У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 06 січня 2005 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди землі, згідно якого він надав відповідачу у строкове платне користування належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,7200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір, за умовами якого було збільшено орендну плату з 442 грн до 1 083,75 грн за рік та змінено строк дії договору з 5 років на 10 років. У 2011-2012 роках відповідач не виплачував позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою, а виплатив її лише у грудні 2013 року. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив розірвати договір оренди землі від 06 січня 2005 року з підстав систематичної несплати орендної плати та стягнути з відповідача 2 710,83 грн заборгованості з орендної плати, 123,36 грн - 3 % річних та 525,74 грн - інфляційного збільшення заборгованості.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо розірвання договору оренди землі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, дійшов вірного висновку про те, що орендна плата сплачувалась відповідачем із порушенням строку, встановленого договором оренди, однак на час подання позову права позивача не були порушені, оскільки орендну плату за 2011-2012 роки, з нарахуванням інфляційних сум та 3 % річних, відповідачем нараховано та виплачено у грудні 2013 року до звернення до суду з указаним позовом. А сам по собі факт несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2011-2012 роки не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов