Справа № 755/3449/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», особа рішення, дія и бездіяльність якої оскаржується: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олег Ярославович, заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просить суд: визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження протиправними; визнати неправомірною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49970664 від 01 лютого 2016 року; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-587/2010 виданим 04 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року у справі № 2-587/2010 було задоволено позов АБ «Укргазбанк» та вирішено стягнути з ОСОБА_2 138 931,32 євро (що за курсом НБУ станом на 22 жовтня 2009 року становить 1 656 944,24 гривень). На виконання рішення суду 04 травня 2012 року було видано виконавчий лист, який банк направив до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. 01 лютого 2016 року державним виконавцем ДВС Гречух О.Я. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49970644 з примусового зазначеного виконання виконавчого листа. В даній постанові державним виконавцем зазначено про те, що виконавчий документ пред'явлено не за підвідомчістю виконання рішення. При цьому, державний виконавець послався на ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», де передбачено, що на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті, а сума за виконавчим документом становить лише 1 659 944, 24 гривень. Вважають, що постанова є незаконною та необґрунтованою, порушує права заявника, прийнята безпідставно, з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню. Банк подав заяву про відкриття виконавчого провадження не до Департаменту ДВС, а до органу ДВС у м. Києві, до повноважень якого входить виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»). Отже, ДВС м. Києва в постанові зробив посилання не на ту норму Закону, та безпідставно зазначив про повноваження вищестоящого органу державної виконавчої служби. Стягнення боргу за кредитним договором в євро є правомірним, а зазначення судом в резолютивній частині рішення еквіваленту суми боргу за курсом встановленим НБУ на дату ухвалення рішення не є підставою для стягнення боргу виключно в еквіваленті, зазначеному у рішенні. АБ «Укргазбанк» подав до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, за яким сума стягнення становить 138 931,32 євро. За офіційним курсом НБУ на момент подачі виконавчого листа (19 січня 2016 року - 26,8347 = 1 євро) в гривневому еквіваленті дана сума становить 3 728 187,10 гривень. Наведене свідчить, що державний виконавець неправомірно відмовив стягувачу у відкритті виконавчого провадження, посилаючись при цьому на норми закону, які регулюють інші правовідносини.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у скарзі, просила скаргу задовольнити.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олег Ярославович в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що не згодна із розміром заборгованості. Просила суд вирішити справу у відповідності до Закону.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року, в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 138931,32 євро (в еквіваленті у національній валюті згідно курсу НБУ станом на 22 жовтня 2009 року становить 1656944 гривень 24 копійки)).

04 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва у вказаній справі було видано виконавчий лист № 2-587/2010.

27 січня 2016 року заявник звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-587/2010, вданого 04 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

01 лютого 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречухом О.Я. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ пред'явлений не за підвідомчістю виконання.

Відповідно до вказаної постанови, державним виконавцем було зазначено, згідно пред'явленого на виконання виконавчого документа, судом встановлено гривневий еквівалент, що підлягає стягненню та становить 1 656 944,24 гривень, при цьому виконавчі провадження, де сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті покладається на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями державного виконавця, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Положеннями ч 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, державний виконавець: - здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; - надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; - розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; - заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; - роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Отже, закон відмежовує виконавчі провадження, що підвідомчі відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, від інших, 1) за суб'єктним складом; 2) за сумою зобов'язання.

При цьому, на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті (п.2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року, з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 138931,32 євро (в еквівалентні станом на 22 жовтня 2009 року згідно курсу НБУ становило 1 656 944 гривень 24 копійки), що не перевищує суму зобов'язань, за якими виконавчі провадження здійснюються відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.

Частиною 3 статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частиною першою і другою цієї статі, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Таким чином, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягненню під час примусового виконання підлягає саме іноземна валюта, визначена цим рішенням, з огляду на що, оскільки ПАТ АБ «Укргазбанк» заява про примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві була подана 27 січня 2016 року, заборгованість за кредитом в гривневому еквіваленті становила 3 728 187,10 гривень (1 євро - 26,8347 гривень при сумі заборгованості 138 931,32 євро), що відповідає сумі зобов'язань, за якими виконавчі провадження здійснюються відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олега Ярославовича щодо винесення постанови ВП № 49970664 від 01 лютого 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження - неправомірними та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олега Ярославовича ВП № 49970664 від 01 лютого 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Щодо заявлених вимог про визнання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною та зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-587/2010, то вказані вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч.2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження»). Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом ( ч.2 ст.4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі-виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «"Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення,дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язати зазначених осіб до вчинення тих дій,які згідно із Законом про виконавче провадження можуть зійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином, оскільки згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» право відкривати виконавче провадження, виносити відповідні постанови надано саме державному виконавцю, вимога про визнання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною та зобов'язання державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа не підлягають задоволенню.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», особа рішення, дія та бездіяльність якої оскаржується: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олег Ярославович, заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 на дії державного виконавця.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 124 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4, 6, 11, 17, 21, 25, 53 Закону України «Про виконавче провадження», п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 14, 57-60, 64, 209, 210, 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», особа рішення, дія и бездіяльність якої оскаржується: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олег Ярославович, заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Мироненко Наталії Михайлівни щодо винесення постанови ВП № 49479653 від 26 листопада 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження - неправомірними.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 49479653 від 26 листопада 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В іншій частини скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: