1Справа № 335/9661/16-ц 2/335/2037/2016
06 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Апаллонової Ю.В.
при секретарі Кудряшовій Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою і вселення, -
ВСТАНОВИВ
29.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ОСОБА_3, в якому просив визначити порядок користування квартирою № 4 в будинку № 14А по вул. Дивногорській в м. Запоріжжі між ним та відповідачем. Виділити в його користування жиле приміщення у вигляді кімнати загальною площею 10,8 кв.м. Підсобні приміщення квартири № 4, що знаходиться в будинку № 14 А по вулиці Дивногорський у м. Запоріжжі: кухню, ванну кімнату, туалетну кімнату, коридор залишити у загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Вселити ОСОБА_1, у кімнату загальною площею 10,8 кв.м. у квартирі, № 4 яка знаходиться в будинку № 14 А по вулиці Дивногорська у м. Запоріжжі.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що сторонам на підставі спільної часткової власності належить квартира загальною площею 60,9 кв. м., у тому числі житлова 42,5 кв.м, що розташована за адресою: вул. Дивногорська будинок 14 а кв. 4 у м. Запоріжжі. Позивач має на праві власності 3/16 частину спірної квартири, а Відповідач володіє іншою частиною відповідно. Позивач та Відповідачі є родичами, ОСОБА_2 є рідною сестрою Позивача. Орджонікідзевською районною адміністрацією було видано свідоцтво про право власності № 1807 від 31. 12. 2008 року на квартиру, що знаходиться за адресою: вул. Дивногорська будинок 14 а кв. 4 у м. Запоріжжі, квартира приватизована. Згідно зазначеного свідоцтва на право власності квартира належала на праві спільної часткової власності, по 1/4 частці: ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_2, ОСОБА_6, чоловік Відповідача, ОСОБА_5, помер у 2013 році, син Відповідача, ОСОБА_6, помер у 2012 році. У звязку зі смертю ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: вул. Дивногорська будинок 14 а кв. 4 у м. Запоріжжі. У зв'язку зі спірним питанням, щодо частки права власності спадкування на зазначену квартиру Позивач звертався до суду і рішенням від 17.11. 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя визнано за Спадкоємцем - Позивачем ОСОБА_1 право власності на 3/16 частин квартири, що знаходиться за адресою: вул. Дивногорська будинок 14 а кв. 4 у м. Запоріжжі, яка належала ОСОБА_4, яка померла 06. 05. 2013 року. Наразі у Позивача виникли складнощі у реалізації своїх прав щодо права власності, так як Відповідач вважає, що Позивач не має право на частину квартиру, що заходиться за адресою вул. Дивногорська будинок 14 а кв. 4 у м. Запоріжжі, не має права там проживати, хоч і є власником частини квартири. У Позивача не маєможливості потрапити в середину квартири, не має можливості користуватися та проживати в одній із кімнат, у Позивача відсутні ключі від квартири.Після набуття рішення законної сили Позивач намагався у добровільному порядку домовитися з Відповідачем про порядок користування спільною квартирою, одна Відповідач відмовилась розмовляти на цю тему. Декілька разів Позивач приходив до квартири, однак Відповідачка двері не відкривала наразі на контакт не йде. |
В судове засіданні позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був своєчасно належним чином повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду від нього не надходило. На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі спільної часткової власності належить квартира загальною площею 60,9 кв. м., у тому числі житлова 42,5 кв.м, що розташована за адресою: вул. Дивногорська будинок 14 а кв. 4 у м. Запоріжжі. ОСОБА_1 має на праві власності 3/16 частину спірної квартири, а Відповідач володіє іншою частиною відповідно. Позивач та Відповідачі є родичами, ОСОБА_2 є рідною сестрою Позивача.
Орджонікідзевською районною адміністрацією було видано свідоцтво про право власності № 1807 від 31. 12. 2008 року на квартиру, що знаходиться за адресою: вул. Дивногорська будинок 14 а, кв. 4 у м. Запоріжжі, квартира приватизована. Згідно зазначеного свідоцтва на право власності квартира належала на праві спільної часткової власності, по 1/4 частці: ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_2, ОСОБА_6, чоловік Відповідача, ОСОБА_5, помер у 2013 році, син Відповідача, ОСОБА_6, помер у 2012 році. У звязку зі смертю ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: вул. Дивногорська будинок 14 а кв. 4 у м. Запоріжжі.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2015 року визнано за Спадкоємцем - ОСОБА_1 право власності на 3/16 частин квартири, що знаходиться за адресою: вул. Дивногорська будинок 14 а кв. 4 у м. Запоріжжі, яка належала ОСОБА_4, яка померла 06. 05. 2013 року.

Дійти згоди щодо порядку користування спільною власністю сторони не можуть, що і стало підставою звернення до суду. Заперечень з приводу позову від відповідача не надійшло.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, загальна площа квартири складає 60,9 кв.м., житлова площа спірної квартири складає 42,5 кв.м.. Позивач просить виділити йому у користування кімнату площею 10,8 м.кв. в спірній квартирі, яка є ізольованою, в загальному користуванні залишити: кухню, ванну кімнату, туалетну кімнату, коридор.

Житлове приміщення, яке просить виділити позивач у користування, наближене до площі долі ОСОБА_1 у спільній власності. При цьому, в результаті встановлення порядку користування квартирою не порушуються інтереси відповідача, оскільки кімнати ізольовані за своєю площею від кімнати позивача, та також відповідають його ідеальній частці у спільній власності. З урахуванням тих обставин, що позов заявлено щодо встановлення порядку користування квартирою відносно одного із співвласників, суд вважає за доцільне виділити у користування ОСОБА_2 кімнати площею 17,3 кв.м. та площею 14,4 кв.м.

Вимоги позивача про вселення у кімнату площею 10,8 кв.м. квартири АДРЕСА_1 суд вважає такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно дост. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.2ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згоди про порядок володіння та користування спірною квартирою між її співвласниками не досягнуто.

Відповідно до ч.3ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

При встановленні порядку користування кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина квартири з урахуванням його частки в праві спільної власності на неї. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, установлення співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в самостійні об'єкти власності кожного з них.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 03.0413р. у справі №6-12цс13 та застосована судом у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При встановленні порядку користування кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина квартири з урахуванням його частки в праві спільної власності на неї. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, установлення співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в самостійні об'єкти власності кожного з них.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 03.0413р. у справі №6-12цс13 та застосована судом у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України.

Сторони не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою.

В силу наведених норм матеріального права та у відповідності до ст.ст. 3, 15 ЦПК України позивач має право на захист свого цивільного права чи інтересу у разі його невизнання.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в щодо зазначеного ним порядку користування підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином дії ОСОБА_2 щодо перешкод в користуванні ОСОБА_1 квартирою є такими, що порушують його права на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому його право підлягає захисту судом, а порушення цих прав відповідачем підлягає усуненню.

У відповідності до положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 1102,40 грн. (551,20 х2).

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 209, 212 215, 218,224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою і вселення - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1, 11. 08. ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ІНН НОМЕР_1) в користування житлове приміщення у вигляді кімнати площею 10,8 м.кв. в квартирі АДРЕСА_2.

Виділити ОСОБА_2 (код ІНН НОМЕР_2) в користування житлове приміщення у вигляді кімнати площею 17,3 м.кв. та кімнати площею 14,4 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2.

Місця загального користування: кухню, ванну кімнату, туалетну кімнату, коридор в квартирі АДРЕСА_2 залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Вселити ОСОБА_1, 11. 08. ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ІНН НОМЕР_1)в житлове приміщення у вигляді кімнати площею 10,8 м.кв. в квартирі АДРЕСА_3.

Стягнути на користь ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1102,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя : Ю.В. Апаллонова