Справа № 370/2804/14-ц Головуючий у І інстанції Устимчук М. Ю.
Провадження № 22-ц/780/4956/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 09.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

9 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Ігнатченко Н.В.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря: Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 2 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення виконавчого комітету сільської ради незаконними та їх скасування, визнання майна обєктом спільної сумісної власності та визнання права власності на нього,

у с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області від 2 березня 2015 року щодо заборони будь-яким способом відчужувати домоволодіння по вул. Молодіжна, 23-а в с. Маковище Макарівського району Київської області, мотивуючи її тим, що розгляд справи закінчено і рішення апеляційного суду про відмову у задоволенні позову вступило в законну силу, а тому підстави подальшого забезпечення позову відпали.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 2 липня 2016 року заяву задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області від 2 березня 2015 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказала, що про розгляд заявленого питання суд не повідомив усіх осіб, які беруть участь у справі, при цьому не врахувавши, що спірне домоволодіння є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

За правилами ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядав справу.

Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 6 вищевказаної норми ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, що ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області від 2 березня 2015 року в рамках даної справи за заявою ОСОБА_2 було вжито заходів забезпечення позову, а саме заборонено ОСОБА_3 будь-яким способом відчужувати домоволодіння по вул. Молодіжна, 23-а в с. Маковище Макарівського району Київської області, яке належить останньому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 лютого 2012 року, видане виконавчим комітетом Маковищанської сільської ради згідно рішення від 25 січня 2012 року № 4.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 20 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а ухвалене рішення апеляційного суду залишено без змін.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вищевказані обставини справи та положення ст. 154 ЦПК України врахував та встановивши, що потреба в забезпеченні позову відпала у звязку набранням законної сили рішення суду про відмову у задоволенні позову, обгрунтовано задовольнив заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, у даному випадку змінились обставини, що зумовили застосування заборони відчужувати домоволодіння, оскільки такі заходи були вжиті судом з метою забезпечення виконання потенційного рішення суду про задоволення позову, а подальша їхня дія може призвести до порушення прав власника нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд заявленого питання не приймаються до уваги апеляційного суду з огляду на те, що позивач не наділена повноваженнями захищати інтереси інших учасників процесу. При цьому вона отримала судову повістку про виклик, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Не мають правового значення для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову й позиція позивача про те, що спірне домоволодіння є обєктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки вказана обставина спростована ухваленими у справі судовими рішеннями.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 2 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Т.Ц. Кашперська

ОСОБА_5