АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/7682/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1085/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.М., Пастощука М.М.,

секретар Гриньова А.М.

з участю : позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/7682/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_5, про витребування майна від добросовісного набувача, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом, вказував, що 18 червня 2013 року надав нотаріально завірену довіреність ОСОБА_5 на право керування та розпорядження автомобілем марки ВМW 520, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР № 904061, виданого ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області. Зазначав, що надав таке доручення, оскільки ОСОБА_5 виявив бажання в подальшому придбати вказаний автомобіль. Транспортний засіб у той же день передав ОСОБА_5 В подальшому ОСОБА_5 повідомив, що не має наміру купувати вказаний автомобіль. Тому позивач висунув вимогу про його повернення. Також 30 липня 2013 року звернувся до нотаріуса і припинив дію довіреності, яка була видана ОСОБА_5 про що також повідомив його та відповідно вимагав повернення автомобіля. Однак, ОСОБА_5 автомобіль не повернув, а протиправно заволодів ним. З листів №9/2218 від 26 лютого 2015 року УДАІ УМВС України у Вінницькій області та №5/56-с-19 від 24 березня 2015 року УДАІ УМВС у Хмельницькій області позивачу стало відомо, що 15 серпня 2013 року транспортний засіб марки ВМW 520, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 18 червня 2013 року було знято з обліку на підставі доручення ВТС 334998 від 18 червня 2013 року ОСОБА_5 у центрі надання послуг, пов'язаних з використання _____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Провадження № 22-ц/792/1085/16

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 5, 59 автотранспортних засобів м. Хмельницький УДАІ УМВС у Хмельницькій області та на підставі довідки-рахунку № ААВ418284 від 15 серпня 2013 року реалізовано ОСОБА_3, який зареєстрував автомобіль на своє ім'я відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № САТ 080142 від 15 серпня 2013 року за реєстраційним номером ВХ 0075 ВЕ. Тому позивач просив витребувати у ОСОБА_3 автомобіль марки BMW 520, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 та передати його позивачу. Визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № САТ 080142 від 15 серпня 2013 року, видане МРЕВ УДАІ УМВС у Хмельницькій області про реєстрацію автомобіля марки BMW 520, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2. Зняти автомобіль марки BMW 520, 2008 року випуску, з державної реєстрації в МРЕВ УДАІ УМВС України у Хмельницькій області.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - УДАІ УМВС України у Хмельницькій області на відповідача - регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29 березня 2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове, яким задоволити позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд в порушення положень процесуального закону за власною ініціативою замінив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - УДАІ УМВС України у Хмельницькій області, також неправомірно змінив статус з третьої особи на відповідача - регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області. Також апелянт вказує, що висновок суду про необхідність нотаріусом обов'язково повідомити УДАІ про скасування довіреності є неправомірним. Вважає, що саме на органи УДАІ покладено обов'язок перевірки чинності довіреності. Апелянт вказує, що суд неправомірно не взяв до уваги факт ухиляння ОСОБА_5 від отримання судових документів та явки до суду, оскільки саме це свідчить про його недобросовісність в стосунках та намагання ухились від негативних наслідків. Зазначає, що суд також безпідставно не взяв до уваги, пояснення відповідача ОСОБА_3 про неодноразове спілкування з ОСОБА_5 та повідомленням його саме відповідачем про розгляд справи та суть справи. На думку апелянта, такі пояснення, можна вважати доказом повідомлення ОСОБА_5 та його обізнаності про скасування довіреності. Крім того, апелянт вказує, що слід взяти до уваги, що відповідач ОСОБА_3 є юристом та працює адвокатом, на практиці неодноразово зустрічав випадки недобросовісності та шахрайств з довіреностями, тому, на думку апелянта, міг достовірно знати про неправомірність намірів ОСОБА_5, а також перебувати з ним у злочинній змові.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 був власником автомобіля BMW 520D реєстраційний номер АВ 1164ВХ, 2008 року випуску.

18 червня 2013 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_5 та ОСОБА_7 нотаріально посвідчену довіреність (зареєстровано в реєстрі за № 6-659), за якою уповноважив ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до 18 червня 2016 року розпоряджатись (продати, обміняти, здати в оренду) належним йому автомобілем марки BMW 520D реєстраційний номер АВ 1164ВХ, 2008 року випуску, для чого надав ОСОБА_5 та ОСОБА_7 право представляти його інтереси в органах нотаріату, Державтоінспекції або будь-яких інших установах, з усіх питань, повязаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, підписувати правочину цивільно-правового характеру щодо розпорядження автомобілем, одержувати та сплачувати за правочинами грошові суми, вчиняти інші юридично значимі дії тощо.

В звязку з наданням такої довіреності ОСОБА_1 передав ОСОБА_5 і автомобіль BMW 520D реєстраційний номер АВ 1164ВХ, 2008 року випуску.

30 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори з заявою про припинення дії довіреності від 18 червня 2013 року, зареєстрованої в реєстрі за № 6-659, на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо розпорядження вищевказаним автомобілем.

В цей же день нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори в Єдиний реєстр довіреностей було внесено відомості про припинення дії вищезазначеної довіреності.

Однак ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ні нотаріус, ні сам ОСОБА_1 про скасування довіреності не повідомили.

15 серпня 2013 року ОСОБА_5 відчужив вищевказаний автомобіль громадянину ОСОБА_3 за договором комісії і на підставі вищезазначеної довіреності від 18 червня 2013 року автомобіль марки BMW 520D реєстраційний номер АВ 1164ВХ, 2008 року випуску було знято з обліку та на підставі довідки-рахунку від 15 серпня 2013 року зареєстровано за ОСОБА_3 і видано новий номерний знак НОМЕР_3.

У відповідності до Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують доручення, складені від імені однієї або кількох осіб, на ім'я однієї особи або кількох осіб. Припинення дії доручення провадиться в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Згідно ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 249 цього ж кодексу особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

У відповідності до п.п. 6.1, 6.2, 6.4 п. 6 глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22 лютого 2012 року особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної, може у будь-який час скасувати довіреність або довіреність, видану в порядку передоручення. Нотаріус, завідувач державного нотаріального архіву при одержанні заяви про скасування довіреності або передоручення робить про це відмітку на примірнику довіреності, що зберігається у справах нотаріуса, у державному нотаріальному архіві, і відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Повідомлення особи, яка видала довіреність, представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, про скасування довіреності може бути оформлено нотаріусом згідно з цим Порядком шляхом передавання відповідної заяви.

Таким чином особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Вказаний обов'язок вона може виконати самостійно або доручити його виконання нотаріусу, який скасував довіреність.

Як випливає з положень ст. 249 Цивільного кодексу України, момент скасування довіреності та момент втрати нею чинності для представника та третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, не збігаються. Скасована довіреність втрачає чинність для представника та третіх осіб з моменту настання першої із подій:

або коли представник довідався або міг довідатися про скасування довіреності;

або коли третя особа дізналась або могла дізнатись, що дія довіреності припинилася.

До настання такої події скасована довіреність є чинною для представника та третіх осіб, перед якими представник представляє інтереси довірителя. Відповідно, всі вчинені представником в цей час правочини є чинними і для довірителя.

В звязку з цим докази вручення представникові й третім особам повідомлення про скасування довіреності мають визначальне значення при вирішенні спорів щодо дійсності правочинів, вчинених представником після скасування довіреності.

З огляду на викладене належними та достатніми доказами вручення вказаним особам повідомлення про скасування довіреності є коли повідомлення:

відправлене поштою цінним листом з описом вкладення і повідомленням про вручення за останнім відомим місцем реєстрації особи;

надане представнику та третім особам особисто під розписку (доказом повідомлення зазначених осіб про скасування довіреності в такому випадку будуть їх особисті підписи про отримання повідомлення).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак позивач не надав до суду жодних доказів, що він виконав вимоги ч. 2 ст. 249 Цивільного кодексу України щодо повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_7, третіх осіб про скасування довіреності.

Не надано суду також доказів, що нотаріус направила ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відповідне повідомлення про скасування довіреності за останньою адресою їх місця проживання.

Відсутні в матеріалах справи і докази, що третій особі ОСОБА_3 було відомо про скасування довіреності.

Таким чином слід прийти до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_5 довідався або міг довідатись про скасування довіреності, а тому в силу приписів ч. 3 ст. 249 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу автомобіля є чинним.

Із вищенаведеного вбачається, що правильним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з посиланням на норми ст. 249 Цивільного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги, що позивач належним чином повідомив ОСОБА_5 про скасування довіреності слід відхилити.

В судовому засіданні позивач пояснив, що повідомив ОСОБА_5 про скасування довіреності телефоном, однак при цьому жодних доказів цього до суду не надав.

В своїй заяві до апеляційного суду ОСОБА_5 вказав, що жодних повідомлень про скасування довіреності від позивача ні він, ні його дружина ні поштою, ні телефоном не отримували, про скасування довіреності він дізнався лише в червні 2016 року.

Будь-яких доказів про виконання вимог ч. 2 ст. 249 Цивільного кодексу України про повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про скасування довіреності позивач до суду не надав, не здобуті такі докази й судом.

Відповідач ОСОБА_3 проти цього категорично заперечив та пояснив, що під час придбання автомобіля в ОСОБА_5 останній йому не повідомляв, що довіреність скасована і навпаки запевнив, що діє на підставі чинної довіреності.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду й твердження апелянта, що ОСОБА_3 як адвокат перебував в злочинній змові з ОСОБА_5 і йому достовірно було відомо про відсутність в ОСОБА_5 права знімати спірний автомобіль з обліку.

Жодних доказів в підтвердження цих доводів апелянта знову ж таки не надано, до правоохоронних органів з відповідною з заявою про вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 кримінального правопорушення позивач не звертався і діям останніх щодо можливих шахрайських дій при купівлі-продажі автомобіля оцінка правоохоронними органами надана не була.

Слід також відхилити й доводи апелянта щодо неправомірності дій органів державної автоінспекції при знятті спірного автомобіля з обліку та реєстрації за ОСОБА_3

В судовому засіданні представникрегіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області пояснила, що у відповідних органів МРЕВ, які здійснювали реєстрацію автомобілів в 2013 році не було обовязку та можливості перевіряти чинність довіреностей, на підставі яких діяли представники власників автомобілів.

У відповідності до п. 8 постанови Кабінету міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

П. 40 цієї ж Постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.

При цьому п. 1.6 Положення про Єдиний реєстр довіреностей, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 28 грудня 2006 року № 111/5, за яким в редакції від 12 травня 2009 року з метою перевірки довіреностей щодо транспортних засобів Державній автомобільній інспекції надається доступ до Єдиного реєстру на підставі відповідного договору з Адміністратором з можливістю отримання скорочених витягів з Єдиного реєстру, станом на серпень 2013 року розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 вересня 2012 року № 940-р було скасовано, а тому органи ДАІ не мали доступу до Єдиного реєстру довіреностей.

Твердження апелянта, що органи ДАІ мали направити запит нотаріусу щодо чинності довіреності, а нотаріус відповідно до п.п. 3.1.1. п. 3 розділу 3 Положення про Єдиний реєстр довіреностей надати витяг з реєстру, не можуть прийняті до уваги, оскільки цей пункт лише передбачає обовязок нотаріуса надати витяг з реєстру по довіреності, однак не передбачає обовязку органу ДАІ такий запит направляти нотаріусам по кожній довіреності.

В постанові Кабінету міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 в редакції на серпень 2013 року теж такого обовязку не було передбачено.

В судовому засіданні представник регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області пояснила, що станом на серпень 2013 року в органів ДАІ не було можливості та обовязку перевіряти чинність кожної довіреностей. При цьому, при знятті автомобіля з обліку МРЕВ УДАІ в Хмельницькій області направляло запит в МРЕВ УДАІ в Вінницькій області по місцю реєстрації спірного автомобіля з приводу наявності обмежень для зняття його з обліку, однак в базі даних такі обмеження були відсутні.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів обох апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) Судді:(підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко