УхвалА

іменем україни

9 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 9 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 19 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 7 червня 2007 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти окремими частинами (траншами) згідно з додатковими угодами до цього договору, що укладалися між сторонами у межах рамкової угоди з лімітом максимальної заборгованості 100 тис. доларів США. На забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 7 червня 2007 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, згідно з яким будівлю готелю (2-3-4 поверхи) літ. «А» по АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на праві власності, передано банку в іпотеку.

Вказувало про те, що ОСОБА_5 взяті на себе зобов'язання не виконала, унаслідок чого станом на 20 липня 2015 року за кредитним траншем, виданим згідно додаткової угоди № 1 за вищевказаним кредитним договором, утворилась заборгованість у розмірі 117 594 долар 89 цент США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 2 588 839 грн 73 коп., з якої: сума строкової заборгованості за кредитом у розмірі 51 774 долари 13 центів США, що еквівалентно 1 139 802 грн 29 коп.; сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 6 516 доларів 44 центи США, що еквівалентно 143 458 грн 77 коп.; сума строкової заборгованості за відсотками у розмірі 550 доларів 52 центів США, що еквівалентно 12 119 грн 64 коп.; сума простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 58 753 долари 80 центів США, що еквівалентно 1 293 459 грн 03 коп.; пеня нарахована на суму простроченого тіла кредиту та відсотків у розмірі 3 935 240 грн 70 коп.

Станом на 20 липня 2015 року за кредитним траншем, виданим згідно додаткової угоди № 2 за вищевказаним кредитним договором, утворилась заборгованість у розмірі 38 321 доларів 13 центів США, що згідно курсу Національного банку України складає 843 635 грн 85 коп., з якої: сума строкової заборгованості за кредитом у розмірі 17 450 доларів 58 центів США, що еквівалентно 384 172 грн 77 коп.; сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 2 156 доларів 17 центів США, що еквівалентно 47 467 грн 87 коп.; сума строкової заборгованості за відсотками у розмірі 185 доларів 17 центів США, що еквівалентно 4 076 грн 50 коп.; сума простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 18 529 доларів 21 цент США, що еквівалентно 407 918 грн 71 коп.; пеня нарахована на суму простроченого тіла кредиту та відсотків у розмірі 1 245 002 грн 21 коп.

7 жовтня 2014 року на адресу позичальника направлено лист-вимогу про погашення суми боргу, яку виконано не було та заборгованість не погашено.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просило суд звернути стягнення на будівлю готелю (2-3-4 поверхи) літ. «А» по АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 7 червня 2007 року у розмірі 155 916 доларів 02 цент США, що за курсом Національного банку України становить 3 432 475 грн 58 коп., та 5 180 242 грн 91 коп. пені, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною на рівні, не нижчомуза звичайні цінина цейвид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 9 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 лютого 2016 року, позов публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - будівлю готелю (2-3-4 поверхи) літ. «А», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 646,20 кв м, та належить на праві приватної власності ОСОБА_4, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором від 07 червня 2007 року у розмірі 155 916 доларів 02 центи США, що згідно курсу Національного банку України станом на 20 липня 2015 року становить 3 432 475 грн 58 коп. та 500 тис. грн пені, з яких заборгованість згідно додаткової угоди № 1 від 07 червня 2007 року: сума строкової заборгованості за кредитом 51 774 доларів 13 центів США, 1 139 802 грн 29 коп.; сума простроченої заборгованості за кредитом 6 516 доларів 44 центи США, 143 458 грн 77 коп.; сума строкової заборгованості за відсотками 550 доларів 52 центи США, 12 119 грн 64 коп.; сума простроченої заборгованості за відсотками 58 753 доларів 80 центів США, 1 293 459 грн 03 коп.; пеня 400 тис. грн; заборгованість згідно додаткової угоди № 2 від 15 листопада 2007 року: сума строкової заборгованості за кредитом 17 450 доларів 58 центів США, 384 172 грн 77 коп.; сума простроченої заборгованості за кредитом 2 156 доларів 17 центів США, 47 467 грн 87 коп.; сума строкової заборгованості за відсотками 185 доларів 17 центів США, 4 076 грн 50 коп.; сума простроченої заборгованості за відсотками 18 529 доларів 21 цент США, 407 918 грн 71 коп.; пеня 100 тис. грн; шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам ч. 6 ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку» і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому суд повинен зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1205 цс 15 від 23 грудня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Суди дійшли вірного висновку про те, що у матеріалах справи відсутні дані, що позивачем було використано своє право, передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України та змінено строк виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, оскільки лист-вимогу щодо погашення заборгованості направлено позивачем 7 жовтня 2014 року, а з позовом банк звернувся у серпні 2015 року. Отже, доводи касаційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності безпідставні.

Доводи касаційної скарги про пропущення позовної давності безпідставні, так як договір іпотеки закінчує свою дію з припиненням основного зобов'язання. Проте зобов'язання за кредитним договором не виконано. Наявність судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, яке не виконано, не припиняє зобов'язання і не є підставою для відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки, що відповідає положенням ст. ст. 257, 258, 599 ЦК України, ст. ст. 12, 17 Закону України «Про іпотеку».

Зазначений висновок відповідаює правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах Верховного суду України від 9 вересня 2015 року 6-939цс15, від 22 жовтня 2014 року 6-153цс14, який у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для усіх судів України.

Інші доводи касаційної скарги в основному стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 9 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 19 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко

С.П.Штелик