Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1351/16-ц

Провадження № 2-о/126/59/2016

"08" червня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 зацікавлена особа Бершадський РС УДМС України, про встановлення факту постійного проживання на території України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи Бершадського РС УДМС України у Вінницькій області звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного її проживання на території України з грудня 1990 року по даний час.

В заяві стверджує, що вона - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 Узбецької РСР з дня свого народження до 1990 року. Там вона познайомилась з ОСОБА_2, який гостював у своїх друзів. На той час вона вже фактично розірвала шлюбні стосунки з ОСОБА_3 - її колишнім чоловіком. Станіслав запропонував їй переїхати до нього жити на територію України і вона погодилась на його пропозицію. В 1990 році вона переїхала в с. Флорине Бершадського району та оселилась за місцем проживання ОСОБА_2. З ОСОБА_2 вони з того часу жили однією сімєю, хоча й офіційно шлюб не реєстрували. З того часу і по сьогодні вона живе постійно за адресою Вінницька область, Бершадський район, с. Флорино, вул. Комарова, 64. Своєчасно вона не отримала паспорт громадянина України, так як вважала тоді, що в цьому не було необхідності. Паспорт громадянина СРСР нею було втрачено в 1997 році. 06.01.1995 року за надісланою нею заявою її було виписано паспортним відділенням м. Чирчика в звязку з вибуттям на територію України, що видно із довідки від 09.01.2010 р. № 29, виданої Чирчикським паспортним відділенням № 19 Ташкентської області Республіки Узбекистан. Вважає, що місцем її постійного проживання протягом останніх 26 років є будинок № 64 по вул. Комарова в с. Флорино Бершадського району. Для того щоб вирішити належність до громадянства України їй необхідно довести, що вона постійно проживала на території України на момент проголошення незалежності України тобто на 24 серпня 1991 року або прийняття Закону України "Про громадянство" від 13.11.1991 року, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду із даною заявою.

Заявниця ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просила слухати справу у її відсутність.

Представник зацікавленої особи, Бершадського РС УДМС України, в судове засідання не з'явився надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 3 Закону України "Про громадянство України" встановлено, що до громадян України належать:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав".

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місцем проживання є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Те, що вона постійно проживала на території України, заявниця свідче:

- довідкою від 08.04.2016 року № 671 Флоринської сільської ради, в якій це прямо зазначено;

- довідкою Бершадської ОЛІЛ від 11.04.2016 року № 909, в якій зазначено, що в період з 06.02.1994 р. до 15.02.1994 р. вона знаходилася на лікуванні в хірургічному відділенні даного закладу;

- довідкою лікаря ОСОБА_4 про надання їй стоматологічним кабінетом «Майстер-дент» послуг з лікування зубів в період з 04.04.2014 пo 06.05.2014р.;

- довідкою приватного підприємця ОСОБА_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, про те, що вона працювала в неї продавцем продовольчих товарів в період з грудня 1990 року по грудень 1993 року.

- копією поштового конверту, в якому їй було надіслано лист з Узбекистану в червні 2004 року.

Також на факт постійного проживання заявниці на території України в період з весни 1990 року вказують письмові свідчення її сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Таким чином, докази наявні в матеріалах справи, підтверджують факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 на території України з 1990 року, а тому суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в заяві підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 3 Закону України "Про громадянство України", ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" ст. 29 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 223, 256-259, 294-296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 зацікавлена особа Бершадський РС УДМС України, про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з грудня 1990 року і по даний час постійно проживала на території України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя О. Г. Рудь