Номер провадження: 22-ц/785/8328/16
Головуючий у першій інстанції Нікітішин В.П.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А.,Суворова В.О.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Коритненської сільської ради Балтського району Одеської області, Філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» ТВБВ №10015/0391, третя особа ОСОБА_3 - «Про визнання права власності на спадкове майно та зобов'язання вчинити певні дії» та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Коритненської сільської ради Балтського району Одеської області - «Про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, визнання понесених витрат спільною сумісною власністю, стягнення 1/2 частини вартості майна та відшкодування витрат на поховання», за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 липня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, який у подальшому був уточнений, та просив вважати строк подачі позовної заяви до суду несплившим, визнати за ним право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, присадибної ділянки розміром 0,35 га біля житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за цією ж ажресою та присадибної ділянки розміром 0,65 га для огородництва, яка знаходиться у стороні від житлового будинку та межує з с. Коритне та с. Козацьке Балтського району Одеської області; на усі грошові вклади у ощадних банках не перераховані на запит нотаріуса для включення у склад спадщини; зобов'язати філію Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» ТВБВ №10015/0391 перевести банківські заощадження померлого на позивача безкоштовно, без відвідування банку, з урахуванням компенсацій, індексацій, а також видати позивачу усі заощадження на його вимогу; визнати право власності на ощадну книжку серії НОМЕР_1 рахунок НОМЕР_2 з остатком суми 1345,50 грн.

Під час розгліду справи судом, ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, визнання понесених витрат, стягнення 1/2 частини вартості майна та відшкодування витрат на поховання.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.02.2015 року, визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, у вигляді житлового будинку загальною площею 52,1 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. «А», сараїв літ. «Б, Д, Ж, З, К», збиральної літ. «В», погребу з шийкою літ. «Г,г», літньої кухні літ. «Є», гаражу літ. «Ж», навіс літ. К»; встановлено факт спільного проживання однією сім'єю та перебування у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 витрати, понесені на поховання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 5624 грн.

29.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по вказаній цивільній справі, мотивуючи свої вимоги тим, що у рішенні суду від 23.10.2014 року не були вирішені питання щодо декількох позовних вимог, а саме щодо визнання за ним права власності на заощадження на рахунку НОМЕР_2 ощадної книжки серії НОМЕР_1, а також щодо визнання за ним права власності на присадибну земельну ділянку розміром 0,35 га біля житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та присадибну ділянку розміром 0,65 га для огородництва, яка знаходиться у стороні від житлового будинку та межує з с. Коритне та с. Козацьке Балтського району Одеської області.

Сторони у справі, будучи сповіщеними належним чином, до суду не з'явились.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду відмовлено.

01.11.2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу районного суду, по якій просить ухвалу районного суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення його апеляційної скарги та задоволення його позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування районним судом обставин у справі, а також на порушення районним судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Крім того, відповідно до роз'яснень, наведених у п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Важливою умовою ухвалення додаткового рішення є те, що воно може прийматись тільки на підставі обставин, встановлених судом при розгляді і вирішенні справи. Додаткове рішення не вирішує питань, які не були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч.3 п. 20 вищевказаної постанови передбачено, що при порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Судом першої інстанції встановлено, що позовні вимоги з приводу визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування на ощадну книжку серії НОМЕР_1 рахунок НОМЕР_2 із залишком суми 1345,50 грн. та на присадибну ділянку розміром 0,35 га біля житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, присадибну ділянку розміром 0,65 га для огородництва, яка знаходиться у стороні від житлового будинку та межує з с. Коритне та с. Козацьке Балтського району Одеської області, були предметом розгляду у вказаній цивільній справі, судом були досліджені усі докази, наявні у матеріалах справи та судом було відмовлено у задоволенні цих позовних вимог та надані обґрунтування причини відмови.

Із заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення вбачається, що позивач фактично не згоден з рішенням суду у цій частині та вказує на порушення судом правових норм при його прийнятті.

Оскільки рішення суду було оскаржене в апеляційному порядку, з приводу цього суд звертає увагу, що в ухвалі суду апеляційної інстанції роз'яснений порядок його оскарження, що є правом позивача.

Таким чином, доводи заяви не свідчать про наявність підстав для прийняття додаткового рішення відповідно до статті 220 ЦПК України, а отже заява задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги заявника про витребування у відповідачів додаткових доказів, районий суд вірно звернів увагу на те, що законом не передбачено витребування доказів при розгляді питання про винесення додаткового рішення, а тому у вказаних вимогах також правильно відмовив.

Колегія суддів вважає вірним висновок районного суду про те, що при ухваленні рішення від 23.10.2014 року судом вирішено спір відповідно до заявлених вимог та поданих доказів, а отже підстав для винесення додаткового рішення за вимогами ОСОБА_2. не вбачається, тому в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Отже, ухвала районного суду про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі постановлена з дотриманням норм процесуального права, є законною по суті, тому підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

В.О.Суворов

07.12.2016 року м. Одеса