Єдиний унікальний номер №243/2923/16-ц
Номер провадження №2/243/1684/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«29» червня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі Жмарьові П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Словянської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_1 звернулися до Словянського міськрайонного суду з дійсним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Словянської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є власниками будинку №7 по вул.Брянська у м.Словянськ. Будинок та земельну ділянку вони придбали 22 березня 2016 року на підставі договорів купівлі-продажу, які було зареєстровано приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 Відповідно до п.13 договору продавець зобовязався особисто знятися з реєстраційного обліку та зняти з реєстраційного обліку членів своєї родини у термін до 01 квітня 2016 року. Але на теперішній час ОСОБА_3 та його члени сімї вказане зобовязання не виконали. Вважають, що такі дії ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 порушують їх права, як власників. Фактичне місце проживання відповідачів їм невідоме, ОСОБА_4 передавала довіреною особою згоду на продаж будинку, яка була завірена нотаріусом сел.Сарактош Саракташського району Оренбурзької області, що дає їм підстави вважати, що фактично родина ОСОБА_3 мешкають на території Російської Федерації. Крім того, під час укладання договору купівлі-продажу, було отримано дозвіл органу опіки та піклування на його укладення, враховуючи той факт, що один з дітей ОСОБА_8 є неповнолітнім.

Просили визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням буд.7 по вул. Брянська у м.Словянськ Донецької області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином, суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, за участю їх представника, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі (а.с.23).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином, суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, за участю їх представника, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с.24).

Представник позивачів ОСОБА_9, яка діє на підставі договору №1053 від 28 березня 2016 року, в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином, суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі (а.с.35).

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, в судове засідання не зявилися, відомостей про причини неявки до суду не надали, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом судової повістки (а.с.20) та розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації (газета «Донеччина» №21 від 17 червня 2016 року) (а.с.32).

Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Словянської міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом судової повістки, на адресу суду надано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, заперечували проти задоволення позовної заяви (а.с.37).

Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.

Так, у ході судового розгляду достовірно встановлено, що 22 березня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 придбали у ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під№7 по вул.Брянська у м.Словянську на земельній ділянці загальною площею 0,0466 га, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку, який було зареєстровано приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 (а.с.8-9).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Словянської міської ради №197 від 16 березня 2016 року, дозвіл на укладання вищезазначеного договору купівлі-продажу було надано ОСОБА_10, який діяв в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності від 30 червня 2015 року (а.с.7).

Згідно зі згодою від 01 жовтня 2015 року, зареєстрованої в реєстрі нотаріуса сел.Сарактош Саракташського району Оренбурзької області під №5-4057, ОСОБА_4 надала свій дозвіл ОСОБА_3 на продаж вказаної земельної ділянки та будинку (а.с.6).

Як вбачається з домової книги для реєстрації громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною адресою з 22 вересня 2007 року, ОСОБА_4 з 12 липня 2005 року, ОСОБА_5 з 05 листопада 2008 року, ОСОБА_6 з 05 травня 2012 року (а.с.10-14).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №58293564 від 27 квітня 2016 року, право власності на будинок 7 по вул.Брянській в м.Словянську зареєстроване за ОСОБА_3 (а.с.24).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна 58293730 від 27 квітня 2016 року, право власності на земельну ділянку, що розташована під номером 4 по вул.Брянській в м.Словянську, належить по 1/2 частці ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (а.с.25-26).

У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Усі зазначені вище та проаналізовані положення чинного законодавства кореспондуються з нормами статей 13, 41 Конституції і ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якими закріплені основні принципи здійснення права власності та його обмеження: по-перше, встановлено право безперешкодно і в повному обсязі здійснювати правомочності власника щодо свого майна, по-друге, визначено межі допустимого розумного втручання держави у здійснення правомочностей власника. Причому таке втручання повинно бути законним і має здійснюватися з дотриманням принципу справедливого балансу між публічними і приватними інтересами.

За нормами ЦК підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини. Право власності може набуватися різними способами в т.ч. на підставі правочинів (ст. 334 ЦК).

На обєкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, право власності у набувача за договором відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК виникає з дня державної реєстрації (ст.182 ЦК), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до пункту 13 даного договору купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_10, що діяв від імені ОСОБА_11, продавець ОСОБА_3, в особі свого представника, зобовязався повністю звільнити відчужуваний житловий будинок для вільного та безперешкодного користування ним покупцями, особисто знатися з реєстраційного обліку, зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб та передати ключі від житлового будинку до 01 квітня 2016 року.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, а також остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Щодо вибору місця проживання дитини, то суд посилається на норми ст.29 ЦК України, згідно якої місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Словянської міської ради №197 від 16 березня 2016 року, дозвіл на укладання зазначеного договору купівлі-продажу було надано ОСОБА_10, який діяв в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності від 30 червня 2015 року, право користування яким має неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що з 22 березня 2016 року позивачі придбали зазначений будинок у відповідачів та є його власниками. ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, в спірному будинку не мешкають та не є членами їх родини.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Позивачі не вимагають компенсації понесених ними судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_12 Сергіївни, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Словянської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №7 по вул.Брянська в м.Словянську Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено «01» липня 2016 року.

Суддя Н.О. Чемодурова