Справа № 160/186/16-ц
Провадження № 2/160/81/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

секретар cудового засідання - Сташук В.П.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів у частці на неповнолітню дитину.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 листопада 2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час спільного проживання у них народилась дитина: дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З лютого 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, а в березні 2016 року розірвали шлюб. Спільного господарства не ведуть. Відповідач до дочки не навідується, її здоров'ям не цікавиться і вихованням не займається. Дочка потребує матеріальної допомоги, оскільки є хворою, зокрема, санаторно-курортного лікування. Останній рік перед розлученням відповідач коштів на утримання дитини не надавав. ОСОБА_2 отримує пенсію і займається особистим селянським господарством, надає послуги по ремонту двигунів та виготовленню деталей для сільськогосподарських агрегатів, від чого отримує додатковий дохід. Відповідач інших неповнолітніх дітей не має, аліментів нікому не сплачує, утримання за виконавчими листами з нього не проводиться.

Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову та судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, пояснив, що дійсно шлюб між ним та ОСОБА_1 розірвано, вони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Однак, він продовжує приймати активну участь в утриманні та вихованні їх дочки ОСОБА_4 та не відмовляється від своїх батьківських обовязків. Разом з тим, є пенсіонером, підприємницькою чи будь-якою іншою діяльністю не займається, у звязку з чим інших видів доходів не отримує. Більшу частину пенсії змушений витрачати на оплату комунальних послуг. Окрім того, має ряд професійних захворювань та потребує постійного нагляду лікарів, що тягне за собою матеріальні затрати.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що в період з 07 листопада 2008 року по 24 березня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3,35).

Від шлюбу у них народилась дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із свідоцтва про народження якої вбачається, що відповідач є її батьком (а.с. 4).

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають, дитина проживає з позивачем, що відповідачем не заперечується.

Отже, ОСОБА_3 знаходиться на утриманні матері, остання працює вихователем у Затурцівській спеціальній ЗОШ-інтернат та отримує дохід в середньому 4 331,52 грн. на місяць, що вбачається із довідки про її доходи № 31 від 23 травня 2016 року (а.с.42), дитина хворіє та потребує санаторно-курортного лікування (а.с.7).

Відповідач є пенсіонером та отримує пенсію в середньому 1 712,21 грн. на місяць, що вбачається із довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 4054 від 09 червня 2016 року (а.с.50), інших доходів не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб ДПА України (а.с.43), хворіє, що стверджується медичними заключеннями (а.с.40,41,54), доказів про перебування на його утриманні інших осіб ним не подано.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи позивача про те, що відповідач отримує регулярний додатковий дохід не підтверджено нею будь-якими належними доказами.

Згідно із ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 травня 2016 року становить 1228 грн.

Виходячи із норм СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, а тому суд вважає безпідставними доводи відповідача про стягнення з нього аліментів в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу), так як при такому відрахуванні із нинішнього розміру пенсії відповідача дитині не буде забезпечено належного утримання з його боку.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, ч.3 ст. 209, п.1 ч.1 ст. 367, ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст.ст. 7, 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 в користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба