Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/456/15-ц Головуючий у 1-й інст. Хавронюк О. Л.
Категорія 19 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Матюшенка І.В., Широкової Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Варіант-Аріс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Варіант-Аріс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 року Приватне підприємство «Варіант-Аріс» (далі ПП «Варіант-Аріс») звернулось до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.07.2015 року (а.с. 111-114), просило стягнути з ОСОБА_1 12257 грн. заборгованості за надані послуги з продажу нерухомості за відповідним договором з урахуванням відповідальності за порушення грошового зобовязання, з яких: 3500 грн. основного боргу, 7000 грн. неустойки, 1652 грн. інфляційних, 105 грн. три проценти річних.

ОСОБА_1 у травні 2015 року звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, у якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.06.2015 року (а.с. 89-90), просила стягнути з ПП «Варіант-Аріс» на її користь моральну шкоду в сумі 8000 грн. та матеріальну шкоду в сумі 1480,75 грн., з яких: 194 грн. за нотаріальне посвідчення довіреності, 610 грн. за частково втрачену заробітну плату, 189,55 грн. за купівлю медикаментів для вимушеного лікування, 487,20 грн. за сплачений нею судовий збір. Посилаючись на відсутність договірних відносин з відповідачем, безпідставність його вимог, вказувала, що зазнала фізичних, душевних та психічних переживань, розладів здоровя, матеріальних втрат на захист своїх прав у суді.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року первісний позов ПП «Варіант-Аріс» задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду про задоволення позову ПП «Варіант-Аріс» скасувати і ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову в цій частині. На її думку, суд залишив без уваги, що вона не мала права відчужувати квартиру, зазначену у договорі, оскільки не була її власником та не отримувала доручень від власника на її продаж. У договорі про надання послуг по продажу нерухомості її безпідставно зазначено власником житла. Цей договір, а також акт здачі-приймання виконаних робіт вона не підписувала, у звязку з чим ініціювала у суді проведення почеркознавчої експертизи, яку не змогла оплатити в силу скрутного майнового стану.

Заслухавши пояснення осіб, які зявились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом положень ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтями 901, 903 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до договору №324 від 29 квітня 2014 року ПП «Варіант-Аріс» (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) уклали договір, відповідно до якого Виконавець надає рекламно-інформаційні, консультативні послуги, знаходить покупця та організовує продаж належного замовнику нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7). Договором визначені ціна обєкта продажу, обовязки сторін (п.3.1, 3.2), вартість послуги (1,5 % вартості нерухомого майна, але не менше 7000 грн. (п. 3.3)) та відповідальність Замовника у випадку укладення договору з покупцем, якого знайшов і запропонував Виконавець, в обхід та без повідомлення останнього, Замовник сплачує неустойку у розмірі вартості послуг, зазначеній у п. 3.3, а також пеню в розмірі 5% від суми неустойки за кожен день прострочення платежу з дня посвідчення договору купівлі-продажу. Згідно п. 6 за невиконання або неналежне виконання зобовязань, сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України. За змістом акту здачі-приймання виконаних робіт від 05 червня 2014 року сторони за договором погодили, що Виконавець виконав умови договору, надав послуги у повному обсязі та у встановлені строки, а ОСОБА_1 зобовязувалась до 09.07.2014 року сплатити на користь ПП «Варіант-Аріс» договірну ціну в сумі 7000 грн. (а.с.8). Договір купівлі-продажу вищевказаної квартири укладений 01.07.2014 року (а.с.86-88).

Відповідач не заперечувала підписання з ОСОБА_2 договору завдатку від 05 червня 2014 року (а.с. 71) та сплату половини вартості послуг ПП «Варіант-Аріс» в сумі 3500 грн., зазначила, що квартира, яка була обєктом прожажку, належала її матері ОСОБА_3

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 30 травня 2016 року, проведеної на підставі ухвали апеляційного суду Житомирської області від 24 лютого 2016 року, підписи у вищевказаному договорі у графі «Замовник» та у акті здачі-прийому у графі «Роботу прийняла», справжність яких заперечувала відповідач, виконані самою ОСОБА_1

Таким чином, суд дійшов правильного висновку, що відповідач повинен належним чином виконати зобовязання шляхом повної оплати послуг, нести відповідальність за його порушення та обґрунтовано стягнув з ОСОБА_1 залишок основного боргу в сумі 3500 грн. згідно умов договору та інфляційні в сумі 1652 грн., три проценти річних в сумі 105 грн. за прострочення грошового зобовязання згідно ст. 625 ЦПК України і наданого позивачем розрахунку, який не спростований відповідачем.

Разом з тим, стягуючи із ОСОБА_1 на користь ПП «Варіант-Аріс» неустойку в сумі 7000 грн., суд першої інстанції не звернув уваги на положення ст. 549 ЦК України.

Так, за змістом цієї норми закону неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Тобто неустойка це штраф та пеня, які обраховуються у відсотках від суми відповідно невиконаного або неналежно виконаного або несвоєчасно виконаного зобовязання, тому положення договору про неустойку без визначення її правової природи (штраф та/або пеня) є нікчемними.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності договірних правовідносин з позивачем є безпідставними, оскільки спростовуються вищевказаним висновком судової почеркознавчої експертизи. Крім того, остання не заперечувала факт надання їй ПП «Варіант-Аріс» послуг з продажу нерухомості та оплату нею половини суми, визначеної у договорі за надання таких послуг, отримання завдатку.

Посилання на ту обставину, що квартира, яка була предметом договору їй не належить є такими, що не виключають виконання зобовязання останньою та настання наслідків за його неналежне виконання, оскільки договір відповідає вимогам чинного законодавства, ґрунтується на волевиявленні сторін та спрямований на настання реальних правових наслідків. Такі наслідки, визначені п 3.1 договору, у вигляді знаходження покупця та укладення з ним договору завдатку настали. Подальший продаж квартири іншій особі тягнуть наслідки, визначені договором завдатку та не мають правового значення для вирішення даного спору.

За таких обставин, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 7000 грн. неустойки, ухвалює у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, та зменшує загальну суму стягнення з 12257 грн. до 5257 грн.

Рішення суду у частині відмови у задоволенні зустрічного позову не оскаржувалось, а тому колегією суддів не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року про стягнення 7000 грн. неустойки скасувати, ухваливши у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, та зменшити загальну суму стягнення з 12257 грн. до 5257 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: