Провадження №2/447/105/16
Справа №447/2469/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

23.06.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

при секретарі О.І.Данилів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя ,-

в с т а н о в и в:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона з 17.09.2010 року перебувала в шлюбі з відповідачем. 27 квітня 2012 року у них народилась дочка - ОСОБА_3. 23 січня 2014 року згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області шлюб між ними розірвано.

У період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, ними за спільні кошти було придбано певне майно - побутова техніка та будівельні матеріали, оскільки ними проводились ремонтні роботи у будинку по вул. Біласа і Данилишина, 199, у с. Розвадів, Миколаївського району, Львівської області. У цьому будинку вони з відповідачем мали намір разом проживати та проживали деякий період часу після одруження.

Ремонтні роботи в переважній більшості проводитись власними силами. Відповідач сам заливав бетоном підлогу, обшивав кімнату вагонкою, вона фарбувала стіни в кімнатах, фугувала плитку та допомагала в усіх інших ремонтних роботах. Всі основні роботи по ремонту даного будинку проводились її двома старшими братами - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зі своїми колегами безкоштовно штукатурили усі внутрішні стіни. затирали штукомг клали плитку, клеїли обоїта інше.

Під час шлюбу вона була зареєстрована в Миколаївському районному центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю, а також отримувала інші соціальні виплати. Усі ці отримані нею кошти, а також заробітня плата відповідача вкладались в ремонт будинку по вул. Біласа і Данилишина 199 в с. Розвадів. Також їм фінансово допомагали її батьки, які одразу після весілля віддали їй всі гроші, які подарували гості зі сторони молодої, в сумі 8 000,00 грн. За ці кошти вона одразу придбала вхідні двері до будинку МДФ за 4100.00 грн та пральну машинку (вживану) за 1500.00 грн. Решту грошей вона потратила також на будівельні матеріали для будинку.

Таким чином, у період шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин, ними було придбано наступні речі: ванна акрилова (кутова) -1800,00 грн; унітаз - 570,00 грн.; біде - 455,00 грн; двері МДФ (вхідні) - 4100,00 грн.; витяжка кухонна - 455,00 грн.; плитка (підлогова та стінова до ванної кімнати) - 3244,07 грн.; бетонозмішувач - 1600,00 грн.; електричні кабелі (проводи) - 906,00 грн.; вагонка ПВХ - 607,5 грн.; плитка підлогова (до коридору) - 420,44 грн.; плитка(підлогова та стінова до кухні) (інші буд.матеріали по чеку) - 1703,11 грн.; будівельні матеріали (цемент, клей для плитки та ін.) - 8700,65 грн.; пральна машина «Siemens» - 1500,00 грн.; телевізор «Samsung» (подарунок на весілля) - 3500,00 грн; вікна ПВХ (4 шт.) - 5500,00 грн.; ламінат (плінтуси, кути, підкладка) - 4500,00 грн.; колонка газова - 2000,00 грн.; вагонка пластикова 950,00 грн.; вагонка дерев'яна (за виготовлення) - 1300 грн.; супутникова антена - 800,00 грн; пісок - 900,00 грн.; фарба для стін та лак для вагонки - 1100,00 грн. багети для стін пінопластові - 200,00грн.

На даний час усі ці речі знаходяться у будинку відповідача, де він зараз проживає, він ними користується, а будівельні матеріали всі використані для ремонту цього будинку, а тому просила розподілити між ними спільно нажите майно, визнавши за нею право власності на 2/3 даного майна, стягнути з відповідача грошову компенсацію замість її частки у спільній сумісній власності на майно в сумі 31 208 грн., а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивачка так її представник ОСОБА_6 уточнили позовні вимоги та просили розподілити спільно нажите майно, визнавши за нею право власності на 1/2 даного майна, вартість якого в загальній сумі становить 23405,89 грн, зобовязати відповідача повернути їй частину спільно нажитого майна, зокрема: пральна машина «Siemens» - 1500,00 грн.; витяжка кухонна - 455,00 грн.; телевізор «Samsung» (подарунок на весілля) - 3500,00 грн; бетонозмішувач - 1600,00 грн.; супутникова антена - 800,00 грн; двері МДФ (вхідні) - 4100,00 грн.; стягнути з відповідача грошову компенсацію за майно , яке є невіддільним від будинку і залишається у відповідача в сумі 11450,89 грн., а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі, зокрема: сплачений судовий збір у розмірі 492,20 грн, витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 8759,00 грн., витрати повязані з явкою адвоката в суд (бензин) 517 грн., компенсацію за відрив від роботи в сумі 75 грн.

У судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_7З заперечили щодо задоволення позовних вимог та з підстав. Вказаних у поданому до суду запереченні на позов, просили в такому відмовити в повному обсязі..

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно зі ст. 60 СК України (чинного з 1 січня 2004 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Так, у відповідності до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому статтею 71 СК України визначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У п.п. 23, 24 даної постанови роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Не належить до спільної сумісної власності: майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу, набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто та ін.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 2010 по 2014 р.р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Протягом цього періоду сторони приживали в м. Миколаєві, Львівської області в квартирі батьків позивачки, а в будинку по вул. Біласа і Данилишина, 199, у с. Розвадів, Миколаївського району, Львівської області, власником якого є гр.. ОСОБА_8 (мати відповідача) сторони проводили ремонтні роботи.

Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.60 ч.3 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відтак, суду не представлено доказів того, що ремонтні роботи у спірному житловому будинку проводилися за згоди власника будинку ОСОБА_8, за спільні кошти подружжя, та не надано доказів того, що позивач приймала участь у даному ремонті, а тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем не доведено, що вищевказане майно є спільним сумісним майном подружжя, відповідно таке не підлягає поділу, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст.ст.57, 60, 68, 69, 70 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя : Карбовнік І. М.