визнав обовязкову явку ОСОБА_3 в судове засідання для особистих пояснень, але ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не зявилася, доказів про поважність причин неявки не надала.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 7,5680 га на території Павлогірківської сільської ради. Цю земельну ділянку вона передала в оренду ОСОБА_2 за договором оренди землі від 05.09.2012р. зареєстрованому у відділі Держкомзему в Бобринецькому районі 19.09.2012 року. За умовами цього договору ОСОБА_2 зобовязався сплачувати ОСОБА_3 щорічно до 30 грудня поточного року орендну плату у сумі 5600,58 грн. (а.с.6), що не заперечують сторони.

Орендна плата за 2012-2015 року відповідачем не сплачувалася, борг з орендної плати за ці роки склав у загальній сумі 22402,32 грн.

За змістом розписки, яку 29.01.2010 року, видала ОСОБА_3 ОСОБА_2, вона отримала від ОСОБА_2 кошти у сумі 30 000 грн. та зобовязалася в подальшому ніяких вимог до ОСОБА_2 не мати (а.с.28).

Оскільки в розписці не зазначено, що кошти ОСОБА_3 отримала в рахунок орендної плати, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач належним чином не виконав умов договору оренди землі щодо сплати орендної плати, а тому заборгованість з орендної плати підлягає стягненню за 2012-2015 року у сумі 22402,32 грн., що відповідає вимогам статей 526, 625 ЦК України.

Відповідно до п. «д» ч.1ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Отже, ця норма передбачає цивільно-правову відповідальність за порушення зобовязання (ст.611 ЦК).

Суд, задовольняючи вимоги про розірвання договору оренду землі не звернув уваги на те, що підставою відповідальності за порушення зобовязання є вина особи, яка порушила це зобовязання (ст.614 ЦК).

ОСОБА_3 не надала суду доказів того, що вона після укладення 05.09.2012 року договору оренди землі зверталася до відповідача з вимогою про виплату їй орендної плати.

Навпаки, в позовній заяві вона зазначила, що лише в кінці 2015 року вона дізналася про укладення договору, (бо не укладала цього договору оренди землі) та заявила свої претензії (а.с.2-4).

У той же час, відповідач, маючи на руках розписку ОСОБА_3 про те, що у звязку з отриманням 30 000 грн. вона в подальшому до нього ніяких вимог не буде мати, мав підстави вважати, що ОСОБА_3 погодилася не вимагати від нього і орендну плату.

Отже, відповідач довів те, що якби ОСОБА_3 звернулася з вимогою про виплату орендної плати, то він би зміг би здійснити цю виплату, але ОСОБА_3, діючи в рамках їхньої домовленості цього не робила, а тому слід вважати, що відповідач довів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобовязань, а орендна плата не отримана ОСОБА_3 лише через її дії за домовленістю згідно розписки (ст.614 ЦК).

Апеляційний суд викликав ОСОБА_3 для особистих пояснень щодо отримання нею 30 000 грн., але вона не зявилася до суду без поважних причин. Представник ОСОБА_3 пояснила суду, що ОСОБА_3 відмовилася пояснити і їй природу цих 30 000 грн., зазначивши, що це їхні з відповідачем відносини.

За таких обставин відсутні підстави для розірвання договору оренди землі. ОСОБА_3 не довела того, що вона значною мірою позбавилася того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Наведене свідчить про те, що висновки суду щодо розірвання договору не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог про розірвання договору оренди землі.

У звязку з цим слід зменшити розмір витрат по оплаті судового збору стягнутих на користь ОСОБА_3 (ст.88 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2016 року в частині розірвання договору оренди землі від 05 вересня 2012 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі відмовити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2016 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору у сумі 487,20 грн.

У решті рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: