Справа № 462/1710/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Гули М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за поданням державного виконавця Личаківського Відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

в с т а н о в и в :

Заявник державний виконавець Личаківського Відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, зазначивши, що на виконанні у Личаківського Відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №462/1710/14ц від 08.07.2015 року, виданого Залізничним районним судом Львівської області про збільшення розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 250 грн. на аліменти в розмірі 750 грн. від його заробітної плати, починаючи з дня звернення до суду з 05.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 29.10.2015 року відкрито виконавче провадження. Станом на 30.11.2016 р. заборгованість становить 25379 грн., яка є не сплачена. На попередження про сплату боргу та виклики державного виконавця прибути в Личаківський ВДВС боржник не зявлявся і не повідомив причини неявки. Боржником рішення суду не виконується. Просить винести ухвалу якою тимчасове обмежити у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

В судовому засіданні державний виконавець Личаківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції подання підтримав, просить таке задовольнити.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 377-1ч.2 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подання державного виконавця підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Так, положеннями ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Зазначене міститься і в Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5. Ця Інструкція містить окремий розд. XI "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну", в якому передбачено зміст подання державного виконавця при зверненні до суду з визначенням заходів (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України покладається завдання щодо запобігання та недопущення виїзду з України осіб, яких згідно із законодавством тимчасово обмежено у праві виїзду з України, та згідно з п. 4 ст. 20 даного Закону їй надано право не пропускати через державний кордон України осіб, яким за мотивованим письмовим рішенням суду тимчасово обмежено право виїзду з України.

Згідно до п.18 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно з вимогами ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) або якщо щодо нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні ВДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №462/1710/14ц від 08.07.2015 року, виданого Залізничним районним судом Львівської області про збільшення розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 250 грн. на аліменти в розмірі 750 грн. від його заробітної плати, починаючи з дня звернення до суду з 05.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відношенні боржника на підставі ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» 29.10.2015 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду, постанова ВП №49114572.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник у наданий державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду заборгованість не погасив і не вчиняє жодних дій для її погашення, що трактується судом не інакше як ухилення від погашення існуючої заборгованості. Суд враховує, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, існує ризик того, що боржник може залишити територію України, не погасивши наявної заборгованості, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є мотивованим та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.19 ЗУ «Про державну прикордонну службу України»; ст.6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"; ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 223, 294, 377-1, ЦПК України, Узагальнення Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, проведеного Верховним Судом України 01.02.2013 року, суд

ухвалив:

Подання державного виконавця Личаківського Відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ПІН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві виїзду за межі України до моменту виконання зобовязань по виконавчому листу №462/1710/14ц від 08.07.2015 року, виданого Залізничним районним судом Львівської області про збільшення розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 250 грн. на аліменти в розмірі 750 грн. від його заробітної плати, починаючи з дня звернення до суду з 05.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.М.Румілова