Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/7511/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.Ю.
Провадження № 22-ц/778/2426/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА»

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_4 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 04 лютого 2012 року по вул. Садова д/т «Прокат № 1» біля с. Володимирівське, ОСОБА_4 скоїв зіткнення з транспортним засобом «Субару», державний номер НОМЕР_1, якому заподіяв механічні пошкодження.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні зазначеною ДТП та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП.

Пошкоджений автомобіль «Субару», державний номер НОМЕР_1, був застрахований ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» у відповідності з договором страхування транспортних засобів № 7421398 від 26.12.2011 р.

Випадок було визнано страховим та на рахунок страхувальника було перераховано страхове відшкодування в розмірі 31781,43 грн. Розрахунок страхового відшкодування зроблено на підставі Висновку спеціаліста №1585 від 02 березня 2012 р.

Страховою компанією ОСОБА_4 відшкодано витрати у розмірі 23 324,56 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_4 перед ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» складає 8 456,87 грн.

09 жовтня 2012 року за вих. № 2034-17/1 на адресу відповідача було направлено лист з проханням у добровільному порядку сплатити суму сплаченого страхового відшкодування.

06 листопада 2012 року на адресу ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» надійшов лист від ОСОБА_4 з проханням надіслати копію договору про страхування, розрахунок страхового відшкодування, страховий акт, експертизу, рахунки та платіжні документи, які підтверджують сплату страхового відшкодування.

07 листопада 2012 року страховою компанією були направлені витребувані документи, але на час подання позову сума заборгованості ОСОБА_4 не сплачена.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» сплачене страхове відшкодування у розмірі 8 456,87 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА».

В апеляційній скарзі ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, невірне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09 березня 2016 року касаційну скаргу ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року скасовано та передано справу на новий розгляд до апеляційного суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду повинно обов'язково мати мотивувальну частину.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача в порядку регресу на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 456 грн. 87 коп., оскільки реальний матеріальний збиток позивача, з урахуванням франшизи та зносу деталей застрахованого транспортного засобу, складає 23 324 грн. 56 коп. і такі кошти позивачеві повернуто ОСОБА_3 акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка».

Проте з такими висновками повністю погодися не можна, оскільки суд неправильно застосував матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування», який регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», та ст.. 979 Цивільного кодексу України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим випадком, за умовами ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлена у межах вартості на момент укладення договору.

За приписами ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ця норма кореспондується зі ст. 27 Закону України «Про страхування», згідно з якою до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (стартовим відшкодуванням).

Відповідно пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Пунктами 9.1, 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що 04 лютого 2012 року ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки «Нісан», державний номерний знак 620-58НА, допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Субару», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Транспортний засіб марки «Субару» застрахований у відповідності із договором страхування транспортних засобів на умовах програми «Бізнес-стандарт» СТД №7421398 від 26 грудня 2011 року, укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА».

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована ПрАТ «СК «УНІКА» згідно з полісом №АА/55357245 від 02.06.2011 р. з франшизою «0».

Випадок було визнано страховим, позивачем на підставі експертного автотоваразнавчого дослідження від 02 березня 2012 р. прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 31 781,43 грн. в розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля без врахування зносу.

28 серпня 2012 року приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» було сплачено ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» 23 324 грн. 56 коп. витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу деталей.

Доводи відповідача про те, що неправильно визначено страхове відшкодування, і шкода повністю відшкодована виплатою приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка», не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно п. 4.2.3 договору добровільного страхування наземного транспорту № СТД №7421398 від 26 грудня 2011 року при виплаті страхового відшкодування величина матеріальної шкоди розраховується з врахуванням зносу деталей та агрегатів, які підлягають заміні: легкових автомобілів виробництва країн СНД. зі строком експлуатації до 5 років включно; 7 років - для інших легкових КТЗ.

Автомобіль марки «Субару» (який є легковим автомобілем, виробленим у 2005 році) мав строк експлуатації 6 р. 58 міс., що підтверджується технічним паспортом та висновком експертного автотоварознавчого дослідження №1585 від 2 березня 2012 р., і спеціалістом застосовано розмір коефіцієнта фізичного зносу 0,46 при визначенні витрат на ремонт автомобіля (а.с.12).

Разом з тим, оскільки строк експлуатації автомобіля не перевищував 7 років, у відповідності до п.4.2.3 договору СТД №7421398 від 26 грудня 2011 знос деталей та агрегатів при виплаті страхового відшкодування не враховується.

Відповідач є винною особою у скоєнні ДТП та відповідно заподіювачем шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. 29 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» ОСОБА_3 акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» несе відповідальність за шкоду, завдану з вини ОСОБА_4 у розмірі витрат, пов'язаних з відновлюваним ремонтом транспортного засобу, проте з урахуванням коефіцієнту зносу.

Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то згідно зі ст. ст. 22,1166, 1187, 1191,1194 ЦК України відшкодування може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду.

Як випливає із приписів ст.988 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник на добровільній основі фактично передає свої права страховику і приймає на себе зобов'язання сприяти останньому в здійсненні його прав.

При цьому, право вимоги передається у тому ж обсязі, в якому воно могло б бути здійснено самим страхувальником та в межах фактичних виплат,які здійснені страховою компанією.

Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є безпосередньо платіжне доручення (аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015р. у справі №910/7163/14).

Відповідно до страхового акту, розпорядження на виплату, платіжних доручень №4074 від5 квітня 2012 року, №4015 від 96 квітня 2012 р., №4039 від 9 квітня 2012 р., №4023 від 10 квітня 2012 р. на ремонт автомобіля марки «Субару» ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» перерахована на визначений страхувальником рахунок ПП ОСОБА_7 28133 грн.90 коп. ( а.с.23,30,31,32).

Отже, до страховика право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, перейшло в межах вказаної суми, що складає фактичні витрати страхової компанії. Доказів передачі страхувальником права вимоги у більшому обсязі позивач не надав. Утримання позивачем суми обов'язкового страхового платежу, який йому має сплатити страхувальник, хоча і здійснено із суми призначеного до виплати страхувальнику страхового відшкодування, проте не свідчить, що у зобов'язанні відбулася заміна кредитора та що позивач набув право вимоги до ОСОБА_4 і на цю зазначену суму.

Таким чином, позивач вправі вимагати від відповідача оплати лише різниці від фактично перерахованої суми на відновлювальний ремонт автомобіля 28133,90 грн. та виплаченої позивачу ОСОБА_3 акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» 23324,56 суми, тобто 4809,34 грн. Позивач предявив до відповідача завищену суму 3647,53 грн., право вимоги на яку страхувальник не передавав страховику.

З огляду на викладене та у відповідності до п.4 ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» має право на компенсацію судового збору відповідачем пропорційно задоволеним вимогам від заявлених (заявлено 8456,87 грн. задоволено 4809,34 грн.): за подання позовної заяви в сумі 138,53 грн., за подання апеляційної скарги в сумі 69,27 грн., за подання касаційної скарги в сумі 166,24 грн., всього 374,04 грн.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2015 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» 4809 грн.34 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» судовий збір у сумі 374,04 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: