АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/9711/14-ц Головуючий у 1 інстанції - Мальченко О.В.
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/8550/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- СоколовоїВ.В.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Бічан Марини Артурівни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов Володимир Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 06.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим Володимиром Юрійовичем та зареєстрований в реєстрі за № 2088- таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредитні ініціативи» Бічан Марина Артурівна просила скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Зазначала, що рішення суду було постановлено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону. Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що наявність рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором та ненадання цього рішення нотаріусу, свідчить про те, що нотаріус не перевірив безспірність заборгованості по кредитному договору. Безпідставним є також висновок суду першої інстанції про ненадання нотаріусу документів, що свідчать про відступлення права вимоги за іпотечним договором, так як такі документи були надані нотаріусу. Не ґрунтується на встановлених обставинах справи, досліджених доказах та вимогах закону і висновок суду про ненадання приватному нотаріусу доказів вручення повідомлення боржнику про усунення порушення, так як у матеріалах справи є копія реєстру поштових відправлень та копія зворотного повідомлення про отримання ОСОБА_6 вимоги про усунення порушень. Вважає, що рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14 липня 2015 року апеляційну скаргу Бічан Марини Артурівни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відхилено. Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16 грудня 2024 року залишено без змін.

23 березня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ДуднікМарини Артурівни, яка діє від імені товариства з обмеженою відповідальністю « Кредитні ініціативи», задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду м.Києва від 14 липня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до цього суду.

В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не з»явився, про день та час слухання справи товариство повідомлено у встановленому законом порядку, причину неявки свого представника суду не повідомило, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_4ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов Володимир Юрійович в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу в його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 2615/1207/71-046. За умовами вказаного договору ОСОБА_4 було надано кредит у розмірі 120 000 доларів США, який вона зобов'язувалася повернути та сплатити проценти за користування ним.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28 грудня 2007 між ОСОБА_4 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено іпотечний договір № 2615/1207/71-046-Z-46, за умовами якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_9 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором від 28 грудня 2007 року у розмірі 148 268, 13 доларів США.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» був укладений договір факторингу № 15..

28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу, за умовами якого клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначеними у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення.

6 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2088, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі 1 493 821 грн. 67 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу не було надане рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2012 року, яким у т. ч. з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за кредитним договором, нотаріусом не перевірено, за який період часу було стягнуто заборгованість за вказаним рішенням суду, нотаріусу не надані документи, що свідчать про відступлення права вимоги за іпотечним договором, докази про повідомлення боржника про відступлення права вимоги та документи, що підтверджують вручення боржнику вимоги про усунення порушення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, досліджених судом доказах та вимогах закону з огляду на наступне.

Так, згідно вимог частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України « Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що приватному нотаріусу Пономарьову В.Ю. для вчинення виконавчого напису відповідачем в підтвердження наявності заборгованості були подані наступні документи: кредитний договір, договір іпотеки, розрахунок заборгованості станом на 1 жовтня 2013 року, заява про вчинення виконавчого напису, вимога до ОСОБА_4 про усунення порушень, реєстр поштових відправлень, договір про відступлення прав за іпотечними договорами, договір про передачу прав за іпотечним договором , витяг з договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, договір факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, договір факторингу від 28 листопада 2012 року, витяг з реєстру до договору факторингу від 28 листопада 2012 року, а тому висновок суду першої інстанції про ненадання нотаріусу документів, що свідчать про відступлення права вимоги за іпотечним договором, є безпідставним, а доводи апеляційної скарги про невідповідність цього висновку обставинам справи та наданим доказам є обґрунтованими.

Наданий нотаріусу розрахунок заборгованості обчислений новим кредитором за період із 28 листопада 2012 року по 1 жовтня 2013 року, згідно якого заборгованість за кредитом складає суму 115 563,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ - 923 695 грн. 6 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом складає суму 70 827,80 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ - 566 126 грн. 61 коп.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_9 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 148 268, 13 доларів США, з яких 115563 долари США заборгованість по кредиту та 32705,13 доларів США заборгованість по процентах

Таким чином, заборгованість за кредитом, на погашення якої за виконавчим написом звернуто стягнення на предмет іпотеки, не відрізняється від тієї, яка стягнута судовим рішенням. Відмінність має лише розмір заборгованості по процентах. Збільшення цієї заборгованості відповідач обґрунтовував тим, що після ухвалення рішення кредит позичальником не погашався.

Доводи апеляційної скарги про неправильність висновків суду першої інстанції про те, що наявність рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором та ненадання цього рішення нотаріусу, свідчить про те, що нотаріус не перевірив безспірність заборгованості по кредитному договору, колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на наступне.

.Безспірною є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована. Розмір процентів, порядок нарахування визначено умовами кредитного договору.

Після отримання вимоги до ОСОБА_4 про усунення порушень, вона заперечень щодо правильності нарахування процентів після ухвалення судового рішення не подавала, їх розмір нею не оспорювався.

Ухвалення судом рішення не припиняє зобов'язання сторін, тому нарахування процентів до повернення кредиту відповідає положенням ст. ст. 1048, 1054 ЦК України. Дані про те, що у кредитному договорі встановлений інший період нарахування процентів, відсутні.

Обгрунтованими є також доводи апеляційної скарги про неправильність висновків суду першої інстанції, що, в порушенні вимог п.283 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", приватному нотаріусу не було надано доказів вручення повідомлення боржнику про усунення порушення, так як в матеріалах справи є копія реєстру поштових відправлень та копія зворотного повідомлення про отримання ОСОБА_6 вимоги про усунення порушень ( т.1, а.с.89-92, 188-190).

Відповідно до вимог п.283 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Мінюсту України № 20/5 від 03.03.2004 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та ( або) іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

З матеріалів справи вбачається, що вимога про усунення порушень була направлена ОСОБА_4 30.10.2013 року, отримана нею 05.11.2013 року, а виконавчий напис нотаріусом було вчинено 06 грудня 2013 року, тобто, після спливу 30 днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень, як того вимагає п. 283 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України".

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16 грудня 2014 року про задоволення позову, визнання виконавчого напису, вчиненого 06.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим Володимиром Юрійовичем та зареєстрованого в реєстрі за № 2088- таким, що не підлягає виконанню, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ПономарьовВолодимир Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України « Про нотаріат», ст.ст. 33, 35 Закону України « Про іпотеку», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.ст. ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредитні ініціативи» Бічан Марини Артурівни задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов Володимир Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: