РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/584/16-ц

Провадження № 2-о/700/39/16

14 грудня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Пічкура С.Д.

при секретарі : Сіденко Н.П.,

за участю заявника: ОСОБА_1, представника зацікавленої особи: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Управління праці та соціального захисту населення Лисянської районної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, мотивуючи тим, що з 18 серпня 1983 року по 28 вересня 1984 року вона працювала вихователем дошкільної установи «Малятко», з 28 вересня 1984 року по 01 вересня працювала в Лисянській музичній школі. В 1986 році переїхала на місце проживання в республіку Білорусь, де по трудовій книжці працювала з 01.09.1986 року по 25.07.1992 року.

Крім цього зазначила, що 05.06.1988 року в м. Новополоцьк Білорусія вона народила сина ОСОБА_3 і відразу після його народження повернулась в смт. Лисянку, що підтверджується довідкою Лисянської центральної районної лікарні, де вказано, що 08.06.1988 року її сину проведено щеплення новонародженому, а в липні 1989 року в Лисянській ЦРЛ вона народила доньку ОСОБА_2 і перебувала в декретній відпустці та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2005 року вона була зареєстрована як фізична особа підприємець, підприємницьку діяльність припинила в 2012 році. В травні 2015 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі про призначення пенсії. Рішенням комісії від 03.06.2015 року їй відмовлено в призначенні пенсії в звязку з відсутністю знижки років, які дають право на пенсію. За таких обставин вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 08.06.1988 року по 25.07.1992 року.

В судовому засіданні заявниця вимоги своєї заяви підтримала повністю з підстав викладених у заяві та додаткових письмових поясненнях. Вказує, що з червня 1988 року повернулась до смт. Лисянка де постійно проживає, так-як була у відпустці по догляду за дитиною, а потім народила другу дитину, і лише в липні 1992 року розрахувалась з дитячої установи м. Новополоцьк Республіки Білорусь, але постійно проживала в смт. Лисянка.

Представник зацікавленої особи щодо розгляду заяви покладається на розсуд суду вказуючи, що за наявності обґрунтованих підстав на підтвердження відповідних фактів, заперечень не мають, але вони діяли відповідно до законодавства.

Згідно ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та свідків, вивчивши матеріли справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно трудової книжки від 19.08.1983 року ОСОБА_1 18.08.1983 року прийнята на роботу в Лисянську дитячу установу «Малятко» де працювала до 28.09.1984 року. Потім працювала в Лисянській дитячій музичній школі до 09.12.1985 року. З 23.12.1985 року по 04.08.1986 року працювала в Лисянській середній школі №1 на посаді вихователя групи продовженого дня.

Згідно витягу з протоколу № 8 від 29.10.2015 року, засідання комісії Черкаської облдержадміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вирішено на підставі копії записів в трудовій книжці про роботу в період з 01.09.1986 року по 20.02.1988 року в Тернопільській області та з 11.03.1988 по 25.07.1992 року в Республіці Білорусь визнати посвідчення категорії ; №344713 серії В-П видане 01.04.2015 року недійсним.

Рекомендовано надати додаткові підтверджуючі документи про постійне проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що заявниця ОСОБА_1 з листопада 1988 року, яка є дружиною брата ОСОБА_5, коли їх синові було сім місяців приїхали в смт. Лисянку і по даний час проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно свідоцтва про народження від 12.08.1989 року, виданого Відділом ЗАГС Лисянського райвиконкому, донька заявниці ОСОБА_6 народилась 17 липня 1989 року. З медичних документів додаткового наданих заявницею вбачається, що саме в Лисянській ЦРЛ ОСОБА_1 перебувала на обліку як вагітна і народила в смт. Лисянка доньку, її діти отримували щеплення в Лисянській ЦРЛ протягом 1988-1994 років.

Більше того, згідно довідки філії «Новополоцької ТЕЦ» від 29.11.2016 року №03/5557 з 11.03.1988 року ОСОБА_1 прийнята на роботу вихователем в ясла-садок №18 Новополоцької ТЕЦ та звільнена з 30.12.1992 року. З 01.08.1988 по 05.06.1989 року, з 11.09.1989 по 17.07.1990 року, з 17.07.1990 по17.01.1991 року, з 17.01.1991 по 17.07.1992 року надавалась відпустка по догляду за дитиною.

За викладених обставин, в сукупності з іншими наданими доказами, обєктивно підтверджується, що заявниця з 01 серпня 1988 року по 25 липня 1992 року дійсно постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Факт проживання з 08 червня 1988 року по 01 серпня 1988 року, як вказує ОСОБА_1 в своїй заяві не підтверджується належним доказами, оскільки відпустку по догляду за дитиною, що давало можливість виїхати в іншу місцевість, надано було лише з 01 серпня 1988 року, тому в цій частині заява до задоволення не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з 01 серпня 1988 року по 25 липня 1992 року в смт. Лисянка, Черкаської області.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - Пічкур С. Д.