№ 274/5279/16-ц
провадження № 2/0274/2031/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівської районної державної адміністрації, Никонівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 3,0870 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:000:0074, розташовану на території Никонівської сільської ради Бердичівського району, після смерті ОСОБА_2, померлої 18.01.2001 року.

Мотивуючи тим, що 18.01.2001 року померла її мати - ОСОБА_2, яка при житті заповіту не складала. У своїй власності вона мала земельну ділянку, площею 3,0870 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Никонівської сільської ради Бердичівського району. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, оскільки прийняла спадщину шляхом проживання з матір"ю за однією адресою. Поховання матері вона здійснила за власний рахунок. Інших спадкоємців немає. Рішенням Баришівського районного суду Київської області встановлено факт прийняття спадщини нею після смерті матері ОСОБА_2. 21.09.2016 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, однак отримала відмову, оскільки державний акт на земельну ділянку був виданий після смерті матері.

В судове засідання позивачка не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала.

В судове засідання представник відповідача - Бердичівської районної державної адміністрації не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

В судове засідання представник відповідача - Никонівської сільської ради не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

З»ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 є матір"ю ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, копією паспорту ОСОБА_1В.(а.с. 7 - 9).

ОСОБА_2 померла 18.01.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, площею 3,0870 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:000:0074, яка розташована на території Никонівської сільської ради Бердичівського району, що підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю(а.с. 10).

Постановою Баришівської державної нотаріальної контори від 21.09.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку з тим, що документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, виданий після смерті спадкодавця (а.с.15).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 81 Земельного Кодексу України(далі ЗК України), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Статтею 125 ЗК України, передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних, підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розмішені.

Правило статті 1225 ЦК України, про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом треба розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні особи. Фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

У відповідності до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. П. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України, встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

Враховуючи те, що власник (спадкодавець) земельної ділянки померла, здійснити державну реєстрацію відповідних речових прав відповідно до вимог чинного законодавства України та отримати відповідні правовстановлюючі документи на вище зазначену земельну ділянку при вище викладених обставинах позивачці неможливо, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 325, 392, 1225, 1217, 1218 ЦК України, ст.ст. 81, 125, 126 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку, площею 3,0870 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:000:0074, розташовану на території Никонівської сільської ради Бердичівського району, після смерті ОСОБА_2, померлої 18.01.2001 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення. Особам, які брали участь у справі, але не були присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О.В. Замега