Справа № 369/3686/16-ц
Провадження № 2/369/2076/16
08.06.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Дуплій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
У квітні 2016 року позивач ОСОБА_3 іпотечна установа звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №1708-100/ФК-08 (далі - Договір про іпотечний кредит), за умовами якого Банк надав Відповідачу-1 у кредит грошові кошти в сумі 233 000,00 грн., строком з 06 жовтня 2008р. по 05 жовтня 2018р. включно зі сплатою 16% річних.
В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за Договором про іпотечний кредит між банком та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір №1708-100/2фкіп-08 від 06 жовтня 2008р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий №4702, за яким передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 32,2 кв. м., житловою площею 16,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
22 жовтня 2008 року між ОСОБА_3 іпотечною установою та банком був укладений Договір відступлення права вимоги №2119/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором.
У звязку з порушенням відповідачкою ОСОБА_1 умов договору про іпотечний кредит ДІУ була змушена звернутися з позовом про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2015 року в цивільній справі №369/5333/15-ц за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит в розмірі 91 920 грн. 87 коп.

Всього заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 іпотечною установою за Договором про іпотечний кредит №1708- 100/ФК-08 від 06.10.2008 року станом на 30.12.2015 року становить 103 232 грн. (сто три тисячі двісті тридцять дві) грн. 22 коп.

Станом на 08.04.2016 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2015 року відповідачкою ОСОБА_1, не виконано.

Тому, позивач вирішив звернутися до суду за захистом свого порушеного права та просить суд:

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 32,2 кв. м., житловою площею 16,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в межах заборгованості за Договором про іпотечний кредит від 06Л0.2008 р. №1708- 100/ФК-08, що становить 103 232 грн. (сто три тисячі двісті тридцять дві) грн. 22 коп., в тому числі: по основній сумі боргу - 86 781,72 грн., прострочені відсотки за користуванням кредитом - 7 646,63 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 5 449,22 грн., інфляційні втрати - 3 354,65 грн.

Звернення стягнення провести шляхом реалізації предмета іпотеки через прилюдні торги в порядку виконавчого провадження органом Державної виконавчої служби за місцем знаходження предмета іпотеки та за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна який призначений в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Стягнути з Відповідачів на користь Державної іпотечної установи (бульвар ОСОБА_5, б. 34, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код: 33304730) судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився. До суду направив заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, та ухвалити по справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами

встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що 06.10.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №1708-100/ФК-08.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. даного договору кредитор надав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 233 000,00 грн., зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 16,0 % річних, з кінцевим терміном повернення до 05.10.2018 року.

В забезпечення виконання грошового зобовязання ОСОБА_1, 06.10.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір №1708-100/2фкіп-08, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий №4702 (далі - Іпотечний договір), за яким передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 32,2 кв. м., житловою площею 16,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Предмет іпотеки належить відповідачці ОСОБА_2 на підставі дублікату договору купівлі-продажу, виданого Київським обласним державним нотаріальним архівом від 03.10.2008 року за р. № 1163, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», реєстраційний № 24621532.

22.10.2008 року між ОСОБА_3 іпотечною установою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» був укладений Договір відступлення права вимоги №2119/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит та Іпотечним договором.

Відповідачка, ОСОБА_1, не виконала належним чином зобов'язань за кредитним договором, в результаті чого станом на 30.12.2015 року, згідно довідки про стан заборгованості за договором про іпотечний кредит від 25.03.2016 року № 1362/11/2, має заборгованість, яка складає 103 232,22 грн., в тому числі:

по основній сумі боргу 86 781,72 грн.;

прострочені відсотки за користування кредитом 7 646,63 грн.;

пеня 5 449,22 грн.;

інфляційні витрати 3 354,65 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2015 року по цивільній справі № 369/5333/15-ц за позовом Держаної іпотечної установи до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних втрат, позовні вимоги позивача було задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв .363, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 - на корить Державної іпотечної установи (м. Київ, бул. ОСОБА_5, буд. 34, код 33304730, п/р №9 в ПАТ «ОСОБА_3 ощадний банк України» МФО 300465) суму заборгованості за договором про іпотечний кредит № 1707-100/ФК-08 від 06 жовтня 2008 року в загальному розмірі 91 920 грн 87 коп (девяносто одна тисяча девятсот двадцять грн. вісімдесят сім коп.), яка складається із заборгованості по основній сумі боргу - 88 794,46 грн. (вісімдесят вісім тисяч сімсот девяносто чотири грн. сорок шість коп.), нарахованих відсотків 1563,54 грн (одна тисяча пятсот шістдесят три грн. пятдесят чотири коп.), пені за прострочення сплати кредитних коштів 256,22 грн (двісті пятдесят шість грн. двадцять дві коп.)., інфляційних втрат 1306,65 грн (одна тисяча триста шість грн. шістдесят пять коп.).

Стягнено з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв .363, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 - на корить Державної іпотечної установи (м. Київ, бул. ОСОБА_5, буд. 34, код 33304730, п/р №9 в ПАТ «ОСОБА_3 ощадний банк України» МФО 300465) судовий збір у розмірі 919 грн 20 коп (девятсот девятнадцять грн. двадцять коп.).

У решті позову відмовлено.

На даний час зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не виконано.

Відповідно до пункту 4.1 Іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо на момент настання строку виконання зобовязання, вони не будуть виконані (виконані належним чином) та випадку, якщо інформація або документи, надані Іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, а також у випадку передбачених п. 5.2.4. Договору про іпотечний кредит.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором утому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором крєдитодавепь зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідачів на користь позивача Державної іпотечної установи судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1 548,48 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 536, 549, 610, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 33, 38, 41 ЗУ "Про іпотеку" та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Державної іпотечної установи до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за Договором про іпотечний кредит від 06.10.2008 р. №1708- 100/ФК-08, що становить 103 232 грн. (сто три тисячі двісті тридцять дві) грн. 22 коп., в тому числі: по основній сумі боргу - 86 781,72 грн., прострочені відсотки за користуванням кредитом - 7 646,63 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 5 449,22 грн., інфляційні втрати - 3 354,65 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 32,2 кв. м., житловою площею 16,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1), шляхом реалізації предмета іпотеки через прилюдні торги в порядку виконавчого провадження органом Державної виконавчої служби за місцем знаходження предмета іпотеки та за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна який призначений в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 774,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 774,24 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя Пінкевич Н.С.