У х в а л а

22 червня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши заяву ОСОБА_2 про повернення суми судового збору, сплаченої при поданні касаційної скарги на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» звернуло до суду з позовом, вимоги якого уточнило в ході розгляду справи та просило звернути стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки з фізичною особою від 7 березня 2008 року, а саме: нерухоме майно - магазин-павільйон, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 298,5 кв. м, який належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, шляхом визнання права власності на вказаний магазин-павільйон, за публічним акціонерним товариством «Фідобанк», за ціною 1 607 390 грн без ПДВ в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед позивачем за кредитним договором від 7 березня 2008 року в сумі 456 709,54 доларів США, що стягнута рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 17 вересня 2010 року по справі № 596-10.

Заочним рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року, позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки від 7 березня 2008 року, а саме: нерухоме майно - магазин-павільйон, що знаходиться по АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, шляхом визнання права власності на це нерухоме майно за публічним акціонерним товариством «Фідобанк», за ціною 1 607 390 грн без ПДВ в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором від 7 березня 2008 року в сумі 456709,54 доларів США, що стягнута рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 17 вересня 2010 року у справі № 596-10. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_2, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, при поданні якої сплатила 170170,52 грн судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_2 про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 170,52 грн з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» визначений виключний перелік підстав для повернення сплаченої суми судового збору, зокрема у п.3 ч.1 вказаної статті передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Даною статтею не передбачено повернення вказаних судових витрат у зв'язку із відхиленням касаційної скарги та залишенням судових рішень без змін.

За загальним змістом ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається у випадку, коли наступили процесуальні наслідки, які не залежать та не потребують розгляду справи по суті та оцінки обставин справи та наданих сторонами доказів.

В даному випадку судом не відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі п.5 ч.4 ст.328 ЦПК України, як посилається у заяві про повернення судового збору заявник, а розглянуто касаційну скаргу у попередньому судовому засіданні з постановленням ухвали про її відхилення і залишення судових рішень без змін на підставі ч.3 ст.332 ЦПК України.

Вимоги п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не можуть бути застосовані у разі відхилення касаційної скарги на підставі ч.3 ст. 332 ЦПК України.

За таких обставин заява про повернення сплаченої суми судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2 про повернення сплаченої суми судового збору залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова