Справа № 399/69/16-ц
Провадження 2/399/71/16
Рішення

Іменем України

22 лютого 2016 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Онуфріївка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивувала тим, що 6 червня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований в Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 148. Даний шлюб рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10.04.2014 року було розірвано. Від цього шлюбу сторони по справі мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що змусило позивача звернутись до суду. Оскільки відповідач має нестабільний мінливий дохід аліменти просила стягнути в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісяця.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася надавши заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явився надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 350 гривень, а справу розглянути без його участі. При визначенні розміру аліментів просив врахувати, що на даний час знаходиться в складному матеріальному становищі, оскільки ніде не працює.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 6 червня 2008 року між нею та відповідачем було укладеного шлюб, який зареєстрований в Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 148. Даний шлюб рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10.04.2014 року було розірвано /а.с. 4/.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини /а.с.3/.

Малолітня донька сторін після розірвання ними шлюбу проживє разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що не оскаржується відповідачем.

Також, в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працює. За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття.

З урахуванням всіх обставин справи, виходячи з майнового стану відповідача, який є працездатним, відсутності у нього інших утриманців, суд вважає за необхідне визначити аліменти на дитину в межах 600 грн. щомісячно і ця сума, незважаючи на відсутність постійного місця роботи, не буде занадто обтяжливою для відповідача.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 600 (шістсот) гривень щомісячно починаючи з 25 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Лях