Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/270/16-ц Головуючий у 1-й інст. Свінцицький Л. В.
Категорія 34 Доповідач Жигановська О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Якухно О.М., Коломієць О.С.

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ПАТ «Укртелеком» звернулося до суду із названим позовом. В обґрунтування вимог зазначило, що 03.07.2015 року на перехресті вулиць Міськради та 40 років Перемоги в м.Радомишлі Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода з участю водіїв ОСОБА_2, яка керувала автомобілем марки ВАЗ-2104, днз АМ4596АВ, та ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «Dodge Sprinter», днз АМ6222ВМ. В результаті ДТП була пошкоджена розподільча шафа №415 кабельної опори кабелів звязку, яка належить ПАТ «Укртелеком». Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2015 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. У звязку із тим, що в добровільному порядку відповідач не бажає відшкодовувати понесені збитки, тому просило стягнути 27512 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2016 року позов задоволено в повному обсязі та вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду 1-ї інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить згадане рішення скасувати в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 липня 2015 року на перехресті вулиць Міськради та 40 років Перемоги в м. Радомишлі Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода з участю водіїв ОСОБА_2, яка керувала автомобілем марки ВАЗ-2104, днз АМ4596АВ, та ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «Dodge Sprinter», днз АМ6222ВМ.

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2015 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с.9).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини першої та третьої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до п.4 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укртелеком» просить стягнути матеріальну шкоду, завдану її майну, зокрема за пошкодження розподільчої шафи №145, кабельної опори, кабелів звязку. Проте в матеріалах справи відсутні докази пошкодження зазначеного майна. Так, із постанови Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області про закриття кримінального провадження від 10.08.2015 року та постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.08.2015 року, на які посилається позивач, не вбачається встановлення факту заподіяння збитків підприємству (а.с.8-9). Інші належні докази у справі відсутні.

За клопотанням ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду справи були витребувані і досліджені матеріали кримінального провадження №0000353 за фактом вчинення ДТП, а також справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУАП.

Із матеріалів кримінального провадження №0000353 за фактом вчинення ДТП на перехресті вулиць Міськради та 40 років Перемоги в м. Радомишль Житомирської області не вбачається, що в результаті даної ДТП було здійснено пошкодження розподільчої шафи №415 кабельної опори кабелів звязку, яка належить ПАТ «Укртелеком». Так, із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.07.2015 року та схеми до нього вбачається, що за тротуаром-узбіччям праворуч розташований магазин «Ніка», а за тротуаром-узбіччям ліворуч розташована адміністративна будівля СТОВ «Нива», які примикають до проїзної частини. Опори освітлення та інші обєкти не зазначені. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутня будь-яка інформація, яка би підтверджувала факт пошкодження майна позивача в результаті згаданої дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 100-106).

Виходячи із наведеного, позивачем не доведено факт завдання шкоди, а саме пошкодження розподільчої шафи №415 кабельної опори кабелів звязку внаслідок ДТП 03 липня 2015 року, що свідчить про відсутність підстав для здійснення відшкодування шкоди ПАТ«Укртелеком».

Крім того, поза увагою суду 1-ї інстанції залишилась та обставина, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника транспортного засобу була застрахована в НАСК «Оранта» відповідно до полісу № АІ/1709007 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на період з 20.08.2014 року до 19.08.2015 року, за яким страховик бере на себе зобовязання відшкодувати шкоду, завдану життю, здоровю та майну третіх осіб, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки транспортним засобом, марки ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.48-51).

Із матеріалів справи вбачається, що у НАСК «ОРАНТА» було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1709007 від 17.08.2014 року. Після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.07.2015 року, 14.09.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися із заявами про страхове відшкодування, яке отримали 04.04.2016 року у сумах 2590,00 грн. та 49490,00 грн. відповідно, яке обраховано, виходячи із розрахунків страхового відшкодування та страхових актів (а.с.87-96). Із заявами про здійснення страхового відшкодування до НАСК «ОРАНТА» позивач не звертався.

Таким чином, суд 1-ї інстанції не врахував положення ст.ст.1166, 1187 ,1188 ЦК України та розяснення, які містяться у Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не встановив субєктний склад спірних правовідносин, не сприяв залученню до участі у справі в якості відповідача НАСК «ОРАНТА» та без належного зясування обставин справи і встановлення самого факту заподіяння шкоди дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню в порядку п.п.1-3 ч.1 ст.309 ЦПК України із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2016 року скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Укртелеком».

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : Судді :