09.12.2016 Справа № 756/8217/16-ц
унікальний №756/8217/16-ц
провадження № 2/756/4367/16
06 грудня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Маринченко М.М.,
при секретарі Князік-Задорожній І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до стягнення боргу за договором позики, інфляційного збільшення суми боргу та трьох процентів річних,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 20 листопада 2015 року згідно укладеного договору позики відповідач позичила у неї 617500 грн., про що власноруч написала розписку. За умовами договору повернення грошових коштів мало відбуватися рівними частинами наступним чином: перший платіж - в термін до 20.01.2016 року, другий платіж - в термін до 20.03.2016 року, третій платіж - в термін до 20.05.2016 року.
Проте, відповідач не виконала взятого на себе зобов'язання щодо повернення отриманої суми позики, незважаючи не неодноразові звернення позивача з вимогою повернути позику.
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму позики, отриману відповідачем, у розмірі 617500 грн.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Зазначили, що відповідач на час розгляду справи борг позивачу не повернула.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що 20 листопада 2015 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до якого позикодавець до підписання цього договору передала позичальнику грошові кошти у розмірі 617500 грн., які позичальник зобов'язалася повернути у строк до 20 травня 2016 року.
Згідно п.4 договору розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок рівними частинами в наступному порядку: перший платіж - в термін до 20.01.2016 року, другий платіж - в термін до 20.03.2016 року, третій платіж - в термін до 20.05.2016 року.
Згідно п.5 договору у разі прострочення виконання зобов'язання позичальником за вказаним договором, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Оригінал розписки знаходиться у позивача.
Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у м. Києві від 07 липня 2016 року ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_2.
Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки, як вбачається пояснень позивача та його представника, відповідач ні 20.01.2016 року, ні 20.03.2016 року, ні 20.05.2016 року, і в подальшому суму позики не повернув, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 617500 грн.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 617500 грн. в розмірі 4770 грн. (в межах заявлених вимог), виходячи з наступних розрахунків (оскільки борг мав повертатися трьома рівними частинами в різні строки):
617500:3=205833 грн.; 205833 грн. *2=411666 грн.;
205833 грн. боргу Х 3/100/365 днів у році Х 60 днів прострочення (за період з 21.01.2016 року по 20.03.2016 року) = 1015 грн. 07 коп.;
411666 грн. боргу Х 3/100/365 днів у році Х 60 днів прострочення (за період з 21.03.2016 року по 20.05.2016 року) = 2030 грн. 13 коп.;
617500 грн. боргу Х 3/100/365 днів у році Х 34 дні прострочення (за період з 21.05.2016 року по 23.06.2016 року) = 1725 грн. 62 коп.;
1015 грн. 07 коп. + 2030 грн. 13 коп. + 1725 грн. 62 коп. = 4770 грн. 82 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 6383 грн. 31 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог та понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн., які підтверджуються актом приймання-передачі виконаних робіт від 23 червня 2016 року згідно угоди про надання правової допомоги від 23 червня 2016 року та квитанцією від 23 червня 2016 року.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047 ЦК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на заочне рішення суду може бути подано позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко