У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського районного суду Запорізької області від 08 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Василівська міська рада Запорізької області, про перегляд за нововвиявленими обставинами заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2012 року,

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2012 року за нововиявленими обставинами, зазначивши, що вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили 30 січня 2013 року, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до нього та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні жилим приміщенням площею 24,02 кв. м., а саме: кімнатою 1-2 площею 7,87 кв. м, кімнатою 1-4 площею 16,15 кв. м та місцями загального користування: кухнею 1-3, ванною кімнатою 1-12, туалетом 1-14, коморою 1-5, коридором 1-1, передпокоєм 1-10, розташованим у житловому будинку АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_4 у вказані жилі приміщення.

Вказував на те, що у зв'язку зі встановленням призначення кімнат житлового будинку, 08 грудня 2015 року він звернувся із заявою до начальника Комунального підприємства «Добробут», який надав йому відповідь листом від 17 грудня 2015 року, з якого вбачалось, що згідно з первинним поверховим планом вказаного будинку кімната 1-2 площею 7,87 кв. м зазначена коморою.

Проте, ухвалюючи заочне рішення, суд першої інстанції зазначав вказане приміщення, як житлову кімнату.

Посилаючись на те, що вказаний факт йому став відомий тільки у грудні 2015 року, просив переглянути заочне рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2012 року з урахуванням нововиявленної обставини.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 08 лютого 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року ухвалу районного суду змінено в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні заяви.

У касаційній скарзі заявник просить ухвали судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, є новими доказами та не можуть бути визнані нововиявленними в розумінні ст. 361 ЦПК України, а отже підстави для перегляду заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2012 року на підставі вищевказаної норми процесуального закону відсутні.

Змінюючи ухвалу суду першої інстанції в частині правових підстав для відмови у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції правильного виходив з того, що обставина, на яку посилається ОСОБА_2, як на підставу перегляду рішення районного суду за нововиявленними обставинами, була відома останньому під час ухвалення вказаного рішення, оскільки заявнику було відомо про переведення рішенням виконкому Василівської міської ради Запорізької області від 15 квітня 2008 року приміщення комори площею 7,87 кв. м в житлову кімнату 1-2 у вказаному житловому будинку, про що свідчать матеріали справи.

При цьому матеріали справи містять докази, що ОСОБА_2, не погодившись з такою зміною призначення комори, звертався зі скаргами до виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області, прокуратури Василівського району Запорізької області та з апеляційною скаргою на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2012 року.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського районного суду Запорізької області від 08 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Василівська міська рада Запорізької області, про перегляд за нововвиявленими обставинами заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2012 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова