Категорія 53Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Вавшка В.С., Іващука В.А.

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

та з участю: позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 07.08.2015 року звернулася в суд з позовом до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона звільнена 08.07.2015 року з посади начальника теплової інспекції КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» у звязку зі скороченням штату працівників, п.1 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу №297-к від 07.07.2015 року, підписаним керівником підприємства ОСОБА_6

Трудовий стаж позивача на підприємстві становить 34 роки із загального 40-річного.

Працювала на посадах інженера групи наладки, інженера відділу збуту, інженера 2-ї категорії та провідного інженера відділу збуту, заступника начальника відділу збуту, начальника відділу збуту та начальника теплової інспекції.

На керівних посадах з 01.01.1999 року. Має дві вищих освіти. Основна спеціальність інженер з теплопостачання, що повністю відповідає специфіці роботи підприємства. Друга вища - інженер системотехнік.

За весь час роботи має 34 записи в трудовій книжці про заохоченняя та подяки.

Зауважень, порушень, дисциплінарних стягнень тощо не було.

Позивач являється членом профспілки з дати прийняття на роботу. На момент звільнення була членом ревізійної комісії. 05 травня 2015 року була попереджена про наступне звільнення у звязку із змінами в штатному розписі, на підставі наказу по підприємству від 28 квітня 2015 року за №130 (з наказом не ознайомлена та копію наказу не отримувала), в якому зазначено, що майбутнє звільнення буде проведено відповідно до порядку, встановленого ст. 49-2 КЗпП України. За відсутністю вакантних посад іншу посаду запропоновано не було.

12 березня 1997 року позивачу присвоєно звання «Ветеран підприємства». Являється ветераном праці. Через десять місяців (03.06.2016 р.) настає термін досягнення позивачем пенсійного віку. Являється пільговим пенсіонером.

30 червня та 07 липня 2015 року в приміщенні відділу кадрів позивачу були запропоновані вакансії, що є вільними по підприємству.

Від запропонованих вакансій позивач відмовилась через те, що інформація не містила розміру оплати, підрозділу та функціональних обовязків, тобто не надавала можливості оцінити та обдумати зроблену пропозицію.

На засіданні профспілкового комітету кандидатура позивача не подавалася. Тобто керівником підприємства не виконано вимоги ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч. 1 ст. 49/2 КЗпП України, ч. 2 ст. 43 КЗпП України, яким передбачено, що подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтоване і в письмовому вигляді. А розірвання трудового договору може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) профспілки, членом якої є працівник.

Позивач просить наказ № 297-к від 07.07.2015 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про її звільнення з посади начальника теплової інспекції управління енергоменеджменту та енергоаудиту з 08.07.2015 року у звязку з скороченням штату працівників, на підставі п.1. ст. 40 КЗпП визнати незаконним та скасувати його, поновити на роботі на посаді начальника теплової інспекції управління енергоменеджменту та енергоаудиту, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.07.2015 року до дня поновлення на роботі, а також стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 30 000, 00 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні апелянт та її представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, міський суд виходив з того, що при звільненні позивача з роботи норми чинного законодавства не були порушені, оскільки займана нею посада скорочена, відсутній структурний підрозділ теплової інспекції управління енергоменеджменту та енергоаудиту в якому вона працювала ліквідовано, від інших посад, які були запропоновані позивачу, остання відмовилася і при звільненні, розрахунок з нею проведено в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу №297-к від 07 липня 2015 року про припинення трудового договору ОСОБА_3 звільнено 08 липня 2015 року з посади начальника теплової інспекції у звязку зі скороченням штату працівників, п.1 ст. 40 КЗпП України./а.с.17 т.1/

Відповідно до попередження про наступне вивільнення від 05 травня 2015 року ОСОБА_3 була ознайомлена 08 травня 2015 року про майбутнє звільнення із займаної посади./а.с. 18 т.1/

Згідно акту від 30.06.2015 року №5 ОСОБА_3 були запропоновані вакансії, що були вільними на той момент, однак остання відмовилась від запропонованих вакансій, що підтверджується підписом./а.с. 19 т.1/

З акту від 07.07.2015 року, працівнику ОСОБА_3 були запропоновані вакансії, що були вільними на той момент по підприємству, однак остання відмовилась від запропонованих вакансій, що підтверджується її підписом /а.с.20 т.1/.

З трудової книжки серії БТ-І № 1518258 ОСОБА_3 вбачається, що 1981 року, що позивач має значний трудовий стаж та значну кількість нагород /а.с.21,53-55 т.1/.

З посвідчення серії Ж №527936, вбачається, що ОСОБА_3 є ветераном праці./а.с. 56 т.1/

Згідно інформаційної довідки КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» від 06.11.2015 року на день звільнення ОСОБА_3, 08.07.2015 року в структурі та штатному розписі КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» відсутній структурний підрозділ теплової інспекції управління енергоменеджменту та енергоаудиту /а.с.74 т.1/

Відповідно до довідки про розрахунок середнього заробітку, середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 складає 368, 65 грн./а.с.60 т.2/

Відповідно до наказу №130 від 28.04.2015 року виведено з штатного розпису з 02.07.2015 року посаду начальника теплової інспекції, яку займала позивач./а.с.136 т.1/

У відповідності до протоколу №2 від 2 липня 2015 року засідання комісії по визначенню переважного права працівників на залишення на роботі при вивільненні, комісія вирішила, що ОСОБА_3 начальник теплової інспекції не має переважного права на залишення на роботі при вивільненні у звязку із змінами виробництва і праці, а тому можуть бути звільнені за п.1 ст. 40 КЗпП України./а.с.35 т.2/

Згідно із інформаційної довідки №811 від 10.11.2015 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», в звязку із змінами в організації виробництва і праці та проведенням заходів по скороченню штату підприємства, працівників було попереджено про наступне вивільнення, з дотриманням вимог ст. 49-2 КЗпП України. Працівникам, які займали посади, що підлягають скороченню, було запропоновано роботу як за відповідною професією (спеціальністю), так і іншу роботу, що є на підприємстві. В структурі та штатному розписі КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» з 02.07.2015 року відсутній структурний підрозділ теплової інспекції управління енергоменеджменту та енергоаудиту. Працівникам, які займали посади інспекторів теплової інспекції, було запропоновано посади інженера з якості 2 та 1 категорії відділу з контролю якості, та за їхньою згодою 02.07.2015 року переведено на зазначені посади.

ОСОБА_3, відповідно до її кваліфікації, було запропоновано посади інженера з якості 1 категорії, провідного інженера, інженера-проектувальника 2 категорії, інженера з ремонту 2 категорії, та інші посади, які були вільними на підприємстві. Остання відмовилась від всіх запропонованих посад./а.с.43а т.2/

Згідно подання В.О. генерального директора ОСОБА_6, ОСОБА_3А, не має переважного права на залишення на роботі. Від запропонованих вакансій відмовилась.

Рішення відповідача ґрунтувалося на положеннях ст.64 ч. 3 ГК України, а також наказі про зміну штатного розпису від 28.04.2015 року №130 та наказі №140-к.

Відповідно до ст.64 ч. 3 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Таким чином, діючи в межах наданих повноважень та у встановлений чинним законодавством спосіб, відповідачем було видано наказ про зміну штатного розпису 28.04.2015 року №130, в тому числі і про скорочення посади позивача, із внесенням відповідних змін до штатного розпису з 02.07.2015 року, про що позивач була ознайомлена 28.04.2015 року, тобто за 2 місяці до проведення скорочення штату.

Згідно із положеннями Колективного договору між роботодавцем і виборним органом первинної профспілкової організації КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» на 2011-2012 роки», схваленого конференцією трудового колективу від 05 січня 2011 року та зареєстрованого Департаментом праці і соціального захисту населення м. Вінниці 27 квітня 2011 року за № 74 (надалі Колективний договір), який є чинним, керівник має право самостійно вносити зміни до організаційної структури управління підприємства, коригувати його загальну чисельність і окремих структурних підрозділів на відповідний рік за погодженням з міським виконавчим комітетом.

Наказом генерального директора КП «Вінницяміськтеплоенерго» від 01 липня 2015 року №217 за погодженням з Департаментом енергетики, транспорту та звязку Вінницької міської ради у звязку з виробничою необхідністю та змінами в організації виробництва з 02 липня 2015 року затверджено організаційну структуру підприємства (Додаток №1) та введено в дію новий штатний розпис. Відповідно до цього наказу в структурі та штатному розписі підприємства відсутня посада начальника теплової інспекції.

Таким чином, на підприємстві мали місце зміни в організації виробництва і праці, які потягли за собою скорочення посад, в тому числі було скорочено і посаду, яку займала позивач.

Згідно ч.2 ст.49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадку змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Оскільки після скорочення на підприємстві не залишилось посади, яку займала

позивачка та іншої посади з аналогічним обсягом роботи, визначити працівників, які мають більшу продуктивність праці і кваліфікацію і тим самим, коло працівників перед якими позивач мала переважне право на залишення на роботі суд позбавлений можливості.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність порушень норм закону при звільненні ОСОБА_3 із займаної нею посади є вірним, оскільки на підприємстві дійсно відбулося реальне скорочення штату, позивач була завчасно попереджена про майбутнє вивільнення, їй були запропоновані вакантні посади на підприємстві відповідно до її освітньо-кваліфікаційного рівня, однак позивач відмовилася від вказаних пропозицій.

Також, судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки суд встановив, що звільнення відбулось відповідно до закону, а стягнення середнього заробітку може мати місце лише при встановленні незаконності звільнення і як наслідок вимушеного прогулу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині суд правильно виходив з положень ст.ст. 13, 47, 97, 116 КЗпП України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», п. 4.3 Колективного договору, а також п.п. 2.1-2.3, 2.5, 7 Положення про оплату праці в КП «Вінницяміськтеплоенерго» (додаток №9 до Колективного договору), встановивши, що відповідач при нарахуванні заробітної плати та інших складових діяв у спосіб і в межах повноважень наданих йому законом та колективним договором.

Відмовляюючи в позові в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд першої інстанції, врахувавши положення ст.237-1 КЗпП України, вірно виходив з того, що ці вимоги є безпідставними, так як в даному випадку порушень трудових прав позивача не встановлено.

Враховуючи наведене, у справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін як таке, що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а подану апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 312-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.О. Голота

Судді: В.С. Вавшко

ОСОБА_7

/підписи/

Згідно з оригіналом: