Справа № 159/3972/16-ц
Провадження № 2/159/1442/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.,

при секретарі Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обекта 104), який накладено на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2011 року про забезпечення позову, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 10987092.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07 листопада 2009 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, на підставі якого відповідач отримав позику в розмірі 3 700 000,00 грн строком до 01 грудня 2009 року. З метою забезпечення виконання зобовязання за цим договором того ж дня було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 в іпотеку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Договір іпотеки нотаріально посвідчений та нотаріусом внесено до Державного реєстру іпотек запис про іпотеку, а до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про заборону відчуження. Через порушення ОСОБА_3 зобовязань за договором позики ОСОБА_1 був змушений звернутись до суду із відповідним позовом та рішенням Ковельського міськрайонного суду від 08.07.2011 року позов задоволено. ОСОБА_3 рішення суду не виконав, тому ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04 травня 2012 року позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено. В ході примусового виконання зазначеного судового рішення відділом державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції між сторонами виконавчого провадження було укладено мирову угоду, яка визнана ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 22.04.2016 року та за умовами якої в рахунок погашення заборгованості за договором позики до ОСОБА_1 переходить право власності на предмет іпотеки. 05 вересня 2016 року на підставі ухвали суду та мирової угоди приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу проведено реєстрацію права власності на спірну квартиру за позивачем. Одночасно із інформаційної довідки щодо спірного нерухомого майна позивачу стало відомо про існування обтяження, яке внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за номером 10987092 та виникло на підставі постанови ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції про арешт та оголошення заборони на відчуження ВП №25385699 від 24.03.2011 року на виконання ухвали Ковельського міськрайонного суду від 24 лютого 2011 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Представник позивача вважає, що таке обтяження неправомірно обмежує права позивача, як власника спірної квартири, у звязку з чим просить знятти арешт, накладений на нерухоме майно на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду від 24 лютого 2011 року про забезпечення позову.

В судовому засіданні, яке розпочато 24 листопада 2016 року, представник позивача ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених вище. В подальшому клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 після наданого судом можливості скористатись правовою допомогою фахівців у галузі права подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Представник виконавчої служби в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини:

07 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_5 укладено письмовий договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 надає позичальнику в позику кошти в сумі 3700000 грн, що еквівалентно 45000 дол США, під 4% щомісяця, на строк до 01.12.2009 року.

07 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки, за умовами якої іпотекою забезпечені зобовязання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перед ОСОБА_1 за договором позики від 07.11.2009 року. Поміж інших обєктів нерухомого майна до складу іпотеки увійшла квартира АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 на праві власності, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу ОСОБА_6 04.04.2006 року за реєстраційним номером 341 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за №1233597, право власності зареєстровано в комунальному підприємстві «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» за №14190499, номер запису 13365 в книзі 83. Згідно пункту 20 договору іпотека діє до повного виконання боржником зобовязання за договором позики.

Того ж дня приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на виконання вимог ст.3 Закону України «Про іпотеку» проведено державну реєстрацію іпотеки, відомості внесені до Державного реєстру іпотек за номером 9225099, також до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено запис №9225098 про обтяження майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04 травня 2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення мешканців із житлового приміщення та зобовязання звільнити нежитлове приміщення задоволено частково. Ухвалено звернути стягнення на предмет іпотеки спірну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 у рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_1 згідно договору позики та договору іпотеки від 07.11.2009 року.

Рішення суду набрало законної сили 15.05.2012 року, а 01.11.2012 року стягувачу ОСОБА_1 видано виконавчий лист.

На стадії примусового виконання даного виконавчого листа сторонами виконавчого провадження укладено мирову угоду, яка ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 22 квітня 2016 року визнана. Зокрема, за умова угоди боржник ОСОБА_3 в рахунок часткового погашення заборгованості передав у власність стягувачу ОСОБА_1 предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1. За ОСОБА_1 визнано право власності на дане нерухоме майно.

05 вересня 2016 року приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 здійснив реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, вказавши підставу реєстраційної дії ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 22.04.2016 року.

В той же час, ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 24 лютого 2011 року в порядку забезпечення іншого позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 212389,48 грн накладено арешт на належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

Згідно постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ухвала суду виконана, накладено арешт на спірну квартиру, про що внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 25.03.2011 року, реєстраційний номер обтяження 10987092.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 01 квітня 2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 160000 грн, а також 52536 грн процентів.

На час звернення позивача ОСОБА_1 з цим позовом до суду арешт, накладений в забезпечення позову ОСОБА_2, зберігає чинність.

Позивач вважає, що таке обтяження порушує його право власності на спірну квартиру.

Суд погоджується із твердженнями позивача.

Як встановлено судом обтяження спірного майна в інтересах позивача ОСОБА_1 у виді іпотеки виникло раніше за обтяження в інтересах відповідача ОСОБА_2 у виді арешту.

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина пята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом частини шостої статті 3Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Таким чином, право позивача ОСОБА_1 на задоволення своїх вимог за зобовязаннями ОСОБА_3 є пріоритетними відносно прав ОСОБА_2

Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу України зміст права власності полягає не лише у праві володіти та користуватись майном, але й розпоряджатись ним.

За умов збереження обтяження у виді арешту майна, накладеного в порядку забезпечення позову в інтересах третьої особи, розпорядження спірною квартирою власником в особі позивача ОСОБА_1 є неможливим.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своїм майном, в тому числі шляхом вимоги зняти арешт з належного йому на праві власності майна.

Наведене у сукупності дає суду підстави для задоволення заявлених позовних вимог, як доведених та обґрунтованих.

Судові витрати у справі слід залишити за позивачем відповідно до поданого письмового клопотання.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.391 ЦК України, статтями 1,3 Закону України «Про іпотеку», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зняти арешт з обєкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обєкта нерухомості 104), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№25385699 від 24.03.2011 року державного виконавця ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції на виконання ухвали Ковельського міськрайонного суду від 24.02.2011 року про забезпечення позову у справі 2-430/11.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі , але не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:ОСОБА_8