У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Максимчук З.М., Григоренко М.П.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення компенсації за порушення авторського права,-

в с т а н о в и л а :

21 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за порушення авторського права

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за порушення авторського права в розмірі 229 026 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що при ухваленні рішення суд виходив з того, що позивачка є автором літературного твору "Капітошка" і їй належать особисті немайнові та майнові права на цей твір, а назва "Капітошка" є оригінальною.

Такі висновки суду суперечать фактичним обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Назву твору "Капітошка" не можна вважати оригінальною у зв'язку з використанням її на ціннику товару без підтвердження належними доказами.

Посилання суду в якості доказів на висновки експертизи по іншим цивільним справам є необгрунтованими, оскільки не є допустимими у розумінні вимог ст.ст. 57, 59 ЦПК України.

По вказаній цивільній справі експертиза з питань інтелектуальної власності не призначалася, фахівці області інтелектуальної власності в якості свідків не допитувалися, а раніше проведені судові експертизи не можуть бути доказом оригінальності назви твору " Капітошка ", оскільки в них не досліджувалося питання стосовно оригінальності назви твору у разі зазначення її на ціннику товару, що має назву " Капітошка ".

Суд в порушення вимог ст.213 ЦПК України безпідставно дійшов висновку, що ним допущено порушення авторських прав на назву літературного твору " Капітошка".

Вказує, що згідно зображень, на які позивач покликається як на доказ порушення його авторських прав, на упаковках іграшок "Игрушка ванны" відсутній виконаний у фабричний спосіб текст "Капітошка" або інші позначення, які б мали асоціацію з літературним персонажем.

Наявність на ціннику слова "Капітошка" не є публічним доказом примірника або відтворенням будь-якого твору, оскільки не підпадає під визначення "публічний показ", встановлене ст.1 Закону України "Про авторське право та суміжні права".

Текст " Капітошка" на ціннику не є використанням твору також в розумінні ст. 441 ЦК України, якою чітко визначені способи використання твору, також цінник не є невід'ємною частиною упаковки або маркування товару, оскільки його можна відклеїти без ушкодження самого товару та його упаковки.

Дитячі іграшки, які реалізовувалися в роздрібній торгівлі, не є відтворенням персонажу "Капітошка" та не мають з ним нічого спільного, оскільки позивач придбав товар - дитячу іграшку під власною назвою "Игрушка для ванны", який не мав назви "Капітошка".

Судом безпідставно зазначено, що висновок експерта від 28 вересня 2015 року не є сумнівним та не суперечить іншим доказам, що є у матеріалах справи, оскільки експертом не взято до уваги те, що придбані представником позивача іграшки носять назву "Игрушка для ванны", які жодним чином не пов'язані з назвою літературного твору "Капітошка": якщо не доведено факт незаконного використання об'єкту авторського права, то й не має підстав розраховувати збитки у вигляді упущеної вигоди від його використання.

В порушення вимог ч. 1-2 ст.52 Закону України "Про авторське право та суміжні права", п.42 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року судом при визначенні розміру компенсації не враховано жодним чином тривалість та обсяг порушень, дохід, отриманий внаслідок правопорушення, наміри відповідача.

Вимоги компенсації в сумі 229026 грн. 00 коп. є неспіврозмірними збитками, понесеними позивачкою (якщо б такі були доведені), або отриманому доходу, оскільки розмір доходу, отриманого від реалізації товару - дитячої іграшки "Игрушка для ванны", становить 421 грн. 10 коп. (чек №10127390 від 11.01.2015 року - 252 грн. 50 коп., чек №40120710 від 23.11.2014 року - 168 грн. 00 коп.)

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що що ОСОБА_2 є автором літературного твору «Капітошка» і їй належать особисті немайнові та майнові авторські права на цей твір, що підтверджується свідоцтвом від 11 травня 2004 року за № 9967 про державну реєстрацію авторського права на літературний твір «Капітошка».

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 зазначала, що відповідач ФОП ОСОБА_1 неправомірно використовує оригінальну назву твору «Капітошка», здійснюючи роздрібну торгівлю дитячих іграшок, із маркуванням товару «Капітошка».

Статтею 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Згідно з частинами 1-3 ст. 440 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належить: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл та заборону використання твору іншими особами.

Пунктами «г» і «є» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 цього Закону, суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право вимагати виплати компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу в розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат та вимагати публікації в засобах масової інформації даних про допущені порушення авторського права і (або) суміжних прав та судові рішення щодо цих порушень.

В абзаці 9 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

У п. 42 постанови пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» роз'яснено, що відповідно до пункту "г" частини першої статті 52 Закону N 3792-XII суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні.

Розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону N 3792-XII), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування доводів позивачки про те, що дозволу на відтворення оригінальної назви літературного твору «Капітошка», на реалізацію (продаж) товарів під назвою «Капітошка», ОСОБА_2 останньому не надавала.

Доводи відповідача про те, що порушень авторських прав позивачки ним допущено не було спростовуються дослідженими висновками експертів про оригінальність та самостійність назви твору "Капітошка" та проведеною експертизою про розмір упущеної вигоди ОСОБА_3

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 04 червня 2010 року, належним відповідачем у справі про захист авторського права і (або) суміжних прав є особа, яка своїми діями порушила особисті немайнові чи майнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Відповідно до висновку №2664 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз,складеного 28 вересня 2015 року судовим експертом ОСОБА_4 «Упущена вигода, яку позивач як правовласник обєкта інтелектуальної власності могла б реально одержати за звичайних обставин за надання права на відтворення (використання) словесного позначення (оригінальної назви твору «Капітошка») для маркування товару (іграшок пищалок «Капітошка») складає 299028 грн.».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 судом першої інстанції досліджено факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; обєктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням обєкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних обєктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо та дійшов обґрунтованого висновку про те, що назва твору "Капітошка" є самостійним об'єктом відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права», що підлягає правовій охороні, ОСОБА_2 відповідачу жодного дозволу на відтворення імені головного персонажа "Капітошка", оригінальної назви літературного твору "Капітошка" та реалізацію товару з такою назвою не надавала і правильно визначив компенсацію в сумі 229 026 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий А.М. Шеремет

Судді : З.М. Максимчук

ОСОБА_5