АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Міцнея В.Ф., Лисака І.Н.

секретар: Костюк Л.С.

з участю сторін:представника ОСОБА_1- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 травня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 12.09.2007 року відповідно до укладеного договору №б/н ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Під час укладення вказаного договору сторони керувались положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України та відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між ним та банком кредитний договір.

У відповідності до умов укладеного між сторонами договору, відповідач надав свою згоду на зменшення або збільшення кредитного ліміту банком в

___________________________________________________________________________

№ 22ц/794/903/2016 р. Головуючий у І інстанції: Галичанський О.І.

Категорія: 19/27 Суддя-доповідач ОСОБА_3

односторонньому порядку, зобовязувався погашати заборгованість за кредитом та відсотками, оплачувати комісії, слідкувати за витратами платіжного ліміту з метою уникнення Овердрафту, а у разі порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 120 днів обовязувався сплатити штраф в сумі 500 грн. + 5% від суми позову. Також умовами договору передбачено плату підвищених відсотків у разі несвоєчасного виконання боргового зобовязання.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином своїх зобовязань за договором не виконав, у звязку з чим станом на 31.01.2016 року виникла заборгованість в розмірі 16073,98 грн., яка складається з : 3392,03 грн. - заборгованість за кредитом, 8734,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2706,02 грн. - заборгованість по пені та комісії, а також штрафи: 500 грн. фіксована частина та 741,62 грн. - процентна складова.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання, заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Враховуючи вищевикладене просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором на суму 16073,98 гривень та понесені судові витрати.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що що при винесенні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи, і винесено необгрунтоване, незаконне рішення суду.

В своїй апеляційній скарзі посилаються на те, що висновок суду про пропуск строку позовної давності є помилковим та ґрунтується на припущеннях, оскільки судом не було перевірено всі обставини справи, в тому числі і обставини переривання строку позовної давності.

Судом першої інстанції не встановлено, що відповідач ОСОБА_1 повернув банку отримані у кредит кошти в сумі 3 392,03 грн., сплатив відсотки за користування ним, проти цього навіть не висловлювався сам ОСОБА_1 у наданих суду письмових запереченнях та його представниця у судовому засіданні, та які перед судом лише наполягали на доведенні пропущення банком позовної давності та на застосуванні судом наслідків її спливу.

Судом також не встановлено обставин, які б свідчили про припинення зобовязань між банком та відповідачем, що свідчить про наявність правових підстав на отримання банком від позичальника процентів, сплати неустойки, пені та штрафів передбачених умовами договору.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня коли, відбулося це порушення.

Таким чином, враховуючи, що правовідносини сторін за договором банківських послуг від 28.09.2007 року є дійсними, за його умовою та положенням цивільного законодавства погашення процентів за кредитом повинно здійснюватися щомісячно, а відповідач та його представниця просили застосувати строк позовної давності, тому місцевий суд по цій справі мав здійсни висновок про необхідність стягнення процентів за останні три роки та неустойку за останній рік до звернення банку до суду з цим позовом, що є складовою заявлених банком вимог.

Просило скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці і ухвалити нове, та повністю задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Стягнути судові витрати.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції до спірних правовідносин застосував наслідки спливу строку позовної давності у відповідності до положень ст..ст.256,261,267 ЦК України з урахуванням дійсних обставин справи , спливу строку дії договору у вересні 2011 року та факту предявлення позову тільки 14.03.2016 року поза межами встановленого законом строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно зясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що о 12.09.2007 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву про надання йому кредиту на платіжну картку з кредитним лімітом 1000 грн., тим самим підтвердив свою згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між ним та банком кредитний договір (а/с 10).

У відповідності до п. 3.3 Правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно довідки про зміну кредитного ліміту, у день отримання платіжної картки, 28.09.2007 року, позичальнику було встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 1000 грн., в подальшому збільшено розмір кредитного ліміту до 3000 гривень, та до 3400 грн. 19.08.2015 року

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином своїх зобовязань за договором не виконав, у звязку з чим у нього станом на 31.01.2016 року виникла заборгованість в розмірі 16073,98 грн., яка складається з наступного: 3392,03 грн. - заборгованість за кредитом, 8734,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2706,02 грн. - заборгованість по пені та комісії, а також штрафи: 500 грн. фіксована частина та 741,62 грн. - процентна складова (а/с 5-8).

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та в установлений строк відповідно до умов договору. При порушенні зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до даних, які містяться в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1, строк дії картки встановлено до вересня 2011 року (а/с 9).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, останнє погашення заборгованості за користування кредитними коштами відповідачем було здійснено 01.11.2008 року, а останній платіж по погашенню тіла кредиту 15.04.2010 року та з цього моменту позивачу було відомо про порушення його прав.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнім зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове поверненнятієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Посилання апелянта на переривання строку позовної давності, шляхом підписання відповідачем 19.09.2014 року заяви про зміну персональних даних є необґрунтованими та безпідставними, оскільки у вказаній заяві зазначені лише особисті дані відповідача та відсутні посилання на будь-які кредитні зобовязання, зокрема щодо укладеного договору від 12.09.2007 року та заборгованості по ньому.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що матеріали справи також не містять належних і допустимих доказів щодо перевипуску банком платіжної картки на виконання умов договору, та обґрунтовано вважав, що збільшення кредитного ліміту у серпні 2015 року не може слугувати доказом переривання строку позовної давності, оскільки платіжна картка відповідача на той момент вже не діяла.

Безпідставними та необґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо необхідності стягнення процентів за останні три роки та неустойку з останні рік, враховуючи наступне.

Згідно з вимогами ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що відповідач в запереченнях на позовну заяву просить, а тому у суду першої інстанції були всі правові підстави для застосування такого строку.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 травня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: