Справа №482/1620/15-ц 20.04.2016 20.04.2016 20.04.2016
Провадження №22-ц/784/894/16
Справа номер 482/972/15-ц
Провадження номер 22-ц/784/894/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 59 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 3 березня 2016 року,

за позовом

ОСОБА_5

до

Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

(далі - ПАТ «УкрСиббанк»),

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитекспресс ОСОБА_6Ел.СІ»

(далі - ТОВ «КЕЮ Ел.Ел.СІ»)

про визнання дій протиправними і зобовязання вчинити певні дії, та відшкодувати компенсацію моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «КЕЮ Ел.Ел.СІ» про захист прав споживачів, зобовязання відповідачів не розголошувати інформацію стосовно укладеного кредитного договору, припинити діяльність щодо стягнення заборгованості та повернути отриману конфіденційну інформацію, відшкодувати компенсацію моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 13 січня 2014 року між ним та відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» укладено кредитний договір №0 на суму 6 973 грн. 05 коп. строком дії до 13 липня 2015 року.

Станом на 13 серпня 2015 року заборгованості перед ПАТ «УкрСиббанк» за договором він не мав, що підтверджено довідкою банка від 17 серпня 2015 року.

Між тим, 15 серпня 2015 року позивачем отримано листа від ТОВ «КЕЮ Ел.Ел.СІ» з вимогою сплатити борг за кредитним договором.

Такі дії відповідачів завдали йому моральної шкоди, що виразилася в душевних та емоційних стражданнях, порушенні нормальних життєвих звязків та оцінена ним в розмірі 1 000 000 грн. грошової компенсації з кожного.

Також вказував, що згоду на передачу його персональних даних ПАТ «УкрСиббанк» не надавав, і тому просив суд зобовязати ПАТ «УкрСиббанк» не розголошувати інформацію стосовно кредитного договору, що був з ним укладений, та визнати дії ТОВ «КЕЮ Ел.Ел.СІ» протиправними і зобовязати припинити діяльність із стягнення заборгованості та зобовязати повернути отриману від ПАТ «УкрСиббанк» інформацію. Додатково просив стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» 100 грн., як кошти, що були незаконно сплачені ним за операцію, яка є безкоштовною.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 3 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким його вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що він є безпідставним, так як відповідачі діяли в межах умов кредитного договору та договору про надання послуг, а також у відповідності до Правил споживчого кредитування та Тарифів по розрахунково-касовому обслуговуванню і Тарифів банка, а тому порушень прав позивача як споживача фінансових послуг ними не допущено.

З такими висновками суду першої інстанції слід погодитися, так як вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Так, за змістом статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 1000 ЦК України передбачає, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

При вирішені справи судом встановлено, що 13 січня 2014 року між позивачем ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №0, за яким позивач отримав кредит у сумі 6 973 грн. 5 коп. строком до 13 липня 2015 року зі сплатою 0,01% річних.

У пунктах 2, 2.1., 2.2., 16 цього договору визначено, що підписуючи цей договір позивач погодився з правилами споживчого кредитування та викладеними в них умовами, з тим, що викладені правила є невідємною частиною договору та не підлягають додатковому підписанню, а також надав банку свою згоду та право збирати, зберігати та протягом необмеженого часу, обробляти, використовувати, поширювати, передавати і отримувати персональні дані позичальника, банківську та комерційну таємницю (а.с.86-91).

Відповідно до п. 9.4 розділу І Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників ПАТ «УкрСиббанк» зі змінами та доповненнями, затвердженими розпорядженням №2994/33-1 від 18 листопада 2011 року, уклавши договір, позичальник надає банку свою згоду та право збирати, зберігати та протягом необмеженого часу, обробляти, використовувати, поширювати, передавати і отримувати персональні дані позичальника, банківську та комерційну таємницю, в тому числі передавати інформацію необхідну для укладення банком цивільно-правових угод відповідним юридичним особам, що є стороною по цьому договору.

За цим же пунктом Правил (договірних умов) визначено, що своїм підписом під договором позичальник засвідчує, що він розуміє та погоджується з режимом використання інформації зазначеної в цьому пункті та не матиме жодних претензій в разі вчинення банком будь-якої дії зазначеної в цьому пункті (а.с.75-76).

Отже, підписанням договору про надання споживчого кредиту з урахуванням доданих Правил, позичальник ОСОБА_5 надав ПАТ «УкрСиббанк» письмову згоду на обробку його персональних даних в порядку та на умовах, визначених Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування, а також на надання його даних як позичальника третім особам з правом на звернення до інших осіб для отримання інформації.

Окрім цього, за умовами кредитного договору позивач зобовязався повернути наданий кредит та сплатити кошти за його користування не пізніше 13 липня 2015 року, але сплатив кредит та кошти за його користування 13 серпня 2015 року, тобто пізніше строку визначеного кредитним договором, порушив таким чином його умови.

В той же час, з метою сприяння погашенню заборгованості боржниками та профілактики виникнення простроченої заборгованості боржників перед банком у майбутньому, між відповідачами ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЮ Ел.Ел.СІ» 1 вересня 2014 року укладено договір №40 про надання послуг спрямованих на сприяння погашенню заборгованості боржників за кредитними договорами.

За вказаним договором ТОВ «КЕЮ Ел.Ел.СІ» відповідно до 1.9. договору набув статус розпорядника бази персональних даних (а.с.110-116).

Тому, у звязку з наявністю на час дії кредитного договору заборгованості позичальника ОСОБА_5, кредитор ПАТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «КЕЮ Ел.Ел.СІ» дані про розмір заборгованості позивача та інші дані, що стосуються нього як боржника, а саме передав дані, згоду на надання яких позичальник надав при укладенні цього договору (а.с.86-87).

За такого, відповідачі діяли в межах наданих їм повноважень, що випливають із укладених договорів та вищезазначених Правил.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - є законним та обґрунтованим.

Також відмовляючи в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції вважав ці вимоги безпідставними, оскільки відповідачами не було порушено прав позивача.

Стосовно стягнення коштів в розмірі 100 грн., то суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки відповідно до тарифів за розрахунково-касового обслуговування, що набули чинності з 12 травня 2015 року, вартість оформлення довідки про наявність (відсутність) отриманих та непогашених кредитів у ПАТ «УкрСиббанк» складає 100 грн.

За такого висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства,а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 3 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча Судді