АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/3917/15. Суддя-доповідач: - ОСОБА_2 Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю секретаря: - ОСОБА_5,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2016 року по справі про затвердження мирової угоди на стадії виконання між стягувачем ОСОБА_8 та боржником ОСОБА_9, зацікавлені особи: ОСОБА_6, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2016 року затверджено мирову угоду, укладену 16 лютого 2016 року між стягувачем ОСОБА_8 та боржником ОСОБА_9, які є сторонами виконавчого провадження №39312133, що перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_10, відкритого на підставі виконавчого листа №638/9533/13-ц, 2/638/4099/13 від 24 липня 2013 року, виданого на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/9533/13-ц від 9 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення боргу у розмірі 2 920 241 грн. 10 коп., що було обєднане у зведене виконавче провадження №44786478, які домовились про укладення мирової угоди на стадії виконання рішення суду, закінчення виконавчого провадження на наступних умовах:

1.Боржник визнає свою заборгованість перед стягувачем у повному обсязі у розмірі 2 920 241 грн. 10 коп. встановлену рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 9 липня 2013 року у справі №638/9533/13-ц.

2. Сторони домовились, що у рахунок погашення боргу боржник передає стягувачу права та обовязки на належну йому на праві спільної сумісної власності 1/2 частину нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова № 317.

3. Сторони домовились, що у рахунок погашення боргу боржник передає стягувачу право власності на належну йому на праві спільної сумісної власності 1/2 частину нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова №317.

4. З моменту затвердження мирової угоди ОСОБА_9 передає ОСОБА_8 права та обовязки на 1/2 частину нежитлової будівлі в літ. «А-2», загальною площею 585 кв. м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова №317.

5. З моменту затвердження даної мирової угоди за ОСОБА_8 визначається право власності на 1/2 частину ОСОБА_9 нежитлової будівлі в літ. «А-2», загальною площею 585 кв. м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова №317.

6. З моменту затвердження цієї мирової угоди заборгованість за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 9 липня 2013 року у справі №638/9533/13-ц вважатиметься погашеною, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 9 липня 2013 року у справі №638/9533/13-ц вважатиметься повністю виконаним, стягувач не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.

7. Стягувач і боржник заявляють, що ні в процесі укладання цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі держави.

8. Стягувач і боржник підтверджують, що дана мирова угода укладена добровільно, без будь-якого примусу та є власним волевиявленням кожного.

9. Стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності цією мировою угодою він відмовляється від примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №638/9533/13-ц від 9 липня 2013 року, після чого виконавче провадження №19312133, що було обєднано у зведене виконавче провадження №44786478, яке знаходиться на примусовому виконанні державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_10, підлягає закінченню.

10. Стягувач та боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією мировою угодою відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження, у відповідності до якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

11. Сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

12. Дана мирова угода складена у чотирьох примірниках, українською мовою, які мають однакову юридичну силу.

В апеляційній представник ОСОБА_6Ю - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви державного виконавця про затвердження мирової угоди на стадії виконання.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Затверджуючи мирову угоду між стягувачем ОСОБА_8 та боржником ОСОБА_9, суд виходив з того, що її умови не суперечать діючому законодавству та не порушують прав, свободи та інтереси інших особі в процесі виконання рішення суду.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Згідно ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Під час перевірки укладеної сторонами виконавчого провадження мирової угоди суд має враховувати багатосубєктність учасників із тієї чи іншої сторони виконавчого провадження з огляду на те, що в разі відмови хоча б одного з учасників виконавчих правовідносин укладення мирової угоди суперечитиме законодавству України. Виходячи з характеру та змісту мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження, необхідно, щоб волю до її укладення виявили обидві сторони виконавчого провадження, оформивши її письмово.

Підставою для відмови у визнання мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження, або неприйняття відмови стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення є: суперечливість таких дій закону, порушення прав чи свобод інших осіб на стадії виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 9 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 заборгованість за договором позики у розмірі 2 920 241 грн. 10 коп., судовий збір у розмірі 3 441 грн. (а. с.15-16).

На виконання цього рішення Дзержинським районним судом м. Харкова 24 липня 2013 року видано виконавчий лист №638/9533/13-ц, 2/638/4099/13 про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 боргу у розмірі 2 920 241 грн. 10 коп., судового збору у розмірі 3 441 грн. (а. с. 32).

Постановами державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 9 серпня 2013 року відкрито виконавчі провадження №39312133 та №39309079 за виконавчим листом №638/9533/13-ц, виданим Дзержинським районним судом м. Харкова 24 липня 2013 року (а. с. 34, 44).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 витрати на відшкодування вартості поліпшення майна у розмірі 2 600 000 грн. та відсотки у розмір 1 560 132 грн.

На виконання цього рішення Київським районним судом м. Харкова 16 червня 2014 року видано виконавчий лист №640/11609/13-ц про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 витрат на відшкодування вартості поліпшення майна у розмірі 2 600 000 грн. та відсотків у розмір 1 560 132 грн. ( а. с. 312).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 2 липня 2014 року відкрито виконавче провадження №43915406 за виконавчим листом №640/11609/13-ц, виданим Київським районним судом м. Харкова 16 червня 2014 року (а. с. 37).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 14 квітня 2015 року виконавче провадження №43915406 про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 витрат на відшкодування вартості поліпшення майна у розмірі 2 600 000 грн., відсотків у розмір 1 560 132 грн., приєднано до зведеного виконавчого провадження №44786478, до складу якого входять виконавчі провадження №39312133 та №39309079 про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 боргу у розмірі 2 920 241 грн. 10 коп., судового збору у розмірі 3 441 грн. (а. с. 43).

Таким чином, сторонами у зведеному виконавчому провадженні №44786478 є боржник ОСОБА_9 та стягувачі ОСОБА_8, ОСОБА_6

5 та 7 травня 2015 року, 16 лютого 2015 року стягувач ОСОБА_8 та боржник ОСОБА_9 уклали мирові угоди, які були передані державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_10 до Київського районного суду м. Харкова для їх визнання судом (а. с.1-9, 28-30, 97-99, 249 -253)

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2016 року затверджено мирову угоду, укладену 16 лютого 2016 року між стягувачем ОСОБА_8 та боржником ОСОБА_9 (а. с. 215-220).

Затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що положеннями ст. 372 ЦПК України передбачено право суду за результатами розгляду мирової угоди визнати або відмовити у визнанні мирової угоди укладеної сторонами в процесі виконання, а не затверджувати її ухвалою суду.

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги, що сторонами у зведеному виконавчому провадженні №44786478 є боржник ОСОБА_9 та стягувачі ОСОБА_8, ОСОБА_6, якій як учасник виконавчих правовідносин не надавав своєї згоди на укладення мирової угоди між стягувачем ОСОБА_8 та боржником ОСОБА_9

Зі змісту мирової угоди, укладеної між стягувачем ОСОБА_8 і боржником ОСОБА_9 та затвердженої судом, вбачається, що сторони виконавчого провадження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 намагаються шляхом укладання мирової угоди здійснити перехід прав власності не нерухоме майно, яке не було предметом судового спору.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана колегією суддів законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що мирова угода, укладена 16 лютого 2016 року між стягувачем ОСОБА_8 та боржником ОСОБА_9 суперечить вимогам закону, порушує права стягувача ОСОБА_6, а сторони виконавчого провадження ОСОБА_9, ОСОБА_8 намагаються шляхом укладання мирової угоди здійснити перехід прав власності не нерухоме майно, яке не було предметом судового спору, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у визнання вказаної мирової угоди на стадії виконання.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в частині відмови у задоволенні заяви державного виконавця про затвердження мирової угоди на стадії виконання, задоволенню не підлягає, оскільки старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_11 не звертався з заявою до суду про затвердження мирової угоди, а лише виконав вимоги ч. 1 ст. 372 ЦПК України про передачу мирової угоди, укладеної сторонами виконавчого провадження, до суду за місцем виконання рішення для її визнання.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, ч. 1 п. 2 ст. 312, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319, 372 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2016 року - скасувати.

У визнанні мирової угоди, укладеної 16 лютого 2016 року між сторонами виконавчого провадження №39312133 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з примусового виконання виконавчого листа №638/9533/13-ц,/2/638/4099/13, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 24 липня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 боргу у розмірі 2 920 241 грн. 10 коп., яке перебуває на виконанні у зведеному виконавчому проваджені №44786478 у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: