Справа № 461/4851/16-ц
Провадження №2/461/1546/16
У Х В А Л А

"03" серпня 2016 р. суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування ухвали

В С Т А Н О В И В :

26.07.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, в якій просить визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 14.07.2016 року прийняту на пленарному засіданні 4-ї сесії, в частині надання дозволу громадянці ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Львів, вул. Райдужна, 19.

03.08.2016 року представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про забезпечення позову, в якому просить: заборонити Львівській міській раді вчиняти будь-які дії (приймати, погоджувати будь-які рішення), що стосуються встановлення меж земельних ділянок на вул. Райдужна, 19 у м.Львові та, що стосується погодження чи затвердження технічної документації із землеустрою (виготовлення і погодження проекту відведення) земельної ділянки на вул. Райдужній, 19 у м.Львові; заборонити Відділу Держгеокадастру у м.Львові та Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області вчиняти будь-які дії (приймати, погоджувати будь-які рішення), що стосується погодження чи затвердження технічної документації із землеустрою (виготовлення і погодження проекту відведення) земельної ділянки на вул. Райдужній, 19 у м.Львові; заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії що стосуються встановлення меж земельних ділянок на вул. Райдужна, 19 у м.Львові, погодження чи затвердження технічної документації із землеустрою (виготовлення і погодження проекту відведення) земельної ділянки на вул. Райдужній, 19 у м.Львові.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки ОСОБА_3 ввела в оману Львівську міську раду та надала неправдиві документи щодо субєктів права власності на житловий будинок, про приватизацію земельної ділянки за адресою: м.Львів, вул.Райдужна, 19. Так, власниками вказаного будинку є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Стверджує, що остання не є власником всього будинку №19 по вул.Райдужна у м.Львові. Просить клопотання задоволити.

Фіксування судового засідання технічними засобами не відбувалось, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки сторони у судове засідання не зявились.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити, з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК України).

Частиною 2 статті 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Нормою ч.3 ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представником позивача, в обґрунтуванням заявленого клопотання, не подано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчити про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав та інтересів, зокрема не вказано, які саме права та інтереси позивача можуть бути порушені; не зазначено, в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення судового рішення, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Також суд зазначає, що за своїм змістом оскаржувана ухвала є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію фактом виконання.

Так, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання належить відмовити, оскільки задоволення зазначеного клопотання призвело б до вирішення спору по суті до початку судового розгляду, оскільки таким рішенням суд фактично надав би оцінку законності діям Львівської міської ради.

Керуючись ст.ст. 60, 197, 151-153, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_4про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Зубачик Н.Б.