Номер провадження: 22-ц/785/5266/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Артеменко І.А.

- ОСОБА_2

при секретарі Фабіжевській Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, процентів від суми позики та трьох процентів річних від простроченої суми -

ВСТАНОВИЛА:

30 вересня 2015 року позивач звернувся з вказаним позовом, який уточнив 24 лютого 2016 року. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що в 2012 році відповідно до договору позики передав в борг грошові кошти в розмірі 20000 доларів США. Відповідач відповідно до умов договору за користування грошима щомісячно повинен був сплачувати 5 процентів від позиченої суми щомісячно. Але відповідач в порушення умов договору кошти не сплачував посилаючись на фінансові труднощі, у звязку з чим відповідач 27 березня 2014 року склав розписку про те , що він заборгував позивачу разом з відсотками суму в розмірі 45950 доларів США. При цьому позивач зазначає, що при складанні вказаної розписки було здійснено перерахунок по заборгованості по процентам за користування коштів з урахуванням трьох процентів щомісячних платежів.

Остаточно позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі 2359709,74 грн., яка складається з : суми позики в розмірі 1180455,5 грн. , відсотків в сумі 1149274 ,01 грн ., пені за прострочення виконання зобовязань в сумі 29980,23 грн.

Заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 02 листопада 2015 року позов задоволений. 05 січня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 02 листопада 2015 року скасовано .

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу по договору позики в сумі 1 297 720,9 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 7800 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення, яким просить задовольнити його позов у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції частково задовольняючи вимоги виходив з того, що з відповідача підлягає стягненню відповідно до договору позики 20 000 доларів США суми позики, що складає 544 600 грн., відсотки за користування позикою починаючи з 29 квітня 2014 року у розмірі три відсотки річних, що складає 1380 доларів щомісячно ( всього 720 444 ,9 грн.) , 3 відсотка пені за прострочення виконання зобовязання, що складає 32 676 грн.

Судова колегія частково погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судовою колегією встановлено, що сторони у 2012 році склали між собою договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу 20 000 доларів США з сплатою 5 процентів за користування від позиченої суми. Сторони не заперечують дану обставину, про що викладено в їх письмових поясненнях. Тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦК України судова колегія вважає, що вказаний факт не підлягає доказуванню. Відповідач не виконав умови договору позики та виникла заборгованість, у звязку з чим сторони досягли домовленості про погашення заборгованості , яку відповідач виклав у розписці. Так, 27 березня 2014 року сторони між собою склали розписку з приводу того, що ОСОБА_5 взяв гроші в сумі 20 000 доларів США та автомобіль Шкода в кредит (оригінали попередніх розписок на кошти та автомобіль залишаються у ОСОБА_3Б.).По спливу строку домовленості по старим розпискам та не виплат процентів виникла сума боргу у розмірі 45 950 доларів США. За обоюдною згодою зменшені проценти (три процента) строком на рік з правом дострокового повернення. В якості оплати за користування грошима по домовленості сторін здійснюється оплата в сумі три процента щомісячно до 29 числа наступного місяця в сумі 1380 доларів США до повернення тіла кредиту. При достроковому поверненні частини позиченої суми, проценти за користуванні грошима сплачуються на залишок суми кредиту. У разі спливу строку договору 27 березня 2015 року, у разі несплати тіла кредиту, позичальник зобовязується сплачувати проценти за користування кредитом на тих саме умовах - три процента в місяць. За обоюдною згодою може бути продовжений строк користування кредитом, даним ОСОБА_3 У разі непередбаченої ситуації, звязаної з поверненням позичених грошей, зобовязується оцінити та продати нерухомість, що розташована в Одеській області, Роздільнянський район, с. Новоукраїнка, вул.. Шевченко 50, з продажу повернути позичку та всі витрати, які повязані з затримкою оплати позички та процентів.

В разі затримки місячного платежу обумовлений процент додається до наступного платежу під ті саме три процента. У разі не стабільної обстановки або воєнними діями в державі, які можуть перешкоджати цьому договору, може бути обговорена реконструкція боргу.

Після складення вказаної розписки відповідач кошти не повернув, проценти за користування грошима не сплачував.

На підставі викладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що на користь позивача у відповідності до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України підлягає стягненню сума позики у розмірі 20 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на час винесення рішення суду першої інстанції складає 544 600 грн., відсотки від суми позики в сумі 1380 доларів США , які обумовлені договором (частина перша ст. 1048 ЦК України), що в гривневому еквіваленті з 29 квітня 2014 року на час винесення рішення суду першої інстанції складає 720 444, 9 грн. та 3 відсотка річних з 29 квітня 2014 року по день ухвалення рішення (частина друга статті 625 ЦПК України).

Але поза увагою суду першої інстанції залишилися позивні вимоги щодо стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, які найшли відображення в розписці від 27 березня 2014 року. Так, сторони прийшли згоди, що загальна сума заборгованості складає 45 950 доларів США, з яких 20 000 доларів США є сума боргу. Таким чином, 25 950 доларів США є відсотками за користування коштами по договору позики починаючи з 2012 року по 27 березня 2014 рік, які підлягають стягненню на користь позивача. Згідно з статтями 205,626,627,1048 ЦК України на користь позивача підлягає стягненню 25 950 доларів США * 24,65 грн.( курс долара НБУ )= 639 667,5 грн.

Довід апеляційної скарги про те, що три відсотки за користування позикою повинні розраховуватися з суми 49 950 доларів США не заслуговує на увагу, оскільки , по-перше, з тексту розписки убачається, що сума позики складає 20 000 доларів США, а по-друге, сторони домовилися про те, що за користування позиченими коштами відповідач сплачує 1380 доларів США. Крім того, позивач розраховуючи суму заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами включив несплачені щомісячні відсотки за користування позиченими коштами, що суперечить ст. 1048 ЦК України, оскільки відсотки розраховуються саме від суми позики.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виносячи рішення в частині відмови в задоволенні позивних вимог про стягнення еквівалента 25 950 доларів США неповно зясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Доповнити рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 травня 2016 року наступним : « Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 639 667,5 грн.».

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_6

ОСОБА_2