Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2296/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

08.12.2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Голованя А.М.; Єгорової С.М.

за участю секретаря: Шевченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор (суб'єкт державної реєстрації прав) приватний нотаріус Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5 про захист права користування земельною ділянкою шляхом визнання недійсним договору на одну і ту ж саму земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор (суб?єкт державної реєстрації прав) приватний нотаріус Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5 про:

- визнання недійсним та удаваним договір оренди землі, укладений 01 серпня 2016 року між ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_2), зареєстрований 04 серпня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу, Кіровоградської області ОСОБА_5 за № 30781770, площею 8,4512 га, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0078;

- скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, внесеного 04 серпня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за № 30781770 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору оренди землі від 01 серпня 2016 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0078.

З метою забезпечення позову ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких дій, повязаних з державною реєстрацією прав щодо земельної ділянки, площею 8,4512 га, кадастровий номер :02:000:0078, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2016 року заборонено ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_2) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією прав щодо земельної ділянки, площею 8,4512 га, кадастровий номер :02:000:0078, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема зазначила, що судом не врахована, що спірна земельна ділянка з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва на праві приватної власності належить ОСОБА_4, судом вирішено питання про забезпечення позову особи, яка не є стороною договору оренди землі, оскільки орендарем в даному договорі є фізична особа-підприємець ОСОБА_3, яким не надано доказів необхідності застосування вказаних заходів забезпечення позову. Оскаржувана ухвала порушує її права та права власника земельної ділянки ОСОБА_4

Відповідачі та третя особа в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.129-132).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_6, який представляє інтереси ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступного.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії та передачею майна на зберігання іншим особам. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, наведеними в п. 4 та п. 7 постанови №9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою. Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку визначеному ст. 209 ЦПК України і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Ухвалою про забезпечення позову, суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, згідно яких невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Із змісту позовної заяви виходить, що 05 вересня 2013 року між ОСОБА_3 (орендарем) та ОСОБА_7 (орендодавцем) укладено договір оренди, згідно умов якого орендар передала орендарю земельну ділянку площею 8,4512 га ріллі, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0078, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, терміном на 25 років (п. 8), із встановленою орендною платою у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. ОСОБА_7 змінила прізвище на «Кулю».

Вищевказаний договір не визнаний недійсним, не розірваний та не припинений в установленому законом порядку.

Позивач користується орендованою земельною ділянкою та належним чином виконує умови договору, зокрема своєчасно сплачує орендну плату, що підтверджується відповідними квитанцією та платіжним дорученням про розрахунки.

Поряд з цим, в період дії вищевказаного договору оренди від 05 вересня 2013 року, ОСОБА_4 повторно 20 листопада 2015 року, уклала із своєю донькою ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки, яку вже орендує позивач. Даний правочин зареєстрований 26 листопада 2015 року, про що державним реєстратором реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області прийнято відповідне рішення.

28 квітня 2016 року рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області визнано недійсним договір оренди землі, укладений 20 листопада 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Скасовано запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, внесений 26 листопада 2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_8 за № 12335024 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору оренди землі від 20 листопада 2015 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0078.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції 01 серпня 2016 року ОСОБА_4 (орендодавець) втретє уклала з ОСОБА_2 (орендар) договір оренди стосовно вищевказаної земельної ділянки. При цьому попередній договір від 20 листопада 2015 року та зареєстрований 26 листопада 2015 року, достроково розірваний.

Позивач вказує що правочин від 20 листопада 2015 року укладено з метою приховання договору оренди земельної ділянки від 05 вересня 2013 року і позбавлення його, як орендаря, права користування вказаною земельною ділянкою з метою її обробки для сільськогосподарських потреб.

Сторона вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову в майбутньому. Так як ОСОБА_2 та ОСОБА_4, не позбавлені можливості укладати нові договори і здійснювати державну реєстрацію.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, встановив загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а тому дійшов правильного висновку щодо необхідності забезпечити вказаний позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії повязані з державної реєстрацією прав щодо земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4

При цьому враховано, обсяг позовних вимог, які носять немайновий характер, дані про особу відповідачів, а також, що застосування заходів забезпечення позову не порушує інтереси інших осіб.

Дії відповідачів щодо розірвання договорів і укладання нових дає обґрунтовану підставу позивачу міркувати про те, що в разі позитивного вирішення даного спору будуть ускладнення виконання судового рішення. Сторона відповідачів не позбавлені можливості добровільно розірвати договір і укласти повторний, як вже аналогічно було з договорами оренди укладеними 20 листопада 2015 року та 01 серпня 2016 року.

Обраний судом спосіб забезпечення позову колегія суддів вважає спів мірним із заявленими вимогами та таким, що належним чином забезпечить виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.303, ст. 307, ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: