Справа № 357/9210/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вказував, що з 13.09.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим між ними виникають сварки свідком яких стає дитина, в даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, просив шлюб розірвати.

Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві проти розірвання шлюбу не заперечував.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 13.09.2003 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1253, що вбачається з копії свідоцтва про одруження.

Від спільного життя подружжя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13.09.2003 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1253 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. Ю. Цуранов