Справа № 359/6821/14-ц Головуючий у І інстанції Ткаченко Д.В.
Провадження № 22-ц/780/1593/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 06.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Березовенко Р.В., Білоконь О.В.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2014 року у справі за позовом Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» до ОСОБА_2, правонаступниками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про стягнення боргу,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року позивач ОСОБА_5 районне підприємство теплових мереж «Райтепломережа» звернулося до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання. Заявлені вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та користується послугами з теплопостачання та гарячого водопостачання, які надає позивач. Оскільки за отримані послуги відповідач вчасно не сплачує, то утворилась заборгованість, яка станом на 30 червня 2014 року склала 3424,56 грн. та добровільно сплачена не була. Просив стягнути із відповідача на користь позивача борг за надані комунальні послуги в розмірі 3424,56 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2014 року позов задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» заборгованість за надані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 3424,56 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2014 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні позову. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що він погашав заборгованість за тарифами, встановленими в договорі від 01 жовтня 2008 року, укладеному із позивачем, інших договорів між ними не існує, його ставили до відома про збільшення тарифів. Крім того, загальна площа його квартири згідно договору складає 54,1 кв.м., а в позовній заяві позивач брав з нього плату за опалення за 59,4 кв.м. впродовж пяти років. Судом першої інстанції встановлено, що з жовтня 2013 року по червень 2014 року утворилася заборгованість, незважаючи на те, що будинок відключили від опалення згідно акту 27 червня 2013 року.

07 грудня 2014 року ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року до участі в справі правонаступниками після смерті ОСОБА_2 залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позов Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» про стягнення заборгованості за надані послуги, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач зобовязаний вносити плату за комунальні послуги централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами, чого відповідачем в добровільному порядку виконано не було.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 30 квітня 1999 року складено акт прийому-передачі житлових будинків, що знаходяться в оператирому управлінні ЮА 45/119 в комунальну власність адміністративно-територіальної громади Ревненської сільської ради, в тому числі будинок № 6 по вул. Бориспільській, с. Мартусівка (а. с. 23).

Згідно довідки виконавчого комітету Мартусівської сільської ради від 28 вересня 2005 року № 423 багатоквартирний житловий будинок в с. Мартусівка по вул. Бориспільській, 6 на балансі Мартусівської сільської ради не рахується (а. с. 19).

01 жовтня 2008 року ОСОБА_5 районне підприємство теплових мереж «Райтепломережа» та ОСОБА_2 уклали договір про надання послуг з централізованого опалення, за умовами якого виконавець зобовязується надати споживачеві наймачеві квартири вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги з центрального опалення за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Абонентна плата, яка нараховується протягом року, становить 213,15 грн./кв.метр на місяць. При зміні тарифів на опалення нові тарифи обовязкові для обох сторін даного договору з моменту їх введення. Згідно договору, загальна опалювальна площа квартири 54,1 кв.м. (а. с. 17).

На запит Мартусівської сільської ради від 08 лютого 2011 року Міністерство з питань житлово-комунального господарство України направило лист від 11 березня 2011 року № 7/15-2456, яким розяснило, що Мартусівська сільська рада не є власником (балансоутримувачем) багатоквартирних будинків та їх інженерних мереж, а тому не має права утримувати, експлуатувати, впливати, використовувати нерухоме майно, а також контролювати технічний стан жилих будинків, виносити рішення, надавати дозволи чи погоджувати питання щодо встановлення індивідуального опалення у багатоквартирних будинках (а. с. 26).

Рішенням Мартусівської сільської ради від 16 листопада 2011 року № 124-09-ІV скликання затверджено тарифи вартості теплової енергії на території Мартусівської сільської ради з 16 грудня 2011 року, в тому числі для населення 8,78 грн. за 1 кв.м. опалювальної площі у розрахунку на рік (а. с. 4).

До прийняття рішення Мартусівської сільської ради від 16 листопада 2011 року № 124-09-ІV діяли тарифи вартості теплової енергії для населення в розмірі 6,00 грн. згідно рішення Мартусівської сільської ради від 23 грудня 2010 року № 17-2-ІV скликання (а. с. 40).

Згідно довідки виконавчого комітету Мартусівської сільської ради від 28 вересня 2012 року № 315 ОСОБА_2 зареєстрований та одноособово проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, загальна площа 59,4 кв.м.; площа квартири підтверджується також технічним паспортом (а. с. 5, 70).

27 червня 2013 року складено акт про відключення будинку № 6 по вул. Бориспільській, с. Мартусівка від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання (а. с. 22).

Згідно розрахунку боргу за опалення по особовому рахунку 4368, із 01 січня 2011 року по 30 вересня 2013 року включно у ОСОБА_2 утворилася заборгованість в розмірі 3424,56 грн., із 01 жовтня 2013 року нарахування заборгованості не проводиться і будинок відключено від центрального опалення (а. с. 3).

ОСОБА_2 сплачував за наведений період в розмірі 109,73 грн. щомісяця та за вересень 2013 року в розмірі 80,30 грн., що є меншим від нарахованого йому позивачем (а. с. 20 21).

Вказані обставини підтверджуються наявними в справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання послуг згідно з типовим договором.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Судом встановлено, що між сторонами встановилися договірні відносини з приводу надання послуг з теплопостачання на підставі укладеного між ними 01 жовтня 2008 року договору про надання послуг з централізованого опалення. Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав, а відповідач у свою чергу плату за надані послуги у встановленому порядку вносив не в повному обсязі.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку, нарахування на надані послуги проводилось відповідно до затверджених тарифів, проте ОСОБА_2 плата вносилась з 01 січня 2011 року по 01 вересня 2013 року в меншому розмірі по 109,73 грн. щомісячно, а за вересень 2013 року 80,30 грн.

Відповідно до п. п. 2 п. «а» ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Із розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що тарифи вартості теплової енергії відповідають тарифам, затвердженим Мартусівською сільською радою рішеннями від 16 листопада 2011 року № 124-09-ІV та від 23 грудня 2010 року № 17-2-ІV скликання, які ніким не оскаржувалися, є чинними і підлягають до виконання.

Доводи апеляційної скарги, що Мартусівська сільська рада не є балансоутримувачем багатоквартирних будинків в с. Мартусівка та їх інженерних мереж, а тому не має права утримувати, експлуатувати нерухоме майно і виносити рішення щодо житлових будинків, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки послуги з опалення надаються позивачу не Мартусівською сільською радою, а ОСОБА_5 районним підприємством теплових мереж «Райтепломережа» за тарифами, затвердженими для с. Мартусівка.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про щомісячну сплату відповідачем за теплопостачанняв належному розмірі, оскільки квитанції, наявні в матеріалах справи, не відповідають встановленим сільською радою тарифам вартості теплової енергії, а отже відповідачем не доведено, що надані комунальні послуги оплачені ним в повному обсязі і заборгованість відсутня.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем та наявний в матеріалах справи, відповідачем не спростований.

Колегія суддів враховує, що у розрахунку період, за який утворилася заборгованість, зазначено по 01 червня 2014 року, разом із тим, як вбачається із нього, нарахування заборгованості не проводилося із 01 жовтня 2013 року в звязку із відключенням будинку від центрального опалення і розмір заборгованості із цього часу фактично не збільшувався.

Також спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема технічним паспортом, доводи щодо невідповідності площі квартири ОСОБА_2 площі, за яку фактично стягувалася плата за опалення.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Березовенко Р.В.

ОСОБА_6