АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/7690/2016 Головуючий у І інстанції Батрин О.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства " Державний резервний насіннєвий фонд України " , третя особа, директор Державного підприємства " Державний резервний насіннєвий фонд України " Молчанов М.Ю. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України " ( далі - ДП" Державний Держрезервнасінфонд України " ) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Зазначав, що з 26 серпня 2015 року є працівником юридичного відділу ДП" Держрезервнасінфонд України" .

Наказом №163-к/тр від 02 грудня 2015 року його звільнено з посади заступника начальника юридичного відділу ДП" Держрезервнасінфонд" за прогул у зв'язку з відсутністю на роботі 01 грудня 2015 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Вважав, що наказ про звільнення є незаконним та таким, що винесений з особистих мотивів директора ДП "Держрезервнасінфонд" , оскільки він був відсутній на робочому місці з поважної причини і про відсутність повідомляв керівництво належним чином.

Вказував на те , що 01 грудня 2015 року керівник підприємства був відсутній на підприємстві , а тому він залишив своє робоче місце з дозволу начальника юридичного відділу, з метою отримання персоніфікації у Пенсійному фонді для оплати йому лікарняного з 26 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року і лише 02 грудня 2015 року він дізнався про те, що керівник відмовив йому у дозволі вийти у Пенсійний фонд.

Посилаючись на незаконність його звільнення з роботи, позивач просив скасувати цей наказ та поновити його на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 грудня 2015 року по день ухвалення рішення і 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Державного підприємства " Державний резервний насіннєвий фонд України " , третя особа, директор Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України " Молчанов М.Ю. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з підстав , викладених у ній , представника відповідача Акулова А.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги , вказуючи на те , що суд обгрунтовано відмовив у задоволені позову, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п.4 ч.1 ст.40КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови №9 від 6 листопада 1992 року " Про практику розгляду судами трудових спорів " у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП (322-08), суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Невихід працівника на роботу в зв'язку з незаконним переведенням не можна вважати прогулом без поважних причин.

Працівник, який відмовився від переведення на більш легку роботу, якої він відповідно до медичного висновку потребував за станом здоров'я, не може бути звільнений за п.3 чи п.4 ст.40 КЗпП.Власник або уповноважений ним орган можуть у зв'язку з цим розірвати трудовий договір за п.2 ст.40 КЗпП, якщо наявні передбачені ним умови.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював з серпня 2015 року у ДП" Державний резервний насіннєвий фонд України" і наказом ДП"Державний резервний насіннєвий фонд України " від 26 серпня 2015 року № 46 його переведено з посади головного юрисконсульта відділу представництва інтересів у судах та примусового стягнення на посаду заступника начальника юридичного відділу ( а.с. 9-10).

Наказом ДП" Державний резервний насіннєвий фонд України " від 04 серпня 2015 року №44 " Про ефективне використання робочого часу працівниками ДП "Держрезервнасінфонд України " з метою посилення роботи щодо недопущення порушень трудової дисципліни, посилення контролю та забезпечення раціонального й ефективного використання робочого часу , працівниками підприємства , керівникам структурних підрозділів підприємства забезпечити реєстрацію ( в Журналі реєстрації службових записок по використанню робочого часу ) переміщення працівників, ввірених їм структурних підрозділів, в робочий час. За необхідністю супроводжувати дані переміщення службовими записками, з обов'язковою візою керівника структурного підрозділу чи керівництва підприємства, про що ОСОБА_1 був ознайомлений під особистий підпис ( а.с. 48, 49 ) .

Зі змісту цього наказу випливає, що керівників структурних підрозділів підприємства зобов'язано забезпечити реєстрацію ( в журналі реєстрації службових записок по використанню робочого часу) переміщення працівників , ввірених їм структурних підрозділів , в робочий час , а за необхідністю супроводжувати дані переміщення службовими записками , з обов'язковою візою керівника структурного підрозділу чи керівництва підприємства.

Зазначене свідчить про те , що для відвідування Пенсійного фонду України позивачу необхідно було отримати дозвіл керівника підприємства.

01 грудня 2015 року ОСОБА_1 на ім'я директора ДП " Держрезервнасінфонд" Молчанова М.Ю. подав службову записку про те , що 01 грудня 2015 року з 14 год.15 хв. по 17 год.30 хв. він буде перебувати у Пенсійному фонді м. Києва з приводу отримання персоніфікації( а.с. 34 ).

Неотримавши дозвіл керівника підприємства , позивач в порушення наказу 04 серпня 2015 року №44 залишив робоче місце.

В той же час, директор заборонив позивачу залишати робоче місце , оскільки він не виконав розпорядження наказ №76 від 01.12.2015 , про що свідчить відповідний запис на службовій записці.

Представник відповідача повідомляла суду , що в посадові обов'язки позивача не входить отримання персоніфікації в Пенсійному фонді м. Києва і бухгалтерія йому таке доручення не надавала, оскільки цей документ видається раз на рік і він був отриманий позивачем 14 квітня 2015 року.

На підтвердження зазначеного представник відповідача надала суду отримані 14 квітня 2015 року у Пенсійному фонді України індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 ( а.с. 41)

Вона також пояснила , що керівник юридичного відділу ОСОБА_4 не надавала йому дозвіл , оскільки з 01 грудня 2015 року по 11 грудня 2015 року була відсутня на робочому місця , у зв'язку з хворобою.

З листка непрацездатності серія АГЧ № 983288 , який виданий на ім'я ОСОБА_4 вбачається , що вона дійсно з 01 грудня 2015 року по 20 грудня 2015 року хворіла ( а.с. 42)

Твердження позивача , що його переміщення було узгоджено з керівником юридичного відділу , не може бути прийнято до уваги , оскільки її віза на службовій записці ОСОБА_1 відсутня і за наявність візи начальника юридичного відділу , позивач не зобов'язаний був отримувати візу директора підприємства .

Суд дав належну оцінку доводам позивача про те , що згідно п.8.1 Колективного договору зі змінами та доповненнями , який діє на ДП " Держрезервнасінфонд" власник зобов'язується надавати працівникам вільний час для проходження медичних оглядів , отримання медичної допомоги , відвідування державних органів для вирішення невідкладних житлово-побутових проблем працівників без вирахування із заробітної плати за відсутності на робочому місці і правильно не взяв їх до уваги , оскільки позивач не надав суду доказів, які б свідчили про те , що 01 грудня 2015 року з 14 год. 15 хв. позивач вирішував невідкладні житлово-побутові питання або проходив медобстеження, при цьому попередньо, погодивши свої дії з керівником підприємства.

01 грудня 2015 року в складі голови профспілкового комітету ОСОБА_5, директора ОСОБА_2, начальника технічного відділу - головного інженера ОСОБА_6, головного спеціаліста відділу з запобігання та виявлення корупції ОСОБА_7 складено акт про відсутність на роботі ОСОБА_1 та встановлено , що 01.12.2015 заступник начальника юридичного відділу підприємства самовільно залишив робоче місце, всупереч забороні директора ДП " Держрезервнасінфонд" Молчанова М.Ю. згідно службової записки ОСОБА_1 від 01.12.2015 № 521-с та був відсутній з 14.20. год . до 18.00 год. впродовж робочого дня , про що було засвідчено комісією ( а.с. 38, 39).

Відповідно до протоколу засідання профкому ДП"Держрезервнасінфонд України " Київської міської Ради профспілки працівників агропромислового комплексу від 02 грудня 2015 року №32 надано дозвіл на звільнення заступника начальника юридичного відділу ОСОБА_1 через відсутність його на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин ( нема підтвердження про перебування ОСОБА_1 в Пенсійному фонді) , що мало місце 01 грудня 2015 року.( а.с. 39).

З протоколу №12 засідання профкому Державного підприємства " Державний резервний насіннєвий фонд України " від 02 грудня 2015 року випливає, що на засіданні профкому була оголошена пояснювальна записка ОСОБА_1 від 02.12.2015 року і комісією було встановлено , що на вимогу спеціаліста ОСОБА_8 надати довідку про персоніфікацію з Пенсійного фонду , ОСОБА_1 такої довідки не надав.

В матеріалах справи є Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1, але вони були формовані Пенсійним фондом 03.12.2015 року( а.с. 102 ).

Наказом директора Молчанова М.Ю. ДП" Державний резервний насіннєвий фонд України " від 02 грудня 2015 року № 163-к /тр звільнено ОСОБА_1 з посади заступника начальна юридичного відділу з 02 грудня 2015 року , зі згоди профспілкового комітету ( протокол засідання профкому ДП " Державний резервний насіннєвий фонд України " № 32 від 02 грудня 2015 року ) за здійснений 01 грудня 2015 року прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України ) ( а.с. 11).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що наказом ДП"Держрезервнасінфонд України " від 19 листопада 2015 року №153-к/тр " Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1" ОСОБА_1 оголошено догану за систематичне порушення правил трудової дисципліни ,"Правил внутрішнього трудового розпорядку" працівників ДП" Держрезервнасінфонд України" , розділу 3 п.3.3, затверджені наказом №15 від 09 квітня 2010 року та Наказу №44 від 04.08.2015 "Про ефективне використання робочого часу працівниками ДП " Держрезервнасінфонд України" та використання робочого часу у власних цілях" ( а.с. 52).

Зі змісту цього наказу випливає, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення трудової дисципліни, який незважаючи на усні попередження керівника підприємства та наказу №44 від 04.08.2015 "Про ефективне використання робочого часу працівниками", де чітко зазначено, що переміщення працівників має супроводжуватись службовими записками з обов'язковою візою керівника структурного підрозділу чи керівництва підприємства, а також це запис має бути внесений у Журнал реєстрації службових записок по використанню робочого часу разом з тим, за жовтень місяць 2015 року виявлено 33 год. 31 хв. пропущеного позивачем робочого часу без належного оформлення , а за листопада 2015 року - виявлено 12 год. 37 хв. пропущеного робочого часу без належного оформлення згідно наказу № 44 від 04.08.2015. При цьому встановлено, що викладені факти в пояснювальній записці ОСОБА_1 від 17.11.2015 не відповідають дійсності .

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд дійшов правильного висновку про відсутність будь-яких порушень ДП" Держрезервнасінфонд України" при звільненні позивача із займаної посади і за наявності доказів про відсутність позивача на робочому місці 1 грудня 2012 року з 14.20.по 18.00 без поважних причин, що слугувало підставою для звільнення дійшов правильно висновку про відсутність підстав до задоволення позову .

При цьому суд правильно встановив , що процедура звільнення відповідачем не порушена, так як позивач надав письмові пояснення, профспілковий комітет 2 грудня 2015 року надав згоду на звільнення позивача відповідно до протоколу засідання № 32 від 2 грудня 2015 року та з урахуванням наявності попереднього стягнення у вигляді догани на підставі наказу № 153к/тр від 19 листопада 2015 року, суд дійшов обґрунтованого висновку про правильність звільнення позивача із займаної посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав до поновлення позивача на посаді, тому відпали вимоги до застосування ч. 2 ст. 235 КЗпП України та відшкодування моральної шкоди.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу, оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог матеріального та процесуального права, які б свідчили про неправильне вирішення справи та слугували підставою до скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги .

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: