Справа №592/1809/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1147/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 травня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання недійсними договорів та зобовязання до вчинення певних дій,

в с т а н о в и л а :

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 травня 2016 року заяву представника ПАТ АБ «Укргазбанк» про ухвалення додаткового рішення у справі №592/1809/15-ц задоволено.

Накладено арешт на належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні заяви про накладення арешту на належну йому квартиру.

Вважає, що положення ст. 1057-1 ЦК України не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки вони виникли до набрання чинності вказаною статтею, а закон не має зворотної дії в часі.

Зазначає, що судом був порушений порядок розгляду заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про накладення арешту на майно, яке було предметом застави, оскільки така заява повинна бути подана кредитодавцем під час розгляду справи, проте відповідач подав заяву про ухвалення додаткового рішення 23 липня 2015 року, тобто вже після розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника ПАТ АБ «Укргазбанк» - ОСОБА_4, яка проти скарги заперечував, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи додаткове рішення про накладення арешту на належну ОСОБА_3 квартиру, суд першої інстанції виходив з того, що при вирішенні справи по суті, суд за заявою ПАТ АБ «Укргазбанк» від 18 травня 2015 року не наклав арешт на майно, яке було предметом іпотеки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк», в якому просив визнати недійсними кредитний договір від 24 квітня 2008 року №184/08-ЖКПФ, додатковий договір №3 від 01 вересня 2009 року до кредитного договору, договір іпотеки №179/08-ІФ від 24 квітня 2008 року, додатковий договір №1 від 01 вересня 2009 року до договору іпотеки №179/08-ІФ від 24 квітня 2008 року, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження та заборону, зобовязати сторони повернути в натурі отримане на виконання угод за кредитним договором.

18 травня 2015 року представником ПАТ АБ «Укргазбанк» подано до суду заяву про накладення арешту на майно в порядку ч. 2 ст. 1057-1ЦК України.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено (том 1, а.с. 81). Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2015 року визнано недійсними договір іпотеки №179/08-ІФ від 24 квітня 2008 року, укладений між банком та позивачем, та додатковий договір №1 від 01 вересня 2009 року до договору іпотеки (том 1, а.с. 112).

Проте, під час ухвалення рішення Ковпаківським районним судом м. Суми питання щодо застосування наслідків недійсності договору, яке ставилося у заяві від 18 травня 2015 року не було вирішено. В зв'язку з цим 23 липня 2015 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просив накласти арешт на належну позивачу квартиру АДРЕСА_2 (том.1, а.с.173).

Як зазначалось вище, саме під час розгляду справи - 18 травня 2015 року, а не після її розгляду представником ПАТ АБ «Укргазбанк» подано до суду заяву про накладення арешту на майно позивача (том 1, а.с. 47), тому доводи апеляційної скарги про те, що судом був порушений порядок розгляду заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про накладення арешту на майно є безпідставними та такими, що не відповідають матеріалам справи.

Згідно з ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України, визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним - після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти в розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті.

Отже ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України застосовується у тому випадку, коли суд визнає недійсним договір застави. Ця норма носить імперативний характер та зобовязує суд при вирішенні питання про недійсність договору застави у випадку звернення кредитодавця з заявою накласти арешт на майно, яке було предметом застави.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що норма ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України поширюється на договори застави, укладені, як до, так і після набрання чинності цією статтею. Доводи скарги про протилежне, є безпідставними.

Визнаючи додатковим рішенням від 09 липня 2015 року недійсним договір іпотеки та додатковий договір до нього, Ковпаківський районний суд м. Суми не вчинив дії, які відповідно до ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України необхідно вчинити, а саме не наклав арешт на майно, що було предметом іпотеки на підставі поданої заяви.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив додаткове рішення, яким наклав арешт на квартиру позивача.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» в заяві про накладення арешту послався на ч. 2 ст. 1057-1 ЦК України, яка на спірні правовідносини не поширюється, оскільки вирішення питання про те, яка правова норма підлягає застосуванню належить до компетенції суду (п. 4 ч. 1 ст. 214 ЦПК України), і суд правильно застосував до спірних правовідносин положення ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України.

Враховуючи викладене, додаткове рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді -