справа № 691/520/16-ц
провадження № 2/691/293/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О. М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю :

позивача ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 25 жовтня 2003 року зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі ОСОБА_3, про що зроблено відповідний запис №71 в Книзі реєстрації актів про одруження у відділі реєстрації актів громадянського стану Городищенського районного управління юстиції в Черкаської області. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні життя з відповідачкою поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю та виховання дитини. Спільне життя не склалося по причині несумісності характерів та неможливістю проживати разом. Шлюбні відносини припинені. На даний час проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Примирення, вважає, не можливим, як і збереження сім»ї, а призначеня терміну для примирення недоцільним. З відповідачкою досягнено згоду з приводу утримання та виховання дитини, а також місце її проживання. Майнових спорів між ними не має. Зберігати шлюб стало недоцільним, як такий, що суперечить його інтересам, що і змусило звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач просив зареєстрований шлюб з відповідачкою розірвати, термін на примирення не надавати, місце проживання неповнолітньої дитини визначити з відповідачкою.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з»явилася, підтвердженням чому є надіслання судових повісток та рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень за №168 від 06 червня 2016 року, за №841 від 21 червня 2016 року та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено в газеті «Черкаський край» від 10 червня 2016 року в №46, причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи то клопотань про розгляд справи у її відсутності або перенесення розгляду.

Неявка сторони не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторона повідомлена вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду справи і слухає справу у її відсутності.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Суд, заслухавши пояснення позивача, надавши можливість стороні, що з»явилася примиритися в судовому засіданні, обговоривши питання щодо доцільності надання терміну для примирення та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.

Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з»ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, - постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сімї позивачем і відповідачкою не можливе, поскільки сторони разом не проживають протягом року, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, що унеможливлює існування сім»ї. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням позивача і, як він пояснив, відповідачки щодо надання такого строку, який він вважає лише відтягуванням вирішення спору. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, а отже, подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Майновий спір, як зазначив позивач в судовому засіданні, відсутній.

У відповідності до ст.109 СК України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір»ю, позивачкою у справі, беручи до уваги обставини на які вказав позивач, що відповідачка має житло, неповнолітня дитина фактично вже проживає біля неї. Крім того, позивач у судовому засіданні зазначив, що між ним та відповідачкою досягнуто згоди з приводу місця проживання, утримання та виховання дитини.

З'ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд також враховує ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України, якою визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства.

Суд, вважає за доцільним, залишити відповідачці після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, з огляду на право надане ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу, як особі яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу.

Позов підтверджується: свідоцтвом про одруження, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 34, 55,104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.51,52 Конституції України, ч.1 ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок», ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 5, 10, 30, 60, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Лисенко) ОСОБА_5 зареєстрований 25 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 71.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3 прізвище набуте у шлюбі ОСОБА_3.

Неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати біля матері ОСОБА_3.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області рішення суду першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_6