Справа № 548/1340/16-ц
Провадження №2/548/766/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2016 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Старокожко В.П.,
за участю секретаря Листопад В.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом.
Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що являється власником транспортного засобу марки Nissan Maxima державний номерний знак НОМЕР_1, який 24.01.2015 року передав у тимчасове користування відповідачу ОСОБА_2.
І того ж дня відповідач здійснив дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП) керуючи вищевказаним автомобілем внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження на суму 47 587, 97 грн. Дана сума визначена відповідною експертизою, вартість якої 550, 00 грн.
На підставі вищевказаного позивач прохав стягнути з відповідача матеріальну шкоду в суму 48 137, 97 грн. з врахуванням проведеної експертизи та 551, 20 грн. судового збору.
В судове засідання позивач ОСОБА_1не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2не зявився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило.
Суд, з»ясувавши позицію позивача, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.3 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».
Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі.
У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом.
У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що позивач ОСОБА_1 являється власником автомобіля НОМЕР_2, що доводиться копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САО №028301.
Відповідно до п.2.2. ПДР України, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.16 Закорну України «Про дорожній рух», водій має право довіряти у встановленому порядку право користування і розпорядження приватним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідне право на керування.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Закорну України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;
Як встановлено судом, 24.01.2015 року позивач ОСОБА_1 надав у користування відповідачу ОСОБА_2 свій автомобіль НОМЕР_2 разом з відповідним реєстраційним документом, що відповідно до вищевказаних норм законодавства України є необхідним і достатнім для правомірного керування транспортного засобу
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 22.04.2015 року, яка набрала законної сили 10.08.2015 року, відповідача ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.
Оскільки, постанова Хорольського районного суду Полтавської області від 22.04.2015 року відносно ОСОБА_2 набрала законної сили, то суд приходить до висновку про те, що позивач звільнений від доказування обставин події, що стала приводом для звернення до суду з цим позовом.
В результаті вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень.
Так у постанові вказується, що згідно протоколу від 24.01.2015 року серія АП1 №631798 та схеми місця ДТП, 24.01.2015 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_2 в смт.Семенівка Полтавської області по вул.Матросова керував транспортним засобом марки Nissan Maxima державний номерний знак НОМЕР_1 перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу марки Peugeot 106 державний номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_3, який рухався по переду по тій самій смузі не подав сигналу про намір повороту, та допустив зіткнення внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.14.2 (б) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст.124 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1.
Виходячи з того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд, відповідно до ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 47 587, 97 грн. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 вартість експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 550, 00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в розмірі 551, 20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: