РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі: Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллонж» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Відкрите акціонерне товариство «Завод «КІНАП», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута Ірина Володимирівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Завод «КІНАП», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллонж» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року в задоволенні позову ТОВ «Аллонж» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ВАТ «Завод «КІНАП», ПН КМНО Леута І.В., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності відмовлено.

У червні 2015 року представник позивача звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного судум. Києва від 25.09.2013.

Свої вимоги обґрунтував тим, що при ухвалені зазначеного рішення, суд, відмовляючи в позові, посилався на рішення господарського суду міста Києва від 09.01.2013 у справі № 5011-9/11238-2012. Вказував, що дане рішення було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2015, залишеною в силі ухвалою ВСУ від 21.10.2015.

Справа № 2605/7478/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2702/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Белоконна І.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Посилаючись на те, що вказані обставини є нововиявленими, просив задовольнити заяву про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2013 та ухвалити нове, яким позовні вимоги ТОВ «Аллонж» задовольнити.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року заяву ТОВ «Аллонж» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2013 задоволено.Скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва 25.09.2013.

Позов ТОВ «Аллонж» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ВАТ «Завод «КІНАП», ПН КМНО Леута І.В., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень, загальна площа відчужуваних нежилих приміщень 133,60 кв. м, розташованих за адресою: 04073, АДРЕСА_1, укладений 14.01.2010 між ВАТ «Завод «КІНАП» та ОСОБА_1, посвідчений нотаріусом КМНО Леута І.В., зареєстрований в реєстрі за №6.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень, загальна площа відчужуваних нежилих приміщень 181,25 кв. м, розташованих за адресою: 04073, АДРЕСА_1, укладений 14.01.2010 між ВАТ «Завод «КІНАП» та ОСОБА_1, посвідчений нотаріусом КМНО Леута І.В., зареєстрований в реєстрі за №5.

Витребувано у ОСОБА_2 на користь ТОВ «Аллонж» нежиле приміщення 2-го поверху виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б) площею 127,30 кв. м. та нежиле приміщення 2-го поверху заводоуправління (в літ. А) частина приміщення № 1 (групи приміщень № 1) площею 178,95 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та забов'язано ОСОБА_2 передати вказані приміщення в ТОВ «Аллонж».

Витребувано у ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аллонж» нежиле приміщення 2-го поверху виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б) площею 6,3 кв. м. та нежиле приміщення 2-го поверху заводоуправління (в літ. А) частина приміщення в групі приміщень № 1 площею 2,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та забов'язано його передати ці приміщення в ТОВ «Аллонж».

Визнано за ТОВ «Аллонж» право власності на нежиле приміщення 2-го поверху виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б) площею 127,30 кв. м. та нежиле приміщення 2-го поверху заводоуправління (в літ. А) частина приміщення № 1 (групи приміщень № 1) площею 178,95 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ТОВ «Аллонж» право власності на нежиле приміщення 2-го поверху виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б) площею 6,3 кв. м. та нежиле приміщення 2-го поверху заводоуправління (в літ. А) частина приміщення в групі приміщень № 1 площею 2,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Аллонж» відшкодування судових витрат у розмірі 3131,07 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Аллонж» відшкодування судових витрат у розмірі 87,93 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

ОСОБА_2 зазначив, що між ним та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу нежилого приміщення, відповідно до якого нежиле приміщення, площею 127,30 кв.м. було передано у власність ОСОБА_2 Даний договір не був визнаний недійсним, а відтак вважав, що доводи позивача щодо необхідності витребування та визнання права власності за ТОВ «Аллонж» на спірні нежилі приміщення не ґрунтуються на вимогах закону.

Вказував, що придбав у власність нежилі приміщення на підставі договору купівлі-продажу, діяв в межах умов договору, набув право власності, а тому є добросовісним набувачем.

Звернув увагу на те, що ОСОБА_1 набув право власності на вказані приміщення на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 14.01.2010, укладеного з ВАТ «Завод «КІНАП» , який також не був визнаний недійсним.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2, просив рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також, не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

ОСОБА_1 зазначив, що постанова Вищого господарського суду України від 16.06.2015 не має преюдиційного значення для даної справи, а скасування рішення Господарського суду м. Києва від 09.01.2013 не тягне за собою інше за змістом вирішення спору.

Вважав, що у суду були відсутні підстави для задоволення вимог ТОВ «Аллонж» про визнання недійсними договорів, а відтак і вимог про витребування від відповідачів та визнання за ним права власності на нежилі приміщення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1, просив рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Крім того, з апеляційною скаргою до суду звернувся представник ПАТ «Завод «КІНАП», мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Представник зазначив, що постанова Вищого господарського суду України від 16.06.2015 не має преюдиційного значення для даної справи, у зв'язку з різним суб'єктним складом учасників судового розгляду, відтак у даному випадку ТОВ «Аллонж» мало звертатися до суду з новим позовом, а не з заявою про перегляд рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2013 у зв'язку з нововиявленим обставинами.

Вказував, що суд неповно дослідив обставини справи та не визначився, які саме приміщення є предметом позову.

Наголошував, що ТОВ «Аллонж» просило визнати недійсними: договір купівлі-продажу нежилих приміщень, загальна площа відчужуваних нежилих приміщень 133,60 кв. м, розташованих за адресою: 04073, АДРЕСА_1, укладений 14.01.2010 між ВАТ «Завод «КІНАП» та ОСОБА_1 та договір купівлі-продажу нежилих приміщень, загальна площа відчужуваних нежилих приміщень 181,25 кв. м, розташованих за адресою: 04073, АДРЕСА_1, укладений 14.01.2010 між ВАТ «Завод «КІНАП» та ОСОБА_1

Разом з тим, вимог до ВАТ «Завод «КІНАП» заявлено не було, та ВАТ «Завод «КІНАП» приймало участь у справі в якості третьої особи, а тому були відсутні підстави для задоволення вимог позивача про визнання недійсними цих договорів, та вимог про витребування від відповідачів та визнання за ним права власності на нежилі приміщення.

Звертав увагу суду на те, що способи захисту прав позивача не відповідають змісту правовідносин, у зв'язку з тим, що останній просив одночасно визнати недійсним договори, витребувати майно, а також визнати за ним право власності, однак це не відповідає вимогам Закону.

Враховуючи наведене, представник ПАТ «Завод «КІНАП»просив рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 рокускасувати та постановити ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2013.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1, його представник та представник відповідача ОСОБА_2 просили апеляційні скарги задовольнити з наведених у них підстав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 31.03.2006 між ВАТ «Завод «КІНАП» та ТОВ «Аллонж» укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень загальною площею 403,8 кв.м., що становило 8/1000 частин від майнового комплексу площею 48432, 9 кв.м. (а.с. 9, Т.1).

21.07.2006 між ВАТ «Завод «КІНАП» та ТОВ «Аллонж» укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень загальною площею 5474,9 кв.м., що становить 113/1000 частин від майнового комплексу площею 48432,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10, Т.1).

21.07.2006 між ВАТ «Завод «КІНАП» та ТОВ «Аллонж» укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень загальною площею 2791,6 кв.м., що становить 58/1000 частин від майнового комплексу площею 48432,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, Т.1).

24.10.2006 між ВАТ «Завод «КІНАП» та ТОВ «Аллонж» укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень загальною площею 197,00 кв.м., що становить 4/1000 частин від майнового комплексу площею 48432,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, Т.1).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Сила Закону» від 22.05.2008 у справі № 3/2008 за позовом ВАТ «Завод «КІНАП» до ТОВ «Аллонж» про визнання недійсними договорів купівлі продажу визнано недійсними вищевказані договори купівлі-продажу та визнано за ВАТ «Завод «КІНАП» право власності на об'єкти нерухомого майна:

- нежилі приміщення, загальна площа відчужуваних приміщень становить 403,8 кв.м., що становить 8/1000 частин (від майнового комплексу пл.48432,9 кв.м.);

- нежилі приміщення, загальна площа відчужуваних приміщень становить 5474,9 кв.м., що становить 113/1000 частин (від майнового комплексу пл.48432,9 кв.м.);

- нежилі приміщення, загальна площа відчужуваних приміщень становить 2791 кв.м., що становить 58/1000 частин (від майнового комплексу пл.48432,9 кв.м.);

- нежилі приміщення, загальна площа відчужуваних приміщень становить 197 кв.м., що становить 4/1000 частин (від майнового комплексу пл.48432,9 кв.м.);

14.01.2010 ВАТ «Завод «КІНАП» уклав з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу нежилих приміщень, загальна площа відчужуваних нежилих приміщень 133, 60 кв.м., що розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1 (а.с. 151, Т.1).

14.01.2010 ВАТ «Завод «КІНАП» уклав з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу нежилих приміщень, загальна площа відчужуваних нежилих приміщень 181,25 кв.м., що розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1. Таким чином, належні ТОВ «Аллонж» приміщення перейшли у володіння ОСОБА_1

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.11.2010 у справі № 22/228 скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Сила Закону» від 22.05.2008 року № 3/2008.

29.05.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення 2-го поверху заводоуправління(в літ. А) частини групи приміщень № 1 площею 178, 95 кв.м., що складає 46/10000 частин від майнового комплексу площею 39709, 40 кв.м. та нежиле приміщення 2-го поверху виробничого корпусу № 1 (літ. Б) площею 127, 30 кв.м., що складає 3/1000 частини від майнового комплексу площею 37 709, 40 кв.м. за адресою: 04073,АДРЕСА_1 (а.с. 104-107, Т.1).

29.05.2012 року між сторонами складено акт приймання - передачі нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2, а ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_1 нежиле приміщення 2-го поверху заводоуправління (в літ. А) частини приміщень № 1 площею 178, 95 кв.м., що складає 46/10000 частини від майнового комплексу площею 39709,40 кв.м. та нежиле приміщення 2-го поверху виробничого корпусу № 1(літ. Б) площею 127, 30 кв.м., що складає 3/1000 частини від майнового комплексу площею 39709, 40 кв.м., за адресою: 04073,АДРЕСА_1 (а.с. 18, Т.1).

Згідно договору купівлі-продажу від 29.05.2012 року ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 прийняв не всі нежилі приміщення, які були ОСОБА_1 придбані у ВАТ «Завод «КІНАП», а лише частину. У власності ОСОБА_1 залишилась частина нежилого приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б) 2-го поверху площею 6,3 кв.м., а також залишилась частина нежилого приміщення заводоуправління (в літ. А), 2-го поверху площею 2,3 кв.м. Вказані приміщення не були передані за актом приймання-передачі від 29.05.2012.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2015 заяву ТОВ «Аллонж» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Києва від 09.01.2013 задоволено (а.с. 173, Т.2).

Рішення господарського суду міста Києва від 09.01.2013 скасовано. Позов задоволено, визнано за ТОВ «Аллонж» право власності на:

1) нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальні (літ. Б): І поверх - площею 458,10 м2, частина II поверху - площею 318,30 м2, III поверх - площею 454,30 м2, IV поверх - площею 454,90 м2, V поверх площею 455,80 м2, VI поверх - площею 457,90 м2, підвал площею 58,70 м2,загальною площею 2658,00 м2, що становить 67/1000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

2) нежилі приміщення 1-го поверху (літ. Б виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня): приміщення 10 площею296,9 м2, приміщення 9 пл.18,10 м2, приміщення 4 пл.88,80 м2, загальною площею 403,80 м2, що становить 1/100 частину (від майнового комплексу 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

3) нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б): І поверх - площею 621,90 м2, II поверх - 1077,10 м2, III поверх - площею 1142,35 м2, IV поверх площею 1033,0 м2, V поверх - площею 1 115,70 м2, технічний поверх площею 396,60 м2, загальною площею 5386,65 м2, що становить 136/1000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

4) нежилі приміщення ІІ поверху заводоуправління (в літ. А): частина приміщення № 1 (групи приміщень № 1)площею 5,65 м2, приміщення № 5-а - площею 10,10 м2, загальною площею 15,75 м2, що становить 4/10000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 м2, розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

5) нежиле приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б,): III поверху площею 88,25 м2, що розташоване за адресою: 04073,АДРЕСА_1;

Витребувано у ТОВ «Аріна К» на користь ТОВ «Аллонж»:

1) нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальні (літ. Б): І поверх - площею 458,10 м2, частина II поверху - площею 318,30 м2, III поверх - площею 454,30 м2, IV поверх - площею 454,90 м2, V поверх площею 455,80 м2, VI поверх - площею 457,90 м2, підвал площею 58,70 м2,загальною площею 2658,00 м2, що становить 67/1000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073,АДРЕСА_1;

2) нежилі приміщення 1-го поверху (літ. Б виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня): приміщення 10 пл.296,9 м2, приміщення 9 площею18,10 м2, приміщення 4 пл.88,80 м2, загальною площею 403,80 м2, що становить 1/100 частину (від майнового комплексу 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

3) нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б'): І поверх - площею 621,90 м2, II поверх - 1077,10 м2, III поверх - площею 1142,35 м2, IV поверх площею 1033,0 м2, V поверх - площею 1 115,70 м2, технічний поверх площею 396,60 м2, загальною площею 5386,65 м2, що становить 136/1000 частин (від майнового комплексу пл. 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

4) нежилі приміщення ІІ-го поверху заводоуправління (в літ. А): частина приміщення № 1 (групи приміщень № 1)площею 5,65 м2, приміщення № 5-а - площею 10,10 м2, загальною площею 15,75 м2, що становить 4/10000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1.

Витребувано у ВАТ «Завод КІНАП» на користь ТОВ «Аллонж» нежиле приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б,): III поверху площею 88,25 м2, розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1.

Ухвалюючи 25 вересня 2013 року рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Аллонж» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ВАТ «Завод «КІНАП», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута І.В. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, Оболонський районний суд м. Києва виходив з положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Суд послався на рішення господарського суду м. Києва від 09 січня 2013 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Аллонж» до ТОВ «Аріна-К», ВАТ «Завод «КІНАП» про витребування з чужого незаконного володіння :

1) нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальні (літ. Б): І поверх - площею 458,10 м2, частина II поверху - площею 318,30 м2, III поверх - площею 454,30 м2, IV поверх - площею 454,90 м2, V поверх площею 455,80 м2, VI поверх - площею 457,90 м2, підвал площею 58,70 м2,загальною площею 2658,00 м2, що становить 67/1000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073,АДРЕСА_1;

2) нежилі приміщення 1-го поверху (літ. Б виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня): приміщення 10 пл.296,9 м2, приміщення 9 площею18,10 м2, приміщення 4 пл.88,80 м2, загальною площею 403,80 м2, що становить 1/100 частину (від майнового комплексу 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

3) нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б'): І поверх - площею 621,90 м2, II поверх - 1077,10 м2, III поверх - площею 1142,35 м2, IV поверх площею 1033,0 м2, V поверх - площею 1 115,70 м2, технічний поверх площею 396,60 м2, загальною площею 5386,65 м2, що становить 136/1000 частин (від майнового комплексу пл. 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

4) нежилі приміщення ІІ-го поверху заводоуправління (в літ. А): частина приміщення № 1 (групи приміщень № 1)площею 5,65 м2, приміщення № 5-а - площею 10,10 м2, загальною площею 15,75 м2, що становить 4/10000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 м2), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1 та нежиле приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б,): III поверху площею 88,25 м2, розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1 та визнання права власності на вказане майно. Оскільки суд першої інстанції виходив з преюдиційності рішення господарського суду м. Києва від 09 січня 2013 року, тому його скасування постановою Вищого господарського суду України від 16 червня 2015 року є підставою для перегляду рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року згідно п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України. Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Аллонж» про перегляд рішення Оболонського районного суду м.Києва від 25 вересня 2013 року.

Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «Аллонж» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ВАТ «Завод «КІНАП», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута І.В., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу частини нежилих приміщень, укладених між ОСОБА_1 і ВАТ «Завод «КІНАП» 14 січня 2010 року, а також договору купівлі-продажу частини нежилих приміщень, укладених між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 29 травня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення договору від 14 січня 2010 року ВАТ «Завод «КІНАП» не був власником нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1. Такий висновок суду ґрунтувався на тому, що правовстановлюючий документ ВАТ «КІНАП» щодо нежилих приміщень, яким було рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Сила Закону» від 22 травня 2008 року у справі № 3/2008,було скасовано рішенням господарського суду м. Києва від 26 листопада 2010 року.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим та погоджується в цій частині з доводами апеляційних скарг ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ВАТ «Завод «КІНАП».

Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «Аллонж» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що відповідачами по справі ТОВ «Аллонж» були визначені лише фізичні особи ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які є набувачами майна. ВАТ «Завод «КІНАП» - відчужувач частини нежилих приміщень зазначений ТОВ «Аллонж» як третя особа без самостійних позовних вимог, а не відповідач.

З огляду на предмет спору та підстави позову, відповідачами в справі за позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним мають бути відчужувач та набувач майна.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки ВАТ «Завод «КІНАП» вчинив оспорювані дії щодо відчуження майна, є суб'єктом порушених прав та оспорюваних правовідносин, але не був визначений ТОВ «Аллонж» як відповідач по справі, дана обставина є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову ТОВ «Аллонж» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень.

Помилкове рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ТОВ «Аллонж» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Аллонж» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

За змістом ч.1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 02 вересня 2015 року у справі № 6-1168цс15 відповідно до частини третьої статті 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Якщо таке майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право його витребувати від добросовісного набувача у всіх випадках.

Судом встановлено та це не заперечувалося відповідачами, що рішенням господарського суду м. Києва від 26 листопада 2010 року було скасоване рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Сила Закону» від 22 травня 2008 року у справі № 3/2008, яким визнано недійсними договори купівлі-продажу нежилих приміщень, укладених між ВАТ «Завод КІНАП» та ТОВ «Аллонж» від 31.03.2006, 21.07.2006, 21.07.2006 та від 24.10.2006.

Вказаним рішенням господарського суду м. Києва від 26 листопада 2010 року відновлено право власності ТОВ «Аллонж» на - нежилі приміщення, загальна площа відчужуваних приміщень становить 403,8 кв.м., що становить 8/1000 частин (від майнового комплексу пл.48432,9 кв.м.);

- нежилі приміщення, загальна площа відчужуваних приміщень становить 5474,9 кв.м., що становить 113/1000 частин (від майнового комплексу пл.48432,9 кв.м.);

- нежилі приміщення, загальна площа відчужуваних приміщень становить 2791 кв.м., що становить 58/1000 частин (від майнового комплексу пл.48432,9 кв.м.);

- нежилі приміщення, загальна площа відчужуваних приміщень становить 197 кв.м., що становить 4/1000 частин (від майнового комплексу пл.48432,9 кв.м.);

Оскільки спірні приміщення вибули з володіння ТОВ «Аллонж» на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Сила Закону» від 22 травня 2008 року, яке в подальшому було скасовано, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що спірне майно вибуло з володіння ТОВ «Аллонж» поза його волею і вимоги позивача про витребування майна від ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Аллонж» про визнання права власності на спірні нежилі приміщення.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Заперечуючи проти позову ТОВ «Аллонж» про визнання права власності на спірні нежилі приміщення, відповідачі посилаються на те, що майно, яке вибуло з власності позивача поза його волею, не співпадає з тим майном, власником якого вони є на підставі договорів купівлі-продажу. Зокрема, 29.05.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення 2-го поверху заводоуправління(в літ. А) частини групи приміщень № 1 площею 178, 95 кв.м., що складає 46/10000 частин від майнового комплексу площею 39709. 40 кв.м. та нежиле приміщення 2-го поверху виробничого корпусу № 1 (літ. Б) площею 127.30 кв.м., що складає 3/1000 частини від майнового комплексу площею 37 709, 40 кв.м. за адресою: 04073,АДРЕСА_1 (а.с. 104-107, Т.1).

29.05.2012 року між сторонами складено акт приймання - передачі нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2, а ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_1 нежиле приміщення 2-го поверху заводоуправління (в літ. А) частини приміщень № 1 площею 178, 95 кв.м., що складає 46/10000 частини від майнового комплексу площею 39709,40 кв.м. та нежиле приміщення 2-го поверху виробничого корпусу № 1(літ. Б) площею 127.30 кв.м., що складає 3/1000 частини від майнового комплексу площею 39709, 40 кв.м., за адресою: 04073,АДРЕСА_1 (а.с. 18, Т.1).

Згідно договору купівлі-продажу від 29.05.2012 року ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 прийняв не всі нежилі приміщення, які були ОСОБА_1 придбані у ВАТ «Завод «КІНАП», а лише частину. У власності ОСОБА_1 залишилась частина нежилого приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б) 2-го поверху площею 133,6 мінус127,3 дорівнює 6,3 кв.м., а також залишилась частина нежилого приміщення заводоуправління (в літ. А), 2-го поверху площею181,25 мінус 178,95 дорівнює 2,3 кв.м. Вказані приміщення не були передані за актом від 29.05.2012.

Колегія суддів вважає дані заперечення відповідачів безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладали договори про набуття права власності на частину спірних нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1, які були відчужені ВАТ «КІНАП». Відповідачі не довели, що належні їм на праві власності частини нежилих приміщень за даною адресою є новоствореним майном, а не частиною майна, яке вибуло з володіння ТОВ «Аллонж».

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Аллонж» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а також визнання права власності підлягає залишенню без змін.

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК України, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Завод «КІНАП», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллонж» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Відкрите акціонерне товариство «Завод «КІНАП», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута Ірина Володимирівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллонж» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Відкрите акціонерне товариство «Завод «КІНАП», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута Ірина Володимирівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень відмовити.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: