У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого жилого приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє від імені Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - ГУ ДСНС у Київській області) звернулось до суду з указаним позовом. Зазначало про те, що на його балансі перебуває житлове приміщення по АДРЕСА_1. Під час проходження служби на посаді начальника караулу 21-СДПЧ м. Бориспіль, що перебуває у структурі ГУ ДСНС у Київській області, ОСОБА_3 протокольним рішенням житлово-побутової комісії ГУ МНС України у Київській області від 19 березня 2007 року було надано кімнату № 17 у цьому будинку. Після звільнення зі служби у листопаді 2014 року ОСОБА_3 не звільнив вказане жиле приміщення та 21 листопада 2014 року подав рапорт про надання йому можливості проживати із сім'єю у вказаному приміщенні до закінчення опалювального сезону. Посилаючись на те, що станом на час звернення до суду з позовом ОСОБА_3 продовжує проживати в ньому, просило задовольнити позов.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_4, який діє від імені Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_3 було надано в користування кімнату у гуртожитку, він більше 10 років проходив службу в органах МНС України, звільнений із служби за станом здоров'я, тому погодився із його висновком про неможливість виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення.

Однак з такими висновками суду погодитися не можна.

Судами встановлено, що з 14 червня 2005 року ОСОБА_3 проходив службу на посаді начальника караулу 21-СДПЧ у м. Борисполі.

20 листопада 2014 року ОСОБА_3, капітана служби цивільного захисту, начальника караулу 23 державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Київській області звільнено зі службу у запас з постановкою на військовій облік за станом здоров'я.

Під час проходження служби ОСОБА_3 відповідно до його рапорту було надано для проживання кімнату № 17 у АДРЕСА_1 а згідно рішення житлово-побутової комісії ГУ МНС України в Київській області від 19 березня 2007 року відповідно до протоколу її засідання № 1 (а. с. 9-13).

Іздоговору найму службових приміщень б/н від 2013 року, укладеного між начальником 5-го ДПРЗ ГУ ДСНС України в Київській області та ОСОБА_3, вбачається, що ГУ ДСНС України в Київській області надало, а ОСОБА_3 прийняв у платне строкове користування однокімнатне житлове приміщення загальною площею 16,8 кв. м, яке розташоване в АДРЕСА_1

Згідно з п. п. 5.1, 5.2 та 5.2.2. вказаного договору термін дії договору встановлено з моменту підписання строком на 12 місяців. При цьому у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору не менш ніж за місяць до закінчення строку його чинності, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були ним передбачені. За вимогою ГУ ДСНС України в Київській області договір може бути розірвано достроково у разі звільнення з органів та підрозділів ДСН України.

Вирішуючи спір, суди виходили із того, що ОСОБА_3 було надане жиле приміщення у гуртожитку, відтак права і обов'язки сторін відносно користування ним, зокрема, щодо виселення, визначаються відповідно до ст. 132 ЖК України.

Статтею 127 ЖК України встановлено, що жилі будинки реєструються в якості гуртожитків у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Дані про те, що будинок по АДРЕСА_1 в якому знаходиться надана для проживання ОСОБА_3 кімната, зареєстрований в якості гуртожитку, у справі відсутні.

У рішенні житлово-побутової комісії, яким відповідачу надано жиле приміщення, не вказано, що воно є гуртожитком, а в укладеному між сторонами договорі найму зазначено про те, що воно є службовим.

Правовий режим службових жилих приміщень та приміщень у гуртожитку, підстави виселення з них громадян, які займають такі приміщення, відрізняється.

Вказівка в судових рішеннях на те, що приміщення знаходяться у гуртожитку долученими до справи доказами не підтверджується, такі в рішеннях судів не наведені.

Оскільки статус жилого приміщення фактично не встановлений, то неможливо погодитись із застосованими судами нормами права, які регулюють виселення із гуртожитків.

Крім цього, вважаючи, що ОСОБА_3 проходив службу в органах МНС України більше 10 років, суди не врахували положень ст. ст. 132, 125 ЖК України згідно яких не підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення особи, які пропрацювали не менше 10 років на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове приміщення.

Зарахування у цей строк роботи на різних підприємствах, в установах, організаціях, які входять до сфери управління одного органу, не передбачено.

Долученими до справи документами не підтверджено службу відповідача більше 10 років в установі, яка надала йому кімнату для проживання.

Наведені порушення судами норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому ухвалені ними рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалене судом першої інстанції рішення, колегія суддів, з урахуванням положень ч. 3 ст. 335 ЦПК України, виходить за межі доводів касаційної скарги, оскільки при розгляді справи встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування і цього рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від імені Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук