Справа №2/489/1585/16
УХВАЛА

31 травня 2016 р. ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати шлюб, укладений між нею та громадянином ОСОБА_3 Білорусь ОСОБА_2

Відповідно до частини першої статті 109 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Згідно ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивачка, згідно позову та копії паспорту зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що шлюб укладений між сторонами 27 грудня 2008 року у м. Гомель, Республіки Білорусь. До того, як зазначає позивачка в позові, відповідач не має в Україні місця проживання чи перебування.

Таким чином, з наведеного вбачається, що між сторонами виник спір про розірвання шлюбу, укладеного в Україні із іноземним елементом.

Питання підсудності цивільних справ урегульовано в главі 1 розділу III ЦПК України, які визначають загальні правила підсудності, та в ст.414 ЦПК України, яка визначає, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Крім того, у ч.1 ст.2 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

У відповідності до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Проте, як встановлено судом, шлюб між сторонами укладений на території ОСОБА_3 Білорусь.

Також, із змісту поданого позову слідує, що у сторін спільних неповнолітніх дітей немає, що виключає право позивачки на альтернативний вибір підсудності у відповідності до частини 2 статті 110 ЦПК України.

Не укладалося сторонами і договору про вибір підсудності справи згідно до частини 2 статті 110 ЦПК України і частин 2,3 статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Окрім цього, відповідач проживає за межами території України і не зареєстрований на території Миколаївської області.

Враховуючи наведені обставини, справа не підсудна Ленінському району Миколаївської області, а тому позов підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 3 статті 121 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути .

Ухвала можу бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Д.Г. Губницький