Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/2474/16-ц Головуючий у 1-й інст. Ольшевська Н. В.
Категорія 5 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання права власності на 50% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт», звільнення майна з-під арешту

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року про забезпечення позову

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на 50% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт», що належали її чоловіку - ОСОБА_3 та звільнити з-під арешту вищевказане майно. В обґрунтування позову посилалася на те, що 26.02.2013 року було відкрито виконавче провадження № 36744145 щодо конфіскації всього майна ОСОБА_3, а постановою від 17.04.2013 року накладено арешт на все майно боржника. 23.03.2014 року ОСОБА_3 помер. 24.10.2014 року проведено електронні торги з продажу 100% корпоративних прав, які належали ОСОБА_3, а 23.01.2015 року закрито виконавче провадження. Однак, акт проведення електронних торгів не складено, не підписано та не видано покупцю. Оскільки вищезазначене майно придбано в період шлюбу, воно є спільною сумісною власністю подружжя, а відтак вона вважає, що має право на ? частину цього майна.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2016 року відкрите провадження по даній справі та призначене попереднє судове засідання на 03.06.2016 року (а.с. 43).

Цього ж дня судом постановлено ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, якою заборонено Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області складати, затверджувати та надсилати переможцеві електронних торгів акт про проведені електронні торги з продажу 100% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт», які належали ОСОБА_3, юридична адреса: Житомирська область, м. Коростень, вул. 1-го Травня, 4, згідно протоколу проведення електронних торгів № 8211 від 24.10.2014 року (а.с. 42).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. Апелянт посилається на порушення судом п. 3 ч. 1 ст. 213, ч. 1 ст. 151 ЦПК України та ігнорування інтересів скаржника.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 152 ЦПК України, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З роз'яснень, викладених у п.п. 1, 4, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Встановлено, що 27.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на 50% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт», що належали її чоловіку - ОСОБА_3 та звільнити з-під арешту вищевказане майно.

Крім того, позивачкою подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила заборонити відповідачу складати, затверджувати та надсилати переможцеві електронних торгів акт про проведені електронні торги з продажу 100% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт», які належали ОСОБА_3, юридична адреса: Житомирська область, м. Коростень, вул. 1-го Травня, 4, згідно протоколу проведення електронних торгів № 8211 від 24.10.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця органу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції від 26.02.2013 року було відкрито виконавче провадження про конфіскацію всього майна, що належало ОСОБА_3, на підставі виконавчого листа № 1-81/11 від 25.12.2012 року (а.с. 21, 122).

17.04.2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження (а.с. 21, 27). 24.03.2014 року державним виконавцем описано та арештовано майно ОСОБА_3 100% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт», після чого дане майно передане на реалізацію (а.с. 29-32 ).

23.03.2014 року ОСОБА_3 помер (а.с. 17).

23.10.2014 року вищевказане майно було реалізоване, переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_2, який 03.11.2014 року перерахував кошти до державного бюджету (а.с. 109 зворот).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 17.12.2014 року скасовано ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 23.10.2014 року в частині накладення арешту на все майно та майнові права, що належали ОСОБА_3, за рахунок яких проводилося примусове стягнення Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 (а.с. 136).

23.01.2015 року вищевказане виконавче провадження закінчено, у зв'язку з чим припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 25, 121).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 21.04.2016 року було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання недійсними електронних торгів арештованого майна та протоколу проведення електронних торгів (а.с. 105-107, 108-110).

Отже, станом на день вирішення клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, ОСОБА_2 отримав всі необхідні документи щодо придбання на електронних торгах 100% корпоративних прав у малому підприємстві "Стандарт". Вказані обставини під час апеляційного розгляду не заперечував і представник позивача. Суд першої інстанції на це увагу не звернув.

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову не мотивована, оскільки в ній відсутні мотиви, із яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 14.06.2016 року скасовано ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду від 17.05.2016 року про відкриття провадження у даній справі, а матеріали справи направлені до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження з огляду на заявлені вимоги та коло відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року про забезпечення позову скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуюча Судді