Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 22 червня 2016 року

Коропський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Хілько Н.В., Мазепа Л.В.

з участю позивачки, представників відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шабалинівської сільської ради, Коропської районної державної адміністрації та відділу Держгеокадастру у Коропському районі про визнання права власності на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що вона була членом КСП «Перемога», с.Шабалинів, Коропського району, Чернігівської області і на час складання списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) у складі КСП «Перемога» Шабалинівської сільської ради була включена в зазначений список. Однак сертифікат на право на земельну частку (пай) з невідомих причин їй не видали. А тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) у складі земель, переданих у колективну власність колишньому КСП «Перемога», с.Шабалинів, Коропського району, Чернігівської області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Пояснила, що вона не зверталася ні до яких органів державної влади або місцевого самоврядування з метою отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), так як не знала порядку отримання такого сертифікату.

Представник відповідача Коропської райдержадміністрації - ОСОБА_2 вирішення позову залишив на розсуд суду. Не заперечує право позивачки на земельну частку (пай). В той же час не вважає, що реалізації даного права якимось чином перешкодили дії чи рішення Коропської райдержадміністрації.

Представник відповідача відділу Держгеокадастру у Коропському районі начальник установи ОСОБА_3 вважає, що позивачка має право на земельну частку (пай). Але керована нею установа жодним чином не порушила даного права. Так, сертифікати на право на земельну частку (пай) видавалися громадянам у 1996 році її установою наступним чином. Велася книга реєстрації сертифікатів. Особа мала з»явитися у відділ, отримати сертифікат і розписатися про це у книзі. Волевиявлення на отримання сертифікату мало виходити саме від такої особи, а не від органу Держкомзему. Тоді також працювала начальником цього відділу. Відмова у видачі сертифікату могла відбутися лише в разі, якщо за його отриманням звернулася інша особа, ніж вказана у самому сертифікаті. В інших випадках, у видачі сертифікатів відмов не було. Зокрема, відповідач не відмовляв позивачці у видачі такого сертифікату. На той час жодних нормативно-правових актів про порядок видачі сертифікатів не існувало. Відділи Держкомзему керувалися внутрішніми рекомендаціями, розробленими вищестоящими органами Держкомзему.

Представник відповідача Шабалинівської сільської ради сільський голова ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що позивачка має право на земельну частку (пай). В той же час, сільська рада жодним чином не порушувала такого права позички.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п. 5 зазначеного Указу: Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно копії додатку до протоколу загальних зборів ПОСП «Перемога» від 08.09.2005 року позивачка ОСОБА_1 була включена до списків громадян, які мають право на земельну частку (пай) у складі КСП «Перемога» Шабалинівської сільської ради.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач не зверталася до уповноважених органів з метою отримання сертифікату на земельну частку (пай) через необізнаність про необхідність такого звернення.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України: Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.ст. 1, 3 ЦПК України: Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України: Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач звернулася до суду з позовом про захист права власності шляхом його визнання. В той же час, стороною позивача не надано жодних доказів порушення або невизнання такого права з боку відповідачів. В судовому засіданні було встановлено, що позивач добровільно не реалізувала свого права на земельну частку (пай).

Крім того, підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності регламентовані ст. 116 ЗК України, відповідно до положень якої: громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до законодавства, суд не є органом, який передає земельні ділянки у власність і не має права своїм рішенням підміняти органи, на яких такі повноваження покладено законом.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України, ст. 116 ЗК України, ст.ст. 1, 3, 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Шабалинівської сільської ради, Коропської районної державної адміністрації та відділу Держгеокадастру у Коропському районі про визнання права власності на земельну частку (пай) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 24 червня 2016 року.

Суддя: Грушко О. П.