Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1264/16-ц

Провадження № 2/126/488/2016

"02" червня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом, мотивуючи його тим, що 28.02.1999 року помер їхній з відповідачкою батько ОСОБА_3. Після його смерті спадкове майно прийняла дружина померлого, і їхня матір ОСОБА_4. 21.07.2004 року ОСОБА_4 померла. Після смерті матері залишилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), земельна ділянка знаходиться на території Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, та житлового будинку № 45 по вул. Зелена в с. Маньківка Бершадського району Вінницької області, який побудовано подружжям за період їх сумісного життя в 1965 році. Позивач ОСОБА_1 та його сестра, відповідачка ОСОБА_2 являються спадкоємцями за законом на майно померлої матері, інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не має. 9 квітня 2016 року вони склали посвідчений приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5 договір про поділ спадкового майна. До складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входять: право на земельну частку (пай) та житловий будинок № 45 по вул. Зелена с. Маньківка Бершадського району Вінницької області. Після укладення даного договору до відповідача переходить право на земельну частку (пай), розміром 1,46 га в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебуває в колективній власності колишнього КСП «Лан» с. Маньківка, а в спадщину до позивача переходить житловий будинок, що розташований за адресою: с. Маньківка, вул. Зелена, 45, Бершадського району, Вінницької області. Відповідно до п. 13 цього договору цей договір є підставою для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Але приватним нотаріусом ОСОБА_5 позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями було відмовлено, оскільки вони з відповідачем не змогли надати правовстановлюючих документів, щодо належності вказаного нерухомого майна. Житловий будинок № 45 по вул. Зелена с. Маньківка побудовано подружжям за період їх сумісного життя в 1965 році і відповідно довідки-характеристики Комунального підприємства Бершадське районне БТІ за № 85 від 07.04.2016 року право власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оформлено.

Позивач прийняв спадщину після смерті матері, фактично вступивши в володіння спадковим майном, користується та володіє житловим будинком, але не може розпоряджатися ним, хоча майно належить йому з часу відкриття садщини. А тому для захисту своїх законних прав та інтересів позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Його представник за дорученням ОСОБА_6 надав суду заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримує, просить суд їх задовільнити та слухати справу у відсутність позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій повідомила, що позов визнає і просить справу розглянути у її відсутність.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28.02.1999 року помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-АМ № 046674, виданого 01 березня 1999 року.

Після його смерті спадкове майно прийняла дружина померлого, яка також являється і матір'ю позивача ОСОБА_4, яка 21.07.2004 року теж померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-АМ № 332613, виданим 11 вересня 2015 року.

Після смерті матері залишилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката серії ВН 0469345 виданого на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 12.06.1998 року № 163, реєстраційний № 1082. Земельна ділянка знаходиться на території Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, та житлового будинку №45 по вул. Зелена с. Маньківка Бершадського району Вінницької області, який побудовано подружжям за період їх сумісного життя в 1965 році.

Позивач ОСОБА_1 та його сестра, відповідачка ОСОБА_2 являються спадкоємцями за законом на майно померлої матері, інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не має, що підтверджується довідкою виданою Маньківською сільською радою Бершадського району № 710 від 05.05.2016 року.

9 квітня 2016 року сторони уклали посвідчений приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5 договір про поділ спадкового майна, зареєстрований в реєстрі за № 275 в спадковій справі № 2/2916, заведеної нотаріусом 06 січня 2016 року, згідно якого спадщину сторони прийняли згідно з ст. ст. 1261, 1269, 1272 Цивільного кодексу України (заява від 30.12.2015 року за № 446, заява від 09.04. 2016 року за реєстровим № 274, заява від 09.04.2016 року за № 81).

Згідно зі ст. 1278 Цивільного кодексу України частки у спадщині є рівними та складають по 1/2 кожному.

До складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входять: право на земельну частку (пай) та житловий будинок № 45 по вул. Зелена с. Маньківка Бершадського району Вінницької області, що підтверджується копією договору.

Після укладення даного договору до відповідача переходить право на земельну частку (пай), розміром 1,46 га в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебуває в колективній власності колишнього КСП «Лан» с. Маньківка, Бершадського району Вінницької області, посвідченого сертифікатом серії ВН № 0469345, виданого на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області 12 червня 1998 року №163; у спадщину до позивача переходить житловий будинок, що розташований за адресою: с. Маньківка, вул. Зелена, 45, Бершадського району, Вінницької області.

Відповідно до п. 13 цього договору, він є підставою для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Але приватним нотаріусом ОСОБА_5 позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями було відмовлено, оскільки вони з відповідачем не змогли надати правовстановлюючих документів, щодо належності вказаного нерухомого майна, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/85від 09.04.2016 року.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови в оформленні спадкових прав, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 60, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, що померла 21.07.2004 року право власності на житловий будинок №45 по ВУЛ. Зелена Бершадського району Вінницької області, що складається з: А - житловий будинок, загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 50,3 кв.м.; а також господарські будівлі та споруди: а- ганок; К-колодязь; 1,2,3 - огорожа, вартістю 12169 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. Г. Рудь