Справа № 502/1663/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про поділ спадкового майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про поділ спадкового майна. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 02.03.2008 року помер спадкодавець, батько позивача та відповідача, ОСОБА_4, який на момент смерті володів на праві приватної власності квартирою № 27 по вул. Пролетарська, 99 в м. Кілія Одеської області. Позивач, ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, у 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини звернувся до Кілійської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, успадкувавши грошові кошти та ? частини майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер 02.03.2008 року.

Також вказує, що рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03.03.2016 року визнано право власності за ОСОБА_3 на ? частку квартири АДРЕСА_1. Зазначає, що сторони склали письмову угоду від 25.02.2016 року, за умовами якої позивач визнає за відповідачем право власності на ? частку квартири № 27 в житловому будинку по вул. Пролетарська, 99 в місті Кілія Одеської області, і як власник більшої частки в звязку із неможливістю поділу майна в натурі викупає вказану частку, що дає йому можливість в наступному здійснити продаж всієї квартири, як особі, що має ідентифікаційний номер платника податків України. На виконання вказаного договору відповідач отримала від представника позивача грошові кошти в рахунок ? частини квартири, про що надала відповідну розписку від 25.02.2016 року.

Однак, при зверненні до нотаріальної контори для розподілу спадкового майна сторонам було відмовлено у звязку з відсутністю у відповідача реєстраційного номеру облікової картки платника податків та усно рекомендовано звернутись до суду.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд припинити право часткової спільної власності квартири та визнати за позивачем право власності на всю квартиру АДРЕСА_2.

Представник позивача за довіреністю, ОСОБА_1, надала до суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, надала заяву, про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позивач, відшкодував вартість її частини, та вона не заперечує, про задоволення позовних вимог, шляхом визнання права власності за позивачем на всю квартиру АДРЕСА_2.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ОСОБА_5 зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

ОСОБА_5 зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житло № 1379 від 13.12.2004 року, виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Кілійської міської Ради № 279 від 16.11.2004 року, зареєстрованого Кілійським районним бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5810810 від 13.12.2004 року, виданого державним комунальним підприємством Кілійське районне бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належала ОСОБА_4.

02.03.2008 року помер ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації смертей 05.03.2008 року зроблено відповідний актовий запис № 88, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 129681, виданим 05.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області.

ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.11.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4647, виданого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6, спадкоємцем зазначених в заповіті ? часток майна ОСОБА_4, а саме ? часток квартири АДРЕСА_1 є його син, ОСОБА_2.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03.06.2016 року визнано право власності за ОСОБА_3 на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Як зазначено в позові, при зверненні спадкоємців до нотаріальної контори для розподілу спадкового майна між собою, їм було відмовлено, оскільки у відповідача відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків.

ОСОБА_5 розписки від 25.02.2016 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка діє на підставі довіреності, від імені ОСОБА_3, отримала від ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_2, за продаж ? частки квартири № 27 в м. Кілія по вул. Пролетарській, 99, грошову суму в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) доларів США. Ніяких претензій щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частку зазначеної квартири відповідач не має, що підтверджується заявою, поданою ОСОБА_3 до Кілійського районного суду одеської області від 14.11.2016 року.

ОСОБА_5 технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» від 04.11.2015 рокуАДРЕСА_3 у житловому будинку № 99 по вул. Пролетарській в м. Кілія Одеської області складається з двох кімнат, площею 16,2 кв. м. та 12,0 кв. м., загальна площа квартири становить 52,7 кв. м., житлова площа 28,2 кв. м.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_5 ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а отже сторони, як власники вищевказаного майна, вправі розпорядитися ним на власний розсуд.

Відповідно до положень ч.2 ст.1278 ЦК України, кожен спадкоємець має право на виділ його частки в натурі. Оскільки за вимогами ч.5 ст.1269 ЦК України, спадкове майно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, то останні вправі розпорядитись належним їм майном, в тому числі уклавши вищевказаний договір про виділ кожному в натурі його частки.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При розгляді справи № 6-2925 цс 15 від 13.01.2016 року, предметом якої був спір про присудження співвласнику грошової компенсації за частку у спільному майні, Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач - співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів по справі.

Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України.

З врахуванням закріплених в п.6 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_5 положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Положеннями ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

ОСОБА_5 вимог ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

ОСОБА_5 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог п.1.ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи наведене, та встановивши, що сторони по справі, є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4, який помер 02.03.2008 року, позбавлені можливості в нотаріальному порядку розподілити майно у визначений ними спосіб то, відповідно до ст. 16 ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідним їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, ЦПК, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Припинити право спільної часткової власності на квартиру № 27, розташованої за адресою: Одеська область, м. Кілія,вул. Пролетарська, 99.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на ? частину квартири № 27, розташованої за адресою: Одеська область, м. Кілія,вул. Пролетарська, 99, загальною площею - 52,7 кв.м., в тому числі й житлової 28,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8