УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Кадєтової О.В., Леванчука А.О.,

Маляренка А.В., СтупакО.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 30 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 27108С30, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 1 200 000 дол. США із сплатою 12,55 % річних та кінцевим терміном повернення до 15 квітня 2011 року. 28 квітня 2009 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно з якою внесено зміни до основного договору та визначено, що банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі: 1‑й транш - 1 200 000 дол. США зі сплатою 12,55 % річних та кінцевим терміном повернення до 28 квітня 2009 року; 2‑й транш - 8 048 049 грн зі сплатою 22,75 % річних та кінцевим терміном повернення - 15 квітня 2011 року. Також 30 квітня 2008 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 27108С31, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 800 000 дол. США із сплатою 12,55 % річних та кінцевим терміном повернення до 15 квітня 2011 року. Додатковою угодою від 28 квітня 2009 року, укладеною між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_4, внесено зміни до кредитного договору від 30 квітня 2008 року № 27108С31 та визначено, що банк надає позичальнику кредит у розмірі: 1-й транш - 800 000 дол. США зі сплатою 12,55 % річних та кінцевим терміном повернення до 28 квітня 2009 року; 2-й транш - 6 476 000 грн зі сплатою 22,75 % річних та кінцевим терміном повернення до 15 квітня 2011 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитними договорами № № 27108С30, 27108С31, між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір № 27108Z40. В подальшому до іпотечного договору були внесені зміни та визначено, що в іпотеку передано нерухоме майно - житловий будинок площею 282,3 кв. м, розташований по АДРЕСА_1, а також земельні ділянки, які розташовані у АДРЕСА_10, а саме: площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_2; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_3; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_4; площею 0,3415 га, кадастровий номер НОМЕР_5; площею 0,3415 га, кадастровий номер НОМЕР_6; площею 0,3415 га, кадастровий номер НОМЕР_7; площею 0,3258 га, кадастровий номер НОМЕР_8; площею 0,3415 га, кадастровий номер НОМЕР_9; площею 0,3416 га, кадастровий номер НОМЕР_10; площею 1,6915 га, кадастровий номер НОМЕР_11; площею 2,1567 га, кадастровий номер НОМЕР_12; площею 0,9991 га, кадастровий номер НОМЕР_13; площею 0,1395 га, кадастровий номер НОМЕР_14; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_15; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_16; площею 0,1472 га, кадастровий номер НОМЕР_17.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_4 кредитних зобов'язань 30 червня 2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення про стягнення з боржника на користь банку заборгованості за кредитним договором від 30 квітня 2008 року № 27108С31 у розмірі 7 032 786 грн 22 коп. Крім того, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2011 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 27108С30, укладеним між сторонами 30 квітня 2008 року, у розмірі 7 435 303 грн 20 коп. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2012 року позов ОСОБА_3 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, задоволено, а саме: визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,1472 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_1, та житловий будинок площею 282,3 кв. м, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,1199 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_2, та житловий будинок площею 213,8 кв. м, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,1199 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_3, та об'єкт незавершеного будівництва, незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 80 %, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,1571 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_4, та житловий будинок площею 214,8 кв. м, що знаходиться за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,1396 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_5, та житловий будинок площею 226,4 кв. м, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,3415 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_6, та об'єкт незавершеного будівництва, незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 15 %, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,3415 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_7, та об'єкт незавершеного будівництва, незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 69 %, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,3415 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_8, та об'єкт незавершеного будівництва, незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 69 %, що розташований за тією ж адресою; земельні ділянки, які розташовані у АДРЕСА_10, а саме: площею 0,9991 га, кадастровий номер НОМЕР_13, площею 0,0108 га, кадастровий номер НОМЕР_18; земельні ділянки, які розташовані у АДРЕСА_11, а саме: площею 4,3376 га, кадастровий номер НОМЕР_19, площею 4,7021 га, кадастровий номер НОМЕР_20; земельну ділянку, площею 0,145 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_12; нежитлову будівлю - конюшню на 22 голови, що розташована по АДРЕСА_9; визнано за ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки, що розташовані у АДРЕСА_10, а саме: площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_2; площею 0,3416 га, кадастровий номер НОМЕР_10; площею 0,3415 га, кадастровий номер НОМЕР_9; площею 0,3258 га, кадастровий номер НОМЕР_8; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_15; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_3; площею 0,1395 га, кадастровий номер НОМЕР_14; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_16; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_4; площею 1,6915 га, кадастровий номер НОМЕР_11; площею 2,1567 га, кадастровий номер НОМЕР_12.

На підставі викладеного, враховуючи наявність заборгованості ОСОБА_4 перед банком за кредитними договорами від 30 квітня 2008 року № № 27108С30, 27108С31, а також те, що право власності на передане в іпотеку майно позичальника перейшло до позивача, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просило задовольнити позов.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 серпня 2015 року, позов задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами від 30 квітня 2008 року № № 27108С30, 27108С31 звернуто стягнення на майно, що передано в іпотеку за договором від 13 травня 2008 року № 27108Z40, а саме: земельну ділянку площею 0,1472 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_1, та житловий будинок площею 282,3 кв. м, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,3415 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_6, та об'єкт незавершеного будівництва, незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 15 %, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,3415 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_7; земельну ділянку площею 0,3415 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_8; земельну ділянку площею 0,9991 га, кадастровий номер НОМЕР_13, яка розташована у АДРЕСА_10.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу предмета іпотеки, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Судами встановлено, що30 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 27108С30, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 1 200 000 дол. США, за умови сплати 12,55 % річних та кінцевим терміном повернення до 15 квітня 2011 року.

28 квітня 2009 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду до кредитного договору від 30 квітня 2008 року, якою внесено зміни до основного договору, та визначено, що банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі: 1‑й транш - 1 200 000 дол. США зі сплатою 12,55 % річних та кінцевим терміном повернення до 28 квітня 2009 року; 2‑й транш - 8 048 049 грн зі сплатою 22,75 % річних та кінцевим терміном повернення - 15 квітня 2011 року.

30 квітня 2008 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 27108С31, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 800 000 дол. США із сплатою 12,55 % річних та кінцевим терміном повернення до 15 квітня 2011 року.

Додатковою угодою від 28 квітня 2009 року, укладеною між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_4, внесено зміни до кредитного договору від 30 квітня 2008 року № 27108С31, та визначено, що банк надає позичальнику кредит у розмірі: 1-й транш - 800 000 дол. США зі сплатою 12,55 % річних та кінцевим терміном повернення до 28 квітня 2009 року; 2-й транш - 6 476 000 грн, зі сплатою 22,75 % річних та кінцевим терміном повернення до 15 квітня 2011 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитними договорами № № 27108С30, 27108С31 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір № 27108Z40. В подальшому до іпотечного договору були внесені зміни та визначено, що в іпотеку передано нерухоме майно: житловий будинок площею 282,3 кв. м, що розташований по АДРЕСА_1, та земельні ділянки, які розташовані у АДРЕСА_10, а саме: площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_2; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_3; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_4; площею 0,3415 га, кадастровий номер НОМЕР_5; площею 0,3415 га, кадастровий номер НОМЕР_6; площею 0,3415 га, кадастровий номер НОМЕР_7; площею 0,3258 га, кадастровий номер НОМЕР_8; площею 0,3415 га, кадастровий номер НОМЕР_9; площею 0,3416 га, кадастровий номер НОМЕР_10; площею 1,6915 га, кадастровий номер НОМЕР_11; площею 2,1567 га, кадастровий номер НОМЕР_12; площею 0,9991 га, кадастровий номер НОМЕР_13; площею 0,1395 га, кадастровий номер НОМЕР_14; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_15; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_16; площею 0,1472 га, кадастровий номер НОМЕР_17.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_4 кредитних зобов'язань 30 червня 2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення про стягнення з боржника на користь банку заборгованості за кредитним договором від 30 квітня 2008 року № 27108С31 у розмірі 7 032 786 грн 22 коп.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2011 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 27108С30, укладеним між сторонами 30 квітня 2008 року, у розмірі 7 435 303 грн 20 коп.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2012 року позов ОСОБА_3 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,1472 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_1, та житловий будинок площею 282,3 кв. м, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,1199 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_2, та житловий будинок площею 213,8 кв. м, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,1199 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_3, та об'єкт незавершеного будівництва, незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 80 %, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,1571 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_4, та житловий будинок площею 214,8 кв. м, що знаходиться за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,1396 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_5, та житловий будинок площею 226,4 кв. м, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,3415 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_6, та об'єкт незавершеного будівництва, незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 15 %, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,3415 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_7, та об'єкт незавершеного будівництва, незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 69 %, що розташований за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,3415 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_8, та об'єкт незавершеного будівництва, незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 69 %, що розташований за тією ж адресою; земельні ділянки, які розташовані у АДРЕСА_10, а саме: площею 0,9991 га, кадастровий номер НОМЕР_13, площею 0,0108 га, кадастровий номер НОМЕР_18; земельні ділянки, які розташовані у АДРЕСА_11, а саме: площею 4,3376 га, кадастровий номер НОМЕР_19, площею 4,7021 га, кадастровий номер НОМЕР_20; земельну ділянку площею 0,145 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_12; нежитлову будівлю - конюшню на 22 голови, що розташована по АДРЕСА_9.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки, що розташовані у АДРЕСА_10, а саме: площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_2; площею 0,3416 га, кадастровий номер НОМЕР_10; площею 0,3415 га, кадастровий номер НОМЕР_9; площею 0,3258 га, кадастровий номер НОМЕР_8; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_15; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_3; площею 0,1395 га, кадастровий номер НОМЕР_14; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_16; площею 0,1396 га, кадастровий номер НОМЕР_4; площею 1,6915 га, кадастровий номер НОМЕР_11; площею 2,1567 га, кадастровий номер НОМЕР_12.

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки боржником не виконані зобов'язання із повернення кредиту, тому позивач як іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, враховуючи положення ст. 23 Закону України «Про іпотеку», після переходу його у власність відповідача в порядку поділу спільного майна подружжя.

Зазначений висновок узгоджується із положенням ст. 60 СК України, згідно з якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне.

За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відповідно до статті 578 ЦК України та статті 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину і ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильним є висновок суду першої інстанції, із яким обґрунтовано погодився апеляційний суд, про задоволення позову та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак неможливо погодитися повністю із висновками судів, адже суди не становили усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, суди залишили поза увагою положення ст. 39 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Так, згідно з ч. 1 ст. 38 Закону «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Частиною 5 вищеназваної статті установлено, що дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Частинами 1, 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» установлено, що прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 27 травня 2015 року у справі № 6-61цс15, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст. ст. 38, 39 Закону «Про іпотеку», у розумінні норми ст. 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам ч. 6 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» та положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 27 травня 2015 року у справі № 6-61цс15 та від 08 червня 2016 року у справі № 6-1239св16.

Проте вищевикладене залишилося поза увагою й відповідною правовою оцінкою суду, який усупереч вимогам ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України не встановив усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме - початкової ціни продажу предмета іпотеки, чим порушив норми процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд не звернув уваги на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, не перевірив у повному обсязі законності та обґрунтованості рішення суджу першої інстанції по суті вирішеного спору, у результаті чого помилково залишив без змін рішення суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а постановлена у справі ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду з підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: О.В. Кадєтова

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко

О.В.Ступак