Справа № 369/4558/16-ц
Провадження № 2/369/2362/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2016 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що ухвалою Києво-Святошинського районного народного суду від 20 вересня 1988 року було затверджено мирову угоду між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо визнання права власності на житловий будинок і розподіл його в натурі за адресою: АДРЕСА_1

Згідно ухвали за ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку і виділено в натурі: кухню 1-1 площею 11,7 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 15,7 кв.м., веранду 1 площею 4,5 кв.м., сарай (праве приміщення), 1/2 частину колодязя, вбиральню і частину огорожі. Ухвала суду буза зареєстрована в Києво-Свтошинському БТІ за № 7.

11 грудня 1985 року дід позивача - ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого належний йому на праві особистої власності жилий будинок по АДРЕСА_2 на випадок своєї смерті заповів своєму сину (батьку позивача) - ОСОБА_5. Вказаний заповіт був посвідчений старшим державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори Апишковою З.І. та зареєстровано в реєстрі за № 7587.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 липня 1996 року серія НОМЕР_1

Після смерті діда - ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складалася з частини житлового будинку з надвірними спорудами розташованими по АДРЕСА_1

27 січня 1998 року ОСОБА_5 державним нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 278 на спадкове майно, яке складається з 1/6 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 Свідоцтво було зареєстровано в по господарській книзі Віто-Поштової сільради за № НОМЕР_2 та в БТІ Києво-Святошинського району за реєстровим № 150.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_5, який на день смерті проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_3

Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складалася з 1/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані АДРЕСА_1

16 квітня 2016 року позивач звернулась з заявою до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса від 16 квітня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/6 частину відповідного житлового будинку, оскільки позивач не пред'явила правовстановлюючий документ.

Тому позивач просила визнати за нею право власності на спадкове майно на 1/6 частину житлового будинку загальною площею - 119,2 кв.м., в тому числі житловою 63,8 кв.м. з надвірними спорудами, що розташовані за адресою - АДРЕСА_1

Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги просив задоволити.

Віто-Поштова сільська рада направила до суду письмову пояснення та заяву, згідно яких просила розгляд справи провести у відсутності її представника, проти вимог позову не заперечувала.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного народного суду від 20 вересня 1988 року було затверджено мирову угоду між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо визнання права власності на житловий будинок і розподіл його в натурі за адресою: АДРЕСА_1

Згідно даної ухвали за ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку і виділено в натурі: кухню 1-1 площею 11,7 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 15,7 кв.м., веранду 1 площею 4,5 кв.м., сарай (праве приміщення), 1/2 частину колодязя, вбиральню і частину огорожі. Ухвала суду буза зареєстрована в Києво-Свтошинському БТІ за № 7.

11 грудня 1985 року дід позивача - ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого належний йому на праві особистої власності жилий будинок по АДРЕСА_2 на випадок своєї смерті заповів своєму сину (батьку позивача) - ОСОБА_5. Вказаний заповіт був посвідчений старшим державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори Апишковою З.І. та зареєстровано в реєстрі за № 7587.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 липня 1996 року серія НОМЕР_1

Після смерті діда - ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складалася з частини житлового будинку з надвірними спорудами розташованими по АДРЕСА_1

27 січня 1998 року ОСОБА_5 державним нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 278 на спадкове майно, яке складається з 1/6 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 Свідоцтво було зареєстровано в по господарській книзі Віто-Поштової сільради за № НОМЕР_2 та в БТІ Києво-Святошинського району за реєстровим № 150.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3.

Вишневою міською державною нотаріальною конторою до майна померлого ОСОБА_5 була заведена спадкова справа № 53/2009.

Спадщину після ОСОБА_5 прийняла його донька ОСОБА_1 згідно заяви від 04.03.2009 р.

Дружина померлого ОСОБА_8 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області від 16.04.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 у зв'язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу.

Згідно листа КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 08.04.2016 р. № 411 зазначено що право власності на 1/6 частину житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.1998 посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І., Р№ 278 (зареєстровано БТІ 06.02.1998 за реєстраційним № 7 в реєстраційній книзі № 1).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно аб.3п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи встановлені судом обставини, суд знаходить повністю обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на частину будинку, яка є спадкоємцем першої черги за законом, що належним чином прийняла спадщину, та має право на відповідне майно що увійшло до спадкової маси, а отже вимоги підлягають до задоволення.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_4 загальною площею 119,2 кв.м., житловою площею 63,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Дубас Т.В.