Справа № 183/2673/16
№ 2/183/1801/16
14 червня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
судді Юр'євої Т.І.,
секретаря Гончарової С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_3, 3-і особи: Головне управління ДМС в Дніпропетровської області, орган опіки і піклування Гвардійска селищна рада Новомосковського району Дніпропетровської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що він є основним квартиронаймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Він вселився у вказану квартиру на підставі ордеру №4, виданого 10.01.2006 року Гвардійською КЕЧ району Дніпропетровської області. У вказаній квартирі він зареєстрований і проживає по сьогоднішній день. З 27.02.2007 року в даній квартирі зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка у серпні 2010 року зареєструвала у даній квартирі свою дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 09 липня 2009 року шлюб між ним та ОСОБА_2 був розірваний З того часу будь яке спілкування з відповідачкою припинилось. ОСОБА_4 не проживає в квартирі з 2010 року, вона забрала всі свої і дитини речі, перейшла проживати до іншого чоловіка, а потім виїхала проживати до Росії. З 24.10.2015 року у квартирі проживає його батька, який прибув з м. Луганська. Колишня дружина вивезла з квартирі всі речі, ніколи не зявлялася до квартири, ніяких перешкод їй ніхто не чинив.
Позивач просить визнати відповідачку з її малолітньою дитиною такими, що втратили право на житло у вказаній квартирі, тому що вона з дитиною без поважних причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2010 року, тобто понад шість місяців.
В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю, дав суду пояснення, аналогічні вищевказаному.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлена відповідно до ст. 76 ЦПК України.
Представники 3-х осіб не зявились в судове засідання, про день слухання справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши думку позивача вважає можливим розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи та винести заочне рішення.
Суд, вислухавши позивача по суті позовних вимог, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У судовому засіданні встановлено, що спірна квартира відноситься до державного житлового фонду. Позивач є основним квартиронаймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1.
Позивач вселився у вказану квартиру на підставі ордеру №4, виданого 10.01.2006 року Гвардійською КЕЧ району Дніпропетровської області. У квартирі він зареєстрований і проживає.
В даній квартирі зареєстровані: позивач з 11.05.2006 року, його колишня дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - з 27.02.2007 року, і дочка дружини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована 17 серпня 2010 року, що підтверджується довідкою Гвардійської КЕЧ району від 10 червня 2016 року.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 09 липня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

Відповідачка у даній квартирі не проживає з 2013 року, що підтверджується актом, складеним комісією Будинкоуправління №1 Гвардійської КЕЧ району від 10.06.2016 року в присутності депутата селищної ради ОСОБА_5та сусідів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які власноручно підтвердили факт не проживання відповідачки з дочкою з початку квітня 2013 року.

Згідно акту перевірки житлових умов від 30.09.2015 року, в присутності депутата селищної ради ОСОБА_5, за участию сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, ОСОБА_11 разом з донькою проживає окремо з квітня 2013 року.

Свідок ОСОБА_8Д суду пояснив, що у спірній квартирі мешкає позивач з батьком. Відповідачка з донькою не проживає в квартирі з початку квітня 2013 року, вона виїхала проживати до Росії.

Свідок ОСОБА_1 батько позивача, суду пояснив, що відповідачка виїхала з квартири і вивезла всі свої і дитячі речі. Коли він приїхав до сина у жовтні 2015 року квартира була пуста, відповідачка вивезла з квартири всі речі. Він проживає в даній квартирі з 24.10 2015 року, як переселенець з м. Луганська. Відповідачка ні разу не зявилась до квартири. Зі слів родичів вона виїхала до Росії.

З рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2013 року ОСОБА_11 зверталась до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив користування житловим приміщенням. У позові було відмовлено.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст.ст. 64 і 65 ЖК України наймач і члени його сім'ї, які проживають разом з ним, набувають право користування житловим приміщенням.

На підставі ст. 71 ЖК України, при тимчасової відсутності наймача за ним зберігається житлове приміщення протягом 6-ті місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, особа визнається такою, що втратила право на житло, коли вона відсутня понад 6-ті місяців на даної житлової площі без поважної причини.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що відповідачка з малолітньою дочкою не проживає у спірній квартирі з квітня 2013 року без поважних причин. Відповідачка спірним житлом не цікавиться, її особистих речей у квартирі не має.

Таким чином, слід визнати, що відповідачка з малолітньою дитиною втратили право на житло в вищевказаної квартирі, оскільки не проживають в неї більше 6-ті місяців без поважної причини.

На підставі викладеного и керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_3, 3-і особи: Головне управління ДМС в Дніпропетровської області, орган опіки і піклування Гвардійска селищна рада Новомосковського району Дніпропетровської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 з малолітньою дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі за адресою АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.І. Юр'єва