Справа №652/186/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Дригваль В.М.,

за участю секретаря - Гапич В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Високопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, третя особа без заявлення самостійних вимог щодо предмета спору ПРАТ СК "ІНГОССТРАХ", про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулося Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 «Приватбанк» із позовом до ОСОБА_3, третя особа без заявлення самостійних вимог щодо предмета спору ПРАТ СК "ІНГОССТРАХ", про стягнення заборгованості, уточнивши та збільшивши позовні вимоги (а.с.141-142), зазначив, що відповідно до укладеного договору №HEK0AN13792482 від 28.05.2008 року згідно умов якого ОСОБА_2 зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 24402,36 доларів США для придбання автомобіля марки SCODA Octavia Tour на термін до 27.05.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, відповідно до графіку погашення заборгованості. Враховуючи те, що відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 16.11.2015 року має заборгованість 142512,33 доларів США, яка складається з наступного: 27013,39 доларів США заборгованість за кредитом; 12752,99 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3321,88 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 92627,44 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,85 доларів США - штраф (фіксована частина), 6785,79 доларів США - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 142512,33 доларів США, що за курсом 23,05 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.11.2015 року складає 3284909,23 грн. за кредитним договором №HEK0AN13792482 від 28.05.2008 року, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Приватбанк», за довіреністю ОСОБА_4, (а.с.203 на звороті), в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, наполягає на його задоволенні, при цьому додатково наполягає, що строки позовної давності не порушено, оскільки вважає, що згідно з п.17.1.5 кредитно заставного договору, датою погашення кредиту є 27.05.2015 року, а позовна давність становить пять років від дати погашення даного кредитно-заставного договору. В подальшому представник ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника (а.с.274-275)

Відповідач ОСОБА_3 та його представник, за довіреністю, ОСОБА_5 (а.с.109-110,) в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначивши, що позивач пропустив строк позовної давності, так як останній платіж у погашення кредиту було здійснено 24.10.2008 року. Просять суд відмовити у задоволенні позову в звязку з пропуском строку позовної давності звернення до суду з даним позовом, надавши письмове заперечення із заявленням застосування строків позовної давності (а.с.238-242). В подальшому відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутності та наполягає на застосуванні строків позовної давності (а.с.276)

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, ПрАТ СК «Інгосстрах», залученого до справи ухвалою суду від 17.12.2015 року, в судове засідання не прибув, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, тому суд вважає за можливим розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено:

- Із копії розрахунку заборгованості (а.с.4-6, 143-145) вбачається, що відповідач станом на 01.04.2015 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 126971,28 доларів США, яка складається з наступного: 27013,39 доларів США заборгованість за кредитом; 12752,99 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3321,88 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 77826,62 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,66 доларів США - штраф (фіксована частина), 6045,74 доларів США - штраф (процентна складова).

- Із копії листа Національного Банку України (а.с.146) вбачається, що станом на 16.11.2015 року встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти, зокрема 100 доларів США коштує 2305,9785 грн.

- Із копії кредитно-заставного договору №HEK0AN13792482 від 28.05.2008 року (а.с.8-13, 147-152) вбачається, що позивач надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 24402,36 доларів США, для придбання автомобіля марки SCODA Octavia Tour, згідно умов кредитно-заставного договору ОСОБА_2 зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 24402,36 доларів США на термін до 27.05.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором та графіку погашення заборгованості (а.с.13 на звороті).

- Із копії паспорту громадянина України (а.с.14, 153) вбачається, що ОСОБА_3 народився 27.09.1977 року в смт.Саврань Савраньського району Одеської області, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Високопільського РС УДМС України (а.с.23). Та має ІПН- (а.с.32).

- Із копії довідки Широківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с.105,125) вбачається, що 01.07.2009 року дійсно була порушена кримінальна справа №20091080 за ч.1 ст.289 КК України за фактом незаконного заволодіння автомобілем НОМЕР_1, який належав ОСОБА_3, що мало місце 05.05.2009 року. Дана кримінальна справа була закрита 24.09.2009 року на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України.

- Із копій свідоцтв про народження (а.с.106, 107) вбачається, що відповідач має на утриманні двох дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до свідоцтв батьками дітей зазначено: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_8.

- Із копії листа №30/12-15(01) від 30.12.2015 року (а.с.184) вбачається, що між ОСОБА_3 та ПрАТ СК «Інгосстрах» укладені договір особистого страхування від 28.05.2008 року згідно заяви ОСОБА_3 (а.с.185-187) та договір страхування наземного транспорту від 28.05.2008 року (а.с.188-191). В даному листі також зазначено, що 11.02.2009 року ПрАТ СК «Інгосстрах» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» перераховано 8271,82 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.527 ЦК України 1. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. 2. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.530 ЦК України 1. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання.

Згідно ст.1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом встановлено, що відповідач відповідно до кредитно-заставного договору №HEK0AN13792482 від 28.05.2008 року (а.с.8-13, 147-152) отримав кредит в розмірі 24402,36 доларів США для придбання автомобіля марки SCODA Octavia Tour (договір купівлі продавжу від 28.05.2008 року а.с.245-246), на термін до 27.05.2015 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором та графіком погашення кредиту (а.с.13 на звороті). Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 16.11.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 142512,33 доларів США, яка складається з наступного: 27013,39 доларів США заборгованість за кредитом; 12752,99 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3321,88 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 92627,44 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,85 доларів США - штраф (фіксована частина), 6785,79 доларів США - штраф (процентна складова). Отже заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості становить 142512,33 доларів США (а.с.143-145), що за курсом 2305,9785 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.11.2015 року складає 3 284 909,23 грн. (а.с.146). Також, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, заставний автомобіль НОМЕР_2, який належав ОСОБА_3, 05.05.2009 року було викрадено, на що 01.07.2009 року була порушена кримінальна справа №20091080 за ч.1 ст.289 КК України за фактом незаконного заволодіння автомобілем, але дана кримінальна справа була закрита 24.09.2009 року на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України (а.с.105, 125).

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору №HEK0AN13792482 від 28.05.2008 року, в звязку з чим виникла заборгованість, але відповідач надав до суду заяву про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин (а.с.172-176), в якій зазначив, що перестав виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом з 12.03.2009 року, а банк (позивач по справі) звернувся до суду із позовом до нього лише 18.11.2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

З даною заявою відповідача про застосування строків позовної давності, суд погоджується та виходить із такого.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч.1, 3 ст.264 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Пунктами 17.1.6., 17.1.9. договору сторони встановили графік та порядок погашення суми основної заборгованості шляхом виплати щомісячних платежів протягом всього часу дії договору з 24 по 28 число кожного місяця у графіку та в останній користування кредитом з кінцевим терміном основного зобов'язання до 27 травня 2015 року.

За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів позичальник зобов'язався сплачувати банку пеню та відповідно штрафні санкції від суми простроченого платежу (п.п.14.2, 14.3, 14.5,14.6,14.7, 14.8 та 14.9 кредитного договору).

Також у кредитному договорі сторони встановили для себе розділ 12. Подія дефолту, п.12.1, п.п.1 Договору якого, зазначено, що подією дефолту вважається затримання сплати позичальником частини наданого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Так, відповідно до п.12.2.1 Кредитного договору у разі настання події дефолту ОСОБА_2 надає позичальнику письмове повідомлення події дефолту. У повідомленні про подію дефолту ОСОБА_2 ставить вимогу про повернення наданої суми кредиту в повному обсязі, виплати винагороди, процентів за фактичний строк користування наданим кредитом та виконання всіх інших грошових зобовязань за договором, протягом 30-ти днів п.12.2.2 Договору. Згідно з п.п.12.2.5, 12.2.6 Договору якщо протягом 30 днів позичальник не усуне подію дефолту, позичальник зобовязаний негайно повернути суму кредиту в повному обсязі, а банк має право за своїм вибором здійснити розірвання договору в односторонньому порядку відповідно до ст.651 ЦК України, розірвати договір в судовому порядку, звернути стягнення на предмет застави або застосувати будь-який спосіб захисту своїх прав, дозволений законодавством України.

Отже згідно з п.п.12.1-12.2.6 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених договором, протягом одного календарного місяця (усунення події дефолту), строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний негайно повернути суму кредиту в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) відповідно до умов договору.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

При цьому за умовами кредитного договору погашення кредиту повинно здійснюватись частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Також відповідно до п.14.11 Кредитного договору сторони встановили строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди, процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у пять років (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 здійснив останній платіж за кредитним договором 24 жовтня 2008 року, строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 30 календарних днів, тобто з 24 листопада 2008 року, але суд також враховує той факт, що 11.02.2009 року ПРАТ СК «Інгосстрах» (третя особа у справі) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано 8271,82 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3(а.с.184), дані кошти страхової компанії відповідно до розрахунку заборгованості надійшли на рахунок позивача 12.02.2009 року, що підтверджується також копіями платіжних доручень від 12.02.2009 року (а.с.258 та на звороті), а тому строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 30 календарних днів, тобто з 12 березня 2009 року, а ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом 16 квітня 2015 року, тобто більше ніж шість років, з пропущенням строку позовної давності. Також, судом зясовано, що позивач ПАТ КБ «Приватбанк» 01.03.2011 року звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави, але даний позов ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 11.10.2011 року залишено без розгляду в звязку з неявкою позивача в судове засідання (а.с.203), яка набрала законної сили 25.10.2011 року. В звязку з чим строк позовної давності не переривався, а продовжувався з моменту виникнення у позивача права для звернення до суду за захистом своїх прав, тобто з 12.03.2009 року. Крім того, позивач не надав до суду у відповідності до ст.60 ЦПК України жодних доказів звернення до відповідача з повідомленням про подію дефолту щодо несплати ним чергових платежів, а також відомостей щодо предмету застави, а саме автомобіля марки SCODA Octavia Tour, який був викрадений у відповідача в 2009 році, що в свою чергу також вважається подією дефолту, відповідно до п.12.1. п.п.7 Кредитного договору.

За змістом ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору змінився строк виконання основного зобов'язання (п.п.12.1.-12.2.6. договору) і банк мав право з 12 березня 2009 року й протягом пяти років від цієї дати звернутися до суду із позовом, але таким правом скористався тільки після спливу шести років, з порушенням строків позовної давності.

Крім того, після зміни строку виконання зобов'язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогами пунктів 12.1.-12.2.6. договору позичальник був зобов'язаний усунути подію дефолту та повернути кредит в повному обсязі й усі наступні щомісячні платежі за графіком (а.с.13 на звороті) після 12 березня 2009 року не підлягали виконанню.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, у разі неповернення грошових коштів за кредитним договором у належному розмірі, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню у межах строку позовної давності визначеною сторонами у договорі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-249цс15 від 02 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України 1. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, суд, аналізуючи викладене, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в звязку зі спливом строку позовної давності. Крім того, про застосування строків позовної давності заявлено стороною у справі, а саме відповідачем, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі у відповідності до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256, 257, ч.ч.1, 5 ст.261, ч.ч.1, 3 ст.264, ч.4 ст.267, ст.ст.252-255, 261, 266, 526, 527, 530, 599, 625, 629, 1050 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, ст.ст.60, 88, 212-215, ч.1 ст.360-7 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, третя особа без заявлення самостійних вимог щодо предмета спору ПРАТ СК "ІНГОССТРАХ", про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі у звязку зі спливом строків давності.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Високопільський районний суд Херсонської області.

Суддя В.М. Дригваль