Справа № 342/937/16-ц
Провадження № 2/342/701/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Городницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась в суд з позовом до Городницької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивувала тим, що згаданий будинок належав батькові її чоловіка ОСОБА_2. Останній після смерті батька вступив в управління спадковим майном, однак, правовстановлюючий документ виготовити не встиг. Чоловік позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5. в с. Городниця. Разом з ним на момент смерті проживала позивачка, яка прийняла спадщину. Інші спадкоємці першої черги, син та дочка спадкодавця, спадщину не прийняли, так як на час смерті батька не проживали разом з ним та у визначений законом строк не звертались до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті батька. Оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності померлого чоловіка на спадкове майно, нотаріус постановою від 23.08.2016 р. відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1, в зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. В позові зазначила, що 04.02.2016 р. був виготовлений технічний паспорт на будинок, інвентаризаційна вартість будинку та господарських будівель і споруд становить 186523 грн.

В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги. Покликаючись на те, що Рішенням № 17 від 20.10.2016 р. виконавчого комітету Городницької сільської ради повуличний номер на об'єкт нерухомого майна, що належав її чоловікові, по АДРЕСА_1, позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1

В судове засідання сторони, їх представники - не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка в заяві зазначила, що позов підтримує, Городницька сільська рада позов визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Копією свідоцтва про народження чоловіка позивачки - ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Городниця, актовий запис № 4 від 23.05.1946 р., виданого 10.08.1959 р. Городницькою сільською радою Городенківського району стверджено, що його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 65 років, актовий запис № 14 від 07.12.1978 р. у виконкомі Городницької сільської ради, про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 28 вересня 2016 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_3 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Довідкою № 352/02-24, виданою 23.09.2016 р. виконкомом Городницької с/Ради Городенківського району стверджено, що згідно з записами в погосподарській книзі № 3 за 1977-1979 р. в АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним проживав його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 Отже, він прийняв спадщину після смерті свого батька.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 12 вересня 2014 року виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району, свідчить про те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5. у віці 68 років, актовий запис № 14 від 12.09.2014 р. На час його смерті був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Те, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, стверджено копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 28.09.1980 р. Городницькою с/Радою Городенківського району, шлюб був укладений 28.09.1980 р. в Городницькій сільській раді, актовий запис № 7.

Довідкою № 31/02-24, виданою 04.02.2016 р. виконкомом Городницької сільської ради згідно записів погосподарської книги № 3 за 2011-2015 р. стверджено, що на час смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5., разом з ним в АДРЕСА_1, проживала дружина ОСОБА_1. З довідки виконкому Городницької сільської ради № 351/02-24, виданої 23.09.2016 р. ОСОБА_1, слідує, що АДРЕСА_1, де проживали ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_1 і вели спільне господарство, раніше мала назву Українська, Комсомольська.

Отже, позивачка, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2, яка прийняла спадщину. Після смерті чоловіка позивачка продовжує проживати в цьому ж будинку.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка позивачка зверталася до нотаріуса. В зв'язку з тим, що немає правовстановлюючих документів спадкодавця на будинок по АДРЕСА_1, Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 23.08.2016 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ч.3 ст. 1296 ЦК України визначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як вбачається із технічного паспорта на садибний житловий будинок по АДРЕСА_1, складеного 04.02.2016 р., житловий будинок збудований в 1972 р. господарські будівлі в 1972,1990 роках, інвентаризаційна вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 186523 грн.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З довідки Городницької сільської ради № 157/02-24 від 19.04.2016 р. судом встановлено, що житловий будинок і господарські будівлі по АДРЕСА_1 згідно записів в погосподарській книзі № 3 за 2011-2015 р. належали ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Про те, що вул. Українська в с. Городниця згідно рішення 10-ї сесії Городницької сільської ради п'ятого демократичного скликання від 22.07.2008 р. була перейменована на вул. Чорновола, свідчить довідка виконкому Городницької сільської ради № 32/02-24 від 04.02.2016 р.

Інформаційною довідкою з Держвного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69620213 від 04.10.2016 р. стверджено, що по АДРЕСА_1 об'єкт нерухомого майна належить власнику ОСОБА_5

Надане позивачкою разом з заявою про уточнення позовних вимог Рішення № 17 виконавчого комітету Городницької сільської ради від 20.10.2016 р. стверджує, що повуличний номер на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 що належали ОСОБА_6, - був змінений з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1

Довідкою № 805, виданою 21.10.2016 р. Городницькою сільською радою стверджено, що за господарством по АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,15 га. Після смерті чоловіка позивачка фактично стала власником спадкового майна, користується будинком, здійснює догляд за ним.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки документ, який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 відсутній, а досліджені судом докази свідчать про те, що позивачка прийняла спадщину після його смерті, судом не встановлено неправомірності набуття позивачкою як спадкоємцем за законом спадкодавця ОСОБА_2, права власності на будинковолодіння, тому суд приходить до переконання, що уточнений позов слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 524, 528, 529, 548,549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328, 1216, 1222, 1223,1258, 1261, 1268,1269 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Уточнений позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.