Справа № 740/1274/16-ц Провадження № 22-ц/795/1240/2016 Суддя у I інстанції Куровський Ю.В.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя ОСОБА_1
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

16 червня 2016 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

судді: Литвиненко І.В., Мамонової О.Є.,

з участю секретаря судового засідання Шкарупи Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача -ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 травня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» про поновлення на посаді водія та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5749.54 грн. В іншій частині позову відмовлено, стягнуто з Комунального Підприємства «Служба єдиного замовника» судовий збір в розмірі 1378 грн.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» ставить питання про скасування судового рішення та відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на те, що звільнення позивача відбулось у відповідності з вимогами закону, а поновлення його на роботі за рішенням суду є наслідком неналежної оцінки судом першої інстанції доказів, наявних у справі, та порушення норм матеріального права.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з такого.

У квітні 2016 року позивач звернувся з позовом до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» про визнання незаконним наказу КП «Служба Єдиного Замовника» від 03 березня 2016 року №33-к «Про особовий склад», згідно якого його було звільнено з посади водія першого класу у зв»язку із скороченням штату працівників; поновлення його на посаді водія першого класу КП «Служба Єдиного Замовника», стягнення з КП «Служба Єдиного Замовника» на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день фактичного поновлення на роботі моральної шкоди в сумі 5000 грн. Посилався на те, що 03 березня 2016 року він отримав наказ №33-к від 03.03.2016 року «Про особовий склад», згідно до якого його було звільнено з посади водія 1 класу у зв'язку із скороченням штату на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП, між тим звільнення було проведено з порушенням норм трудового законодавства, зокрема процедури, визначеної законом для вирішення питання про переважне право на залишення на роботі.

З матеріалів справи встановлено, що згідно наказу №16-к від 03.05.2013 року позивача було прийнято на роботу до КП «Служба Єдиного Замовника»в порядку переведення на посаду водія.

У зв»язку із листом директора КП «НУВКГ» до директора КП «Служба Єдиного замовника» про наміри дострокового розірвання договору на обслуговування дворової каналізації від 01.07.2011 року, сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 23.02.2016 року про розірвання договору з 01.04.2016 року.

На підставі намірів про розірвання договору на обслуговування дворової каналізації, КП «СЄЗ» було видано наказ №85/1-к/тр від 16.12.2015 року «Про внесення змін до штатного розпису у звязку із скороченням професій», де зазначено про скорочення трьох штатних одиниць водіїв автотранспортних засобів.

В подальшому, наказом від 05.02.2016 року №18-к/тр відповідачем було внесено зміни до наказу від 16.12.2015 року в частині кількості посад, що підлягають скороченню, та визначено до скорочення лише 1 посаду водія автотранспортого засобу.

25.12.2015 року відповідачем було складено акт про відмову ОСОБА_4 підписати попередження про заплановане вивільнення у зв»язку із скороченням чисельності і штату яке заплановане на 25.02.2016 року.

Протоколом засідання тимчасової комісії КП «СЄЗ» №1 від 16.02.2016 року, створеної відповідно до наказу № 09-кв від 15.02.2016 року, було визначено, що скороченню підлягає посада водія, яку обіймав ОСОБА_4, оскільки при рівній кваліфікації водіїв ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, саме у останнього маються догани, що свідчить про його нижчу продуктивність в роботі, в порівнянні з двома іншими водіями.

Зі штатного розпису відповідача за станом на 01.01.2016 року судом було встановлено, що вцілому по підприємству мається 6 посад водіїв автотранспортних засобів (а.с. 68) , а тому встановивши, що на підприємстві відповідача відбулося дійсно скорочення штату працівників-водіїв автотранспортних засобів, пов»язане із змінами в організації виробництва і праці, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що для вирішення питання про те, які з водіїв матимуть переваги на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв»язку зі змінами в організації виробництва і праці, відповідно до правила ч.1 ст 42 КЗпП України, комісії підприємства належало порівнювати показники кваліфікації та продуктивності праці всіх шести водіїв, а не трьох, як це було фактично зроблено комісією відповідача.

Посилання представника Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» на те, що здійснення порівняння показників кваліфікації та продуктивності праці саме серед трьох водіїв проводилось правомірно, оскільки саме вони займалися обслуговуванням того підприємства, з яким відповідачем було розірвано господарські відносини, через що й виникла необхідність проведення скорочення, обгрунтовано не були взятими до уваги судом першої інстанції.

Така позиція суду першої інстанції є вірною, оскільки вона в повній мірі відповідає положенням ст. 42, 49-2 КЗпП України.

Як було зазначено вище, за штатним розписом підприємства до скорочення було в наявності 6 посад водіїв автотранспортних засобів, без визначення, якою роботою займається кожний з них та на яких транспортних засобах, а тому вирішуючи питання про скорочення посади водія, відповідач мав порівнювати відповідні характеристики всіх шести водіїв, що не було зроблено.

Таким чином, у зв»язку з порушенням КП «СЕЗ» положенння ч.1 ст. 42 КЗпП України про працю при звільненні ОСОБА_4 з роботи, суд першої інстанції законно задовольнив його позов про поновлення на роботі та стягнув на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 03.03.2016 року по 11.05.2016 року в сумі 5749,54грн, вирішив питання про розподіл судових витрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що звільнення позивача з підприємства КП«Служба єдиного замовника» відбулось у відповідності з вимогами закону спростовуються матеріалами справи і зокрема документами, проаналізованими вище.

Посилання на незаконність висновку суду про те, що позивачеві всупереч закону не було запропоновано посаду пічника, не заслуговують на увагу, оскільки вказаного висновку в судовому рішенні зазначено не було.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права та упередженість суду, допущену як під час розгляду справи так і при отриманні копії рішення суду, не ґрунтуються на належних доказах та не впливають на законність рішення суду.

Рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» відхилити, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 травня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Голова судового засідання: Судді: