АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/43/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1051/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

секретар: Шевчук Ю.Г.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/1051/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з означеним позовом посилалась на те, що 13.03.2014 року помер її чоловік ОСОБА_4, після його смерті вона прийняла спадщину, однак нотаріусом їй відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/12 частини квартири АДРЕСА_1 в звязку з наявністю помилки в свідоцтві про право на спадщину за законом виданому ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, померлого 24.08.2007 року, де замість 1/6 частини спадкового майна вказано 1/2 частина. Після неодноразових змін позовних вимог просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом виданого 25.04.2008 року ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6 на 1/2 частину зазначеної квартири та визнати за нею право власності на 5/12 частини цієї квартири.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 6 квітня 2016 року позов задоволено частково. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Славутської державної нотаріальної контори Хмельницької області 25 квітня 2008 року ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6, померлого 24 серпня 2007 року і зареєстроване в реєстрі за №2237 на 1/2 частку, з 1/2 частини квартири №6 по вул. Ізаславській (Фрунзе), 13 у м.

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Категорія № 39

Доповідач Юзюк О.М.

ОСОБА_8 області. Визнано право власності ОСОБА_2 на 5/12 частини квартири №6 по вул. Ізаславській (Фрунзе), 13 у м. Славуті Хмельницької області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 13 березня 2014 року. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 вказує, що при ухваленні рішення суд не врахував його інвалідність ІІ групи через яку він звільняється від сплати судового збору та не порушення ним прав позивачки, тому просив рішення змінити виключивши з нього стягнення судового збору і витрат на правову допомогу.

Апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертавсь в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, спадкова справа не заводилась (а. с. 57, 71), не проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, також не вчиняв ніяких дій щодо складання свідоцтва про спадщину ОСОБА_5 на 1/2 а не на 1/6 частину. Цю неточність було допущено нотконторою.

Тобто відповідач ОСОБА_1 права та інтереси позивачки ОСОБА_2 не порушував.

Між тим, ОСОБА_1 також як інвалід ІІ групи відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України „Про судовий збір звільняється від сплати судового збору.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Оскільки позивачем не надано суду доказів для інших висновків і такі обставини не встановлені судом, стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу і судового збору не ґрунтується на матеріалах справи і законі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 6 квітня 2016 року змінити.

Виключити з названого рішення (мотивувальної і резолютивної його частин) речення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору та 1000 грн. витрат на правову допомогу.

У решті рішення від 6 квітня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк