Єдиний унікальний номер 226/3177/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1167/2016
Єдиний унікальний номер 226/3177/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/1167/2016
Головуючий в 1 інстанції Клепка Л.І. Доповідач Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Біляєвої О.М.,

суддів Азевича В.Б., Новікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 29 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 29 квітня 2016 року позов задоволено.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 43015 від 25 червня 2013 року в сумі 166796 грн. 23 коп., з яких 144262 грн. 55 коп. заборгованість за тілом кредиту, 22533 грн. 68 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки не урахував не доведення позивачем прав нового кредитора до відповідача письмовими доказами про відступлення права вимоги, зокрема оригіналами додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги, акту приймання-передачі прав вимоги та додатку до нього; належного повідомлення боржника про відступлення прав вимоги.

У судовому засіданні ОСОБА_2, який є представником ОСОБА_1, підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» і ОСОБА_1 звернулися із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів факт виникнення у публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав нового кредитора за кредитним договором, укладеним 25 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» і ОСОБА_1 Останній належним чином не виконує зобовязання за цим договором, унаслідок чого утворилась заборгованість.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено і це підтверджується матеріалами справи, що 25 червня 2013 року публічне акціонерне товариство «Астра Банк» і ОСОБА_1П уклали кредитний договір № 43015, за умовами якого останній отримав грошові кошти у розмірі 169999 грн. 41 коп. і зобовязався щомісячно погашати кредит і сплачувати відсотки за користування кредитом за ставкою у розмірі 16,99% річних з кінцевим строком повернення кредиту 25 червня 2018 року (ас. 5-16 т. 1).

З 25 вересня 2014 року ОСОБА_1 не сплачував щомісячні платежі за кредитом та відсотки за користування ним, унаслідок чого у нього виникла заборгованість (ас. 18, 66 т. 1).

02 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» і публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір відступлення прав вимоги (ас. 100-103 т. 1).

Відповідно до вимог пункту 2.3 цього договору сторони підписали акт приймання-передачі прав вимоги, який є підтвердженням відступлення прав вимоги за кредитними зобовязаннями, в тому числі за кредитним договором № 43015 щодо зобов'язання ОСОБА_1 перед кредитором (ас.104, 108 т. 1).

Відповідачу було направлено письмове повідомлення про відступлення (ас. 118-123 т. 1).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про надання позивачем належних та допустимих доказів щодо виникнення у публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав нового кредитора за кредитним договором, укладеним 25 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» і ОСОБА_1П, відповідає обставинам справи і не спростовується доводами апеляційної скарги.

Відсутність оригіналів документів, підтверджуючих відступлення прав вимоги, не є підставою для висновку про недоведеність прав нового кредитора, оскільки позивачем надані належним чином завірені копії.

На порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідач, заперечуючи проти позову, належних та допустимих доказів на спростування цих обставин не надав.

Судом також установлено, що в період з 25 вересня 2014 року до дня розгляду справи судом ОСОБА_1 не здійснював платежі відповідно до умов кредитного договору.

Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості на користь нового кредитора, врахувавши те, що неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обовязку погашення кредиту взагалі.

Під час розгляду справи суд установив, що укладаючи договір відступлення права вимоги (ст.ст. 513, 514, 516, 517, 1077, 1078,1082 , 1084 ЦК України), банк і фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тому до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти кредитування.

Тобто, належним виконанням зобов'язання з боку боржника є повернення кредиту у строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

На підтвердження розміру заборгованості, яка утворилась станом на 28 липня 2015 року, позивачем наданий розрахунок, згідно з яким розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 43015 від 25 червня 2013 року перед новим кредитором складає 166796 грн. 23 коп., з яких 144262 грн. 55 коп. заборгованість за тілом кредиту, 22533 грн. 68 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (ас. 18, 66 т. 1).

Розмір заборгованості, визначений публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», відповідачем не спростований і не оспорюється. ОСОБА_1 у апеляційній скарзі також визнає факт невиконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів з вересня 2014 року.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи правильно встановив обставини, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Установивши, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд на підставі ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 29 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді