РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з Чубатюк І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12.07.2011 року шлюб між сторонами розірваний та стягнуті аліменти на утримання дитини. З цього часу відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не проявляє батьківської турботи та піклування, не цікавиться її здоров'ям, вихованням та розвитком, уникає спілкуванню, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку з чим заборгованість по аліментам станом на 01.09.2015 року становить 10694 грн. 54 коп..

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з тих же мотивів та підстав викладених в заяві. Вважає, що поважних причин, з яких відповідач не виконував б своїх батьківських обов'язків у нього не було. З грудня 2015 року відповідач знаходиться в розшуку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, знаходиться в розшук. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Житомирської міської ради в судовому засіданні вважав, що є всі підстави для задоволення позову, оскільки відповідач повністю усунувся від виконання своїх обов'язків. Контроль з боку відповідача за вихованням, навчанням та загальним розвитком дитини не здійснюється. За таких обставин, органом опіки і піклування було затверджено висновок про наявність підстав для позбавлення батьківських прав стосовно доньки.

Заслухавши пояснення представника позивача, думку представника третьої особи, а також дослідивши матеріали справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст.ст. 150, 164 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обов'язків та вихованню дитини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав»/із змінами та доповненнями/ в п. 16 передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в свідоцтві про народження якої батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_5/а.с.5/.

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04.10.2011 року задоволено позов про розірвання шлюбу між батьками та стягнуто аліменти на утримання дитини з відповідача./а.с.9/.

Відповідно до свідоцтва про шлюб після реєстрації шлюбу прізвище матері присвоєно ОСОБА_2./а.с.10/.

Виходячи із положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснили, що відповідач на протязі останніх чотири роки взагалі не займався та не займається вихованням дитини, не відвідує її, не цікавиться станом її здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного лікування дитини, взагалі не спілкується з нею.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Показання допитаного свідка узгоджується з іншими доказами, не викликає сумніву, є послідовними та вважаються судом достовірними доказами, тому суд приймає їх до уваги.

Доводи позивача підтверджуються висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету від 01.03.2016 року № 126 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки/а.с.39/ та іншими матеріалами даної справи, зокрема, довідкою з Житомирського дошкільного навчального закладу № 61, та довідкою Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції від 28.09.2015 року/а.с.7, 8/.

Аналізуючи зібрані докази та враховуючи байдуже ставлення відповідача до дитини, суд приходить до висновку про доцільність обрання такого способу захисту прав дитини, як позбавлення батьківських прав відносно батька.

Відповідач жодних доказів про виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, піклування про її фізичний та духовний розвиток, про спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, суду не надав.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, це є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 150, 164,165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав» /із змінами та доповненнями/, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.Ф.Слюсарчук