Справа № 628/294/16-ц
Провадження № 2/628/324/16

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 р. м. Куп'янськ

Куп'янський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря - Шевченко О.І.,

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Куп'янську цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ПАТ «Акцент-Банк» за довіреністю - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Згодом, уточнивши позовні вимоги, вказав наступне.

27 грудня 2007 року між ЗАТ «Акцент-Банк» та відповідачкою було укладено договір кредиту № б/н за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ «Акцент-Банк». У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 21 червня 2016 року має заборгованість 34011,83 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути заборгованість по кредитному договору та витрати по сплаті судового збору з відповідачки на користь ПАТ «Акцент-Банк»

У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Акцент-Банк" не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. В письмових поясненнях, наданих представником банку, зазначено, що умовами договору № б/н від 28.12.2007 р. не передбачено видачу кредитної картки, оскільки кредитні кошти видаються в касі банку, таким чином, грошові кошти були надані відповідачу через касу банку в розмірі 3000, 00 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Підпис позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього договору. Банк надає інформацію по руху грошових коштів на рахунку відповідача в виді виписки. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.01.2012 р. № 578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бух обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Виписка з рахунку не відображає розмір штрафів, оскільки обліковуються на окремих рахунках. Розрахунок заборгованості містить, як загальну суму заборгованості з виписки, так і суму нарахованих штрафів. У розрахунку від 21.06.2016 р. зазначено «Всього заборгованості за кредитом» в розмірі 31916,00 грн, що відповідає розміру боргу у виписці станом на той самий день, та розмір заборгованості з урахуванням штрафів складає 34011,83 грн. Також пояснили, що прострочена заборгованість за кредитом виникла 31.01.2008 року.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, її інтереси в суді представляють її представники за довіреністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Представники позивачки в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що матеріали справи містять декілька розрахунків заборгованості, які є різними. На письмові запити суду, позивачем не було надано підтверджуючих документів, які б свідчили про отримання відповідачем коштів, більш того, згідно позовної заяви, позивач стверджує, що кошти були надані на кредитну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту, а в письмових поясненнях зазначають про видачу коштів в касі банку без видачі платіжної картки. Факт отримання відповідачкою кредитної картки також документально не підтверджений. ОСОБА_3 не отримувала ні кредитну карту ні грошові кошти в розмірі 3000, 00 грн. та не здійснювала жодного платежу на виконання вказаного кредитного договору. Крім того, позов позивач подав у січні 2016 року, доказів того, що позов подану в межах строку позовної давності суду не надав, у звязку з чим просять застосувати позовну давність до позовних вимог позивача та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, подавши до суду відповідну заяву про застосування строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши думку представників позивача, судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Акцент-Банк» відповідач уклав договір кредиту № б/н з ЗАТ «Акцент-Банк» з письмовою заявою про відкриття кредитного карткового рахунку з кредитним лімітом в сумі 3000 грн., базова процентна ставка за кредитом 24 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5%. Також, своїм особистим підписом відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена та згодна з Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 8-11).

Згідно статуту, в новій редакції, Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» від 11 квітня 2012 р., за рішенням загальних зборів акціонерів змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства «Акцент-Банк» на Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (а.с. 19).

Згідно умов укладеного договору він складається з заяви позичальника та умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до умов погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов.

За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Взяті на себе зобовязання по договору № б/н від 27 грудня 2007 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси.

У порушення зазначених умов договору відповідачка ОСОБА_3 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 21.06.2016 року утворилась заборгованість, яка складає 34011,83 грн., з яких:

-3000,00 грн. заборгованість за кредитом;

-18101,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-10815,00 грн. пеня та комісія за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

-500 грн. - штраф (фіксована частина);

-1595,80 штраф (процентна складова) (а.с. 121-129).

До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Доводи представників позивачки про те, що відповідачка не укладала кредитний договір з позивачем та не отримувала кредитні кошти не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В силу ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Частиною п'ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями строк виконання яких не визначений, перебіг позовної давності починається від дня коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до п.6.9 «Умов та правил надання банківських послуг», які є невідємною частиною кредитного договору, ОСОБА_3 зобовязалась погашати заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З розрахунку ціни позову видно, що тіло кредиту залишалося незмінним на протязі всього строку нарахування відсотків на кредитну заборгованість, а отже суд приходить до висновку, що відповідачка жодного разу не погашала свою заборгованість по кредитному договору.

Як встановлено судом, на підставі досліджених доказів, у позивача виникло право вимагати повернення кредиту, згідно з умовами Договору та з огляду наданих ПАТ „Акцент - Банк" розрахунків з моменту настання строку погашення чергового місячного платежу, а саме з 31 січня 2008 року, проте, як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 25 січня 2016 року, тобто з пропуском установленого ст. 257 ЦК України, трирічного строку позовної давності.

Крім того, згідно з п. 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на той самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії ) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк ( шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії ) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Згідно з п. 3.1.4 Правил користування платіжною карткою строк дії карток швидкого випуску продовженню не підлягає.

Проте, інформація про строк дії картки у матеріалах справи відсутня.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_3С був укладений 27.12.2007 року. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір, який було пролонговано після закінчення 12 місяців ще на один рік. Отже, договір діяв до 27.12.2009 року.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності, у зв'язку з її спливом.

Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність повинна бути збільшена саме за домовленістю сторін і цей факт повинен бути зафіксований підписами сторін, як конкретний прояв волевиявлення і розуміння дійсного положення встановлених умов.

За таких обставин, позов пред'явлено до суду поза межами строку позовної давності , яка відповідно до описаних вище положень має застосовуватись судом лише за заявою відповідача.

Судом не встановлено обставин, з якими закон пов'язує зупинення чи переривання строку позовної давності (ст.ст. 263-264 ЦК України).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що цивільне право Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» порушено, однак звернення відбулося лише 25 січня 2016 року, з цих підстав в позові слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності. Докази поважності причин пропуску строку позовної давності, у порушенні ст. 60 ЦПК України, позивачем до суду надані не були, тому суд розглянув цивільну справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача судових витрат не підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 256, 257, 260, 261, 267, 1046 -1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 64, 88, 169, 212-215 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.О.Шиховцова

Повний текст рішення складений 09 грудня 2016 року.