АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/2227/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1057/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів: Купельського А.В., Фанди В.П.,

секретар - Лапко Ю.В.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Жванецької сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області на ухвалу Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом Жванецької сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог Камянець-Подільська обєднана державна податкова інспекція головного управління ДФС у Хмельницькій області про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості,

встановила :

У березні 2015 року Жванецька сільська рада Кам'янець-Подільського району Хмельницької області звернулась до суду з позовом та просила розірвати договір оренди земельної ділянки площею 0,1 га по вул. Центральній, 67 в с. Жванець Камянець-Подільського району Хмельницької області, укладений між нею та ОСОБА_4 18 грудня 2008 року, стягнути на її користь з ОСОБА_4 заборгованість та зобов'язати останнього повернути спірну земельну ділянку.

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2015 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Жванецька сільська рада Камянець-Подільського району Хмельницької області просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Представник апелянта посилається на те, що ОСОБА_4 як на момент укладення спірного договору оренди земельної ділянки так і на момент пред'явлення позову та відкриття провадження по справі не був субєктом господарювання, тому справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Представник апелянта - Жванецької сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_1апеляційну скаргу підтримав.

Представники відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_2, ОСОБА_3В, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

_________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції ОСОБА_5

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія ухвала

Відповідач ОСОБА_4 та представник третьої особи без самостійних вимог- Кам'янець-Подільська ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилися.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що 18 грудня 2008 року Жванецька сільська рада Кам'янець-Подільського району Хмельницької області уклала договір оренди земельної ділянки з приватним підприємцем ОСОБА_4, який зареєстровано у встановленому законом порядку.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, виходив із того, що вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості не можуть бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки спірний договір укладено між органом місцевого самоврядування та приватним підприємцем ОСОБА_4, у зв'язку із чим відповідний спір за цими вимогами має розглядатись в порядку господарського судочинства.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При визначенні юрисдикційності спору слід враховувати, що критеріями розмежування цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Тобто критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз'яснено, що на вимоги ст. ст. 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст.2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано

позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» №10 від 24 жовтня 2011 року роз'яснено, що при вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір господарським, слід виходити з визначень, наведених у ст.3 ГК України.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст.3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Підпунктом 3.1 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» №10 від 24 жовтня 2011 року роз'яснено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання, наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору господарським судом, відсутність у закону норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з матеріалів справи метою укладення спірного договору оренди земельної ділянки було обслуговування торгівельних приміщень, які розміщені на вказаній земельній ділянці, власником яких є ОСОБА_4 (п.5 договору оренди земельної ділянки), тобто для здійснення господарської діяльності.

На час розгляду зазначеної справи ОСОБА_4, а саме, станом на 17 вересня 2015 року, зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 140).

Оцінивши у сукупності надані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому правомірно закрив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Жванецької сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області відхилити.

Ухвалу Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2015 року про закриття провадження у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ (ОСОБА_6)

Судді: /підпис/ (ОСОБА_7)

/підпис/ (ОСОБА_8)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова