Справа № 522/4943/16-ц
Провадження № 522/4551/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі : головуючого судді Ільченко Н.А .

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання поруки такою, що припинена,

ВСТАНОВИВ :

В березні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 1060Э від 09.11.2005 р. у загальному розмірі 1215,55 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (26,72 грн. за 1,00 дол. США) на 18.02.2016 р. становить 32479,50 грн., посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобовязань, що випливають з умов вищевказаного кредитного договору, щодо погашення кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором (а.с.2-3).

Під час судового розгляду даної справи ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання поруки за укладеним між ним, ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 договором поруки № 1060Э від 09.11.2005 р. такою, що припинена (а.с.36-38, 43-45).

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» веде дану справу в суді через свого представника ОСОБА_4, який просив розглянути справу без участі представника банку та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_1, місце проживання якої позивачеві невідоме та у встановленому законом порядку не зареєстровано, була викликана до суду через оголошення у пресі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 просила розглянути справу без її участі та відмовити в задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині позовних вимог до ОСОБА_2 і задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; за ч. 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що згідно з кредитним договором № 1060Э від 09.11.2005 р. Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», назва якого була змінена на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 6000,00 дол. США, із сплатою процентів за користування кредитним коштами за процентною ставкою у розмірі 25 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 08.05.2007 р.

Наданий ОСОБА_1 кредит забезпечений порукою ОСОБА_2, про що 09.11.2005 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк»), боржником ОСОБА_1 і поручителем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 1060Э.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2010 року у справі № 2-1315/10 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що набрало законної сили 26 липня 2010 року, було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_6 і ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 1060Э від 09.11.2005 р. у загальному розмірі 2402,78 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 29 липня 2009 року дорівнює 18501,40 грн., а також стягнуто судовий збір в сумі 194,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 грн. (а.с.4).

Проте вказане заочне рішення від 16 липня 2010 року ще не виконане відповідачами.

Через невиконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором № 1060Э від 09.11.2005 р., її заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за цим договором станом на 18.02.2016 р. склала у загальному розмірі 3618,33 дол. США (з яких : заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 316,27 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 3302,06 дол. США), та з цієї суми слід вирахувати суму у розмірі 2402,78 дол. США (з яких : заборгованість по процентам за користування кредитним коштами 316,27 дол. США; нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобовязаь за договором 2086,51 дол.США), яка була стягнута вищевказаним заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2010 року у справі № 2-1315/10, отже різниця становить 1215,55 дол. США (3618,33 дол.США-2402,78 дол.США=1215,55 дол.США), що в еквіваленті по курсу НБУ (26,72 грн. за 1,00 дол. США) на вказану дату дорівнює 32479,50 грн.

Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З огляду на наведене та враховуючи, що розмір нарахованої позивачем після ухвалення вишевказаного заочного рішення від 16 липня 2010 р. у справі № № 2-1315/10 пені становить 1215,55 дол. США (3302,06дол.США-2086,52дол.США), що більше ніж в три рази перевищує розмір заборгованості по процентам за користування кредитом (316,27 дол. США), яка була стягнута заочним рішенням від 16 липня 2010 року у справі № 2-1315/10, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 316,27 дол. США.

Таким чином, заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги до відповідача ОСОБА_1 підлягать задоволенню у розмірі 316,27 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 18.02.2016 р. становить 8450,73 грн.

Вирішуючи заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 та його зустрічний позов, суд вихорить з наступного.

Відповідно до п. 6 договору поруки № 1060Э від 09.11.2005 р., цей договір діє з моменту його підписання стронами і до виконання своїх зобовязань в повному обсязі.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спорів, які виникають з кредитних правовідносин» встановлено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 17.09.2014 р. у справі № 6-53цс14, що набула сили правового висновку, регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки : протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене ним припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості до боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідно до умов кредитного договору № 1060Э від 09.11.2005 р. строк виконання основного зобовязання у повному обсязі настав 08.05.2007 р. (п.1.3 договору), отже позивач був зобовязаний предявити позов до поручителя ОСОБА_2 протягом шести місяців, починаючи від 08.05.2007 р., тобто до 08.11.2007 р., але не зробив цього та звернувся до суду з даним позовом лише в березні 2016 р., тому відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_2, встановлена договором поруки № 1060Э від 09.11.2005 р., станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом, є такою, що припинена.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь банку понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1131,20 грн. (з яких : витрати, повязані з викликом ОСОБА_1 до суду через оголошення у пресі, - 580,00 грн.; витрати, повязані із сплатою судового збору (пропорційно до частини задоволених позовних вимог), -551,20 грн.).

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2, суд стягнує на його користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» та з ОСОБА_1 в рівних частинах понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 551,20 грн., повязані із сплатою судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН : НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 25.03.1997 р., остання відома зареєстрована адреса місця проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, Код , рах № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором № 1060Э від 09.11.2005 р. у розмірі 316 (триста шістнадцять) дол. США 27 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 18.02.2016 р. становить 8450 (вісім тисяч чотириста пятдесят) грн. 73 коп., та судові витрати в сумі 1131 (одна тисяча сто тридцять одна) грн. 20коп.

В задоволенні решти частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційни банк «ПриватБанк» - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати поруку ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий Шевченківським ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області 18.05.2005 р., адреса місця проживання : ІНФОРМАЦІЯ_4), встановлену договором поруки № 1060Э від 09.11.2005 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк»), боржником ОСОБА_1 і поручителем ОСОБА_2, - такою, що припинена.

Стягнути з ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в рівних частинах судові витрати в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. на користь ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А.Ільченко