У Х В А Л А

09 листопада 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування житловим приміщенням.

Вважаю, що позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України, оскільки подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів позивачі просять суд визначити порядок користування 1/2 частиною будинку за адресою : м. Київ, вул. Зимова 1Б/65.

Згідно поданих документів та викладених обставин позовної заяви доходжу об'єктивного висновку, що 1/2 частина спірного житлового будинку розподілена між спадкоємцями та належить їм на праві власності. До кола власників 1/2 частина спірного житлового будинку належить позивач ОСОБА_1 (2/3 частини), відповідач-1 ОСОБА_6 (1/6 частина), відповідач-2 ОСОБА_4 (1/6 частина).

Відтак, ані позивач-2 ОСОБА_2, ані відповідач-3 ОСОБА_5 права власності на вказане нерухоме майно не мають. Таким чином, позивач-2 просить суд визначити порядок користування частиною житлового приміщення, права власності на яке у нього відсутнє. За таких обставин, приходжу до висновку, що позивач-2 ОСОБА_2 буде неналежним позивачем по справі, адже вирішувати питання користування житлом, яке випливає з права власності у нього немає відповідного права.

Крім того, позивачі пред'являють позовні вимоги окрім осіб, що мають право власності на його частину до відповідача-3 ОСОБА_5 Вважаю, що правовий статус ОСОБА_5 визначений невірно, адже вказана особа не є власником частини житлового приміщення, по якому вирішується спір щодо визначення порядку користування ним.

Посилання позивачів на норми Житлового кодексу УРСР не корелюються із правовідносинами, що виникли між сторонами, адже вказаний житловий будинок залежить до приватного житлового фонду, а норми ЖК УРСР регулюють правовідносини щодо житла, яке належить до державного і громадського житлового фонду. Положення Форми-3, що вказані особи зареєстровані у спірному будинку, не наділяє їх правом вирішувати питання про визначення порядку користування цим житлом.

Таким чином, правовий статус ОСОБА_2 та ОСОБА_5 потребує уточнень, адже вказаний правовий статус не ґрунтується на нормах цивільного процесуального закону.

Крім того, на підставі комплексного тлумачення положень позовної заяви та доданих документів, приходжу до висновку, що право власності на спірний житловий будинок, окрім позивач-1, відповідача-1 та відповідача-2 належить невизначеним у позові особам (особі). Єдиний документ, що свідчить про те, що інша 1/2 частина спірного будинку можливо належить ОСОБА_7 це Договір, яким вказана особа та ОСОБА_8 визначили порядок користування цим житлом.

Відтак, позивачам необхідно залучити ОСОБА_7 (або можливо її спадкоємців) до участі у справі, або ж обґрунтувати чому вказана особа (її спадкоємці) не вказані в позовній заяві, адже майбутнє рішення по справі може вплинути на її (їхні) права та обов'язки, зокрема, щодо Договору, яким визначено порядок користування житлом.

Оскільки без зазначення наведених вище обставин вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції за підписом уповноваженої особи з відповідними додатками.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування житловим приміщенням, залишити без руху та надати позивачам строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі якщо позивач у вказаний строк не усуне вказані недоліки, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

СуддяО. В. Васильченко