АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4312/16 Головуючий 1 інст. Шарко О.П.
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ПАТ «Креді ОСОБА_1» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

В обгрунтування позовних вимог ПАТ «Креді ОСОБА_1» вказував, що 25 квітня 2008 року між ПАТ «Індустріально-експортний Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір за умовами якого остання отримала кредит у сумі 63 000 доларів США для придбання нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 з терміном користування до 24 квітня 2034 року. На забезпечення виконання кредитного зобовязання укладено договір іпотеки, предметом якого стала вищевказана квартира. Крім того, між Банком та ОСОБА_3 25 квітня 2008 року укладено договір поруки на забезпечення виконання кредитного зобовязання. Проте, належним чином умови договору відповідачі не виконують, станом на 19 лютого 2016 року сума заборгованості за кредитним договором становить 76 158,26 доларів США та 851 521,96 грн.

Тому, ПАТ «Креді ОСОБА_1», з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Банку 76 158,26 доларів США та 851 521,96 грн. А також, стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 травня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 76 158,26 доларів США та 851 385,79 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує на недоведеність позивачем вимог, оскільки долучені до справи матеріали Банком не є первинними бухгалтерськими документами, а з меморіальних ордерів не вбачається, що ОСОБА_1 належним чином здійснив перерахування коштів на її рахунок, розрахунки заборгованості містять протиріччя. Крім того, вказує на припинення договору поруки як з підстав пропуску шестимісячного строку на предявлення вимог до поручителя, так і з підстав збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином зобовязання за кредитним договором не виконують, тому солідарно підлягає стягненню сума заборгованості за договорами.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 25 квітня 2008 року між ПАТ «Індустріально-експортний Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір за умовами якого остання отримала кредит у сумі 63 000 доларів США для придбання нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 з терміном користування до 24 квітня 2034 року (а.с.8. т.1).

На забезпечення виконання кредитного зобовязання укладено договір іпотеки, предметом якого стала вищевказана квартира. Крім того, між Банком та ОСОБА_3 25 квітня 2008 року укладено договір поруки на забезпечення виконання кредитного зобовязання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою.

Згідно частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що станом на 19 лютого 2016 року сума заборгованості за кредитним договором від 25 квітня 2008 року становить 76 158,26 доларів США та 851 521,96 грн., з яких:

-60 385,79 доларів США заборгованість по кредиту;

-397,42 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, нарахованих за період 01 лютого 2016 року по 19 лютого 2016 року;

-15 375,05 доларів США заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом;

- 851 521,96 грн. пеня (загальна сума) за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Посилання ОСОБА_2 на припинення дії договору поруки не приймаються колегією суддів до уваги виходячи з наступного.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Матеріали справи свідчать, що 07 липня 2014 року Банком на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості (а.с.27 т.1), проте позивачем не пропущено шестимісячного строку на звернення до суду, оскільки позов предявлено у грудні 2014 року, тобто в межах вищевказаного строку.

Доводи щодо припинення поруки з підстав збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди також спростовуються матеріалами справи, оскільки договір про внесення змін та доповнень до договору поруки підписаний Банком, боржником та поручителем (а.с.26 т.1).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Бобровський

ОСОБА_4