Справа № 466/9970/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2016 р. Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого-судді Ковальчука О.І.

при секретарі Папінко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 19.10.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 19.10.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2/466/979/15 від 24.04.2015р. про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12.03.2015 р. у справі №466/921/15-ц за позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості, пені за кредитним договором. За заявою ПАТ «КРЕДОБАНК» від 03.06.2015 р. Вих №2015/06/03-1 державним виконавцем Труш А.А. 12.06.2015р. була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 47793097.

01.12.2015р. зайшовши в єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (ВП№47793097) з метою перевірки інформації по виконавчому провадженню було виявлено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві датовану 19 жовтня 2015 року, винесену державним виконавцем Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_1

У постанові, як на підставу повернення виконавчих документів стягувачу, державний виконавець посилається на п.2 ч.1 ст.47 З'У «Про виконавче провадження», та зазначає, що провести стягнення з доходів боржника неможливо, оскільки у виконавчому документі відсутні відомості про місце праці та згідно відповіді ДПСУ відомості щодо отримання відсутні.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормами ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Відповідно до частини 8 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Отже державний виконавець з метою виконання передбаченого Законом обов'язку щодо перевірки майна боржника здійснює направлення запитів до реєструючи органів та здійснює вихід за місцем проживання боржника. Ці дії він здійснює не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання.

Крім того, згідно п. 2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (надалі - «Інструкція») державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані ЙОМУ права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Частиною 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до абз. 2 п. 3.12. Інструкції організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби. Державної реєстраційної служби України, банків. Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Отже, державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ було порушено порядок здійснення виконавчого провадження, а саме: не було направлено запити до Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики, не було в повному обсязі перевірено інформацію за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, зокрема, Державний реєстр випусків цінних паперів. Також, державний виконавець не здійснила вихід за місцем проживання боржника.

Таким чином, Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.10.2015 за виконавчим провадженням № 47793097 державного виконавця Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ є необгрунтованою та незаконною, так як державним виконавцем не були вчинені усі необхідні заходи задля примусового виконання рішення, чим було порушено права стягувача та вимоги ст.ст. 6, 11, 40 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 7 Закону України «Про виконавчу службу України».

В судове засідання представник заявника не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представником була подана заява про підтримання вимог у повному обсязі та розгляд скарги у його відсутності.

Оскаржувані особи в судове засідання не з» явились та не повідомили суд про причину неявки, а тому суд вважає, що перешкод для розгляду скарги немає.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів.

Відповідно до постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 від 12.06.2015 року, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2/466/979/15 виданим 24.04.2015р. Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» 1490,00грн.

З постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 від 19.10.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві вбачається, що провести стягнення з доходів боржника неможливо, оскільки у виконавчому документі відсутні відомості про місце праці та згідно відповіді ДПСУ відомості щодо джерел отримання відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім»ї, відсутність присудженого майна в натурі стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Проте, державним виконавцем не були використані в повному обсязі надані йому права та обов»язки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі і звернення до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, а винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Отже, державний виконавець Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1, у даному випадку, не вправі був виносити оскаржувану постанову, оскільки, у випадках передбачених законом мав право звертатися в суд із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що скарга є підставна та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 209, 210, 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачеві від 19.10.2015 р., винесеної в рамках виконавчого провадження №47793097.

Зобов'язати державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ ОСОБА_1 відновити виконавче провадження № 47793097.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3