Справа № 346/2698/15-ц
Провадження № 2/346/39/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючої судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про спадкування частки у праві спільної сумісної власності на будинок, господарські будівлі та споруди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні посилається на те, що 22.07.2001 року померла його мати ОСОБА_6 і після її смерті відкрилася спадщина за законом на спадкове майно -1/2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с. Нижній Вербіж, вул. Вишнева, 29 Коломийського району. Зазначив, що спадщину після смерті матері прийняв, однак правовстановлюючий документ на вищевказане будинковолодіння, виданий його батьку ОСОБА_2, і для видачі йому, позивачу свідоцтва про право на спадщину на його частку у вищевказаному спадковому майні необхідна згода батька.

На даний час неможливо вирішити дане питання з відповідачами в добровільному порядку, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач пояснив, що його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_7) Г. М. після реєстрації шлюбу проживали в господарстві батьків його матері ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в с. Нижній Вербіж, вул. Вишнева, 29 (раніше № 35) Коломийського району.

Згодом його позивача батьки на земельній ділянці збудували літню кухню, в якій проживали батьки його матері, а поруч з нею збудували житловий будинок, господарські споруди. В 1968 році дане будівництво завершено, про що вказано у технічному паспорті на житловий будинок і виписці з погосподарських книг с. Нижній Вербіж Коломийського району . Старий будинок, 1918 року будівництва був глиняним і внаслідок повені 1968 року був знищений.

В 1968 році його батьки разом з дітьми (з ним та його братами) вселилися у вищевказаний побудований будинок, зареєструвалися в ньому. Головою даного двору з 1996 року була його мати, а з 2010 року його батько.

Так як спірний будинок з господарськими будівлями і спорудами був збудований в шлюбі його батьками, тому згідно вимог ст.ст. 22, 28, 29 КпШС УРСР ( редакція, яка діяла на час створення вказаного майна) дане майно належало на праві спільної сумісної власності його батькам і частки сторін в ньому були рівні, а отже його матері і батьку належало по 1/2 частині даного майна.

11.10.2001 р. виконком Нижньовербізької сільської ради на підставі рішення цього виконкому за № 48 від 26.06.2001 р. видав свідоцтво про право власності на житловий будинок, згідно якого його батько відповідач по справі ОСОБА_2 є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою с. Нижній Вербіж, вул. Вишнева, 35 ( на даний час № 29) Коломийського району. Право власності на дане майно зареєстровано за його батьком 11.10.2001 року в Коломийському МБТІ за № 525.

22.07.2001р. померла його мати ОСОБА_6, і після її смерті згідно вимог ст. 524 ЦК України ( редакції 1963 року, яка була чинною на час смерті спадкодавці) відкрилася спадщина за законом, оскільки заповітів вона не складала, про що зазначено в довідці виконкому Нижньовербізької сільської ради Коломийського району за № 500/02-26 від 29.05.2015 року.

На день смерті його матері вищевказаний житловий будинок, господарські будівлі та споруди були спільною сумісною власністю - її та його батька.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Так як правовстановлюючий документ, яким підтверджується право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, виданий на ім»я його батька відповідача ОСОБА_2, тому слід визначити, що частка його, позивача матері, в даному майні становила ? частину даного майна.

До спадкоємців першої черги після смерті його матері згідно вимог ст. 529 ЦК України відносилися його батько (чоловік спадкодавці) відповідач ОСОБА_2 і діти спадкодавиці він, позивач ОСОБА_1, та його брати відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5.

Вказує, що він та його батько ОСОБА_2 згідно вимог ст. 549 ЦК України ( редакції 1963 року) прийняли спадщину після смерті спадкодавці, оскільки в шестимісячний строк після її смерті вступили у фактичне управління спадковим майном, що стверджується довідкою виконкому Нижньовербізької сільської ради Коломийського району за № 530/02-26 від 05.06.2015 року. Його батько на день смерті матері і в шестимісячний строк після її смерті проживав в спірному будинку, а він, позивач зі своєю сім»єю вселився в дане господарство після смерті його матері в жовтні 2001 року і з того часу проживає в ньому.

Оскільки згідно вимог ст. 548 ЦК України прийнята спадщина належить спадкоємцю з дняїї відкриття тому, вважає, що успадкував ? частину спірного майна . Просить суд визначити, що частка померлої ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2 на будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою с. Нижній Вербіж, вул. Вишнева, 29 Коломийського району Івано-Франківської області, становила 1/2 частину цього майна, а також визнати за ним ,ОСОБА_1 право власності на його частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_6 на 1/4 частину спірного майна.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову. Представник відповідача ОСОБА_4 пояснила, що мати позивача ОСОБА_6 померла 22.07.2001 р., тобто спадщина відкрилась 22.07.2001 р. На день відкриття спадщини із спадкодавцем проживав відповідач ОСОБА_2, що підтверджується випискою із по господарських книг. Із виписки погосподарських книг № 7 за 2006-2010 р. видно, що ОСОБА_1 проживає в будинку з 11 січня 2006 року. Із довідки Нижньовербізької сільської ради № 500/02-26 теж видно, що на момент відкриття спадщини в будинку проживав тільки відповідач чоловік спадкодавиці він жн батько позивача та відповідачів ОСОБА_2 Зазначила, що позивач представив довідку Нижньовербізької сільської ради Коломийського району №530/02-26, в якій зазначено, що позивач ОСОБА_1 вступив в управління спадковим майном, так як після смерті спадкодавця проживав в будинку по вул. Вишнева , 29 в с. Нижній Вербіж , із виписки з погосподарських книг видно, що проживав в будинку з 11 січня 2006 року, таким чином позивач проживає в спадковому будинку з січня 2006 року, тобто майже через пять років поселився позивач у спадковий будинок, а тому він спадщини не прийняв, так як відповідно до ст. 549 ЦК( 1963 року)спадкоємець прийняв спадщину , якщо подав заяву в нотаріальну контору , або вступив фактично в управління або володіння спадковим майном. Дані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а відповідно до ст. 525 ЦК (1963 р.)час відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. В шестимісячний термін позивач жодних дій не вчиняв для прийняття спадщини.

Із довідки Першої Коломийської РДН видно, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1

Ганни не відкривалася. Таким чином, спадщину після смерті спадкодавиці ОСОБА_6 прийняв тільки її чоловік відповідач ОСОБА_2 , який вступив в управління спадковим майном , так як проживав із спадкодавцем на день відкриття спадщини, що підтверджується випискою із по господарських книг та довідкою сільської ради.

Стверджує, що позивач не представив жодного доказу прийняття спадщини, а так як не прийняв спадщину, то позов вважає безпідставним та таким щодо задоволення не підлягає.

Відповідач ОСОБА_3 не визнав позовні вимоги та пояснив, що підтримує заперечення представника його батька відповідача по справі ОСОБА_2, пояснив, що позивач не проживав у спірному домоволодіння після смерті матері.

Відповідач ОСОБА_2Ю, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до вимог частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що батьки позивача відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_8) ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 29.10.1958 року у виконкомі Нижньовербізької сільської ради Коломийського району (а.с.7).

Проживаючи в шлюбі в с. Нижній Вербіж, вул. Вишнева, 29 (к.н. № 35) Коломийського району батьки позивача збудували житловий будинок, літню кухню та господарські споруди. Згідно технічного паспорта на житловий будинок і виписці з погосподарських книг с. Нижній Вербіж Коломийського району в 1968 році дане будівництво завершено (а.с.16-17).

В 1968 році батьки позивача разом з дітьми вселилися у вищевказаний побудований ними будинок, та зареєструвалися в ньому. Головою даного двору з 1996 року була мати позивача ОСОБА_6, а з 2010 року батько (відповідач) ОСОБА_1,. Вказане стверджується випискою з погосподарських книг с. Нижній Вербіж Коломийського району за № 125/02-26 від 05.06.2015 року.(а.с.12)

На підставі рішення № 48 від 26.06.2001 року Нижньовербізької сільської ради Коломийського району відповідачу ОСОБА_2 11.10.2001 року видано свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок. (а.с.15). Право власності на дане нерухоме майно зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 11.10.2001 року в Коломийському мБТІ за № 525.

22.07.2001року в с. Нижній Вербіж Коломийського району померла ОСОБА_6 про що виконкомом Нижньовербізької сільської ради Коломийського району 24.07.2001 року складений відповідний актовий запис за № 16.(а.с.6).

Із виписки погосподарських книг № 7 за 2006-2010 р. вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживав в спірному будинку з 11 січня 2006 року. Із довідки Нижньовербізької сільської ради Коломийського району № 500/02-26 вбачається, що на момент відкриття спадщини в спірному будинку проживав відповідач ОСОБА_2М.(а.с.9,12-14).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина за законом, оскільки заповітів спадкодавиця не складала, на момент смерті останньої в спадковому будинку проживав її чоловік відповідач по справі ОСОБА_2 про що зазначено в довідці виконкому Нижньовербізької сільської ради Коломийського району за № 500/02-26 від 29.05.2015 року.(а.с.9).

Згідно довідки Нижньовербізької сільської ради Коломийського району за № 530/02-26 від 05.06.2015 року.(а.с.10) вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6 фактично вступили в управління спадковим майном, а також стверджується поясненнями свідка ОСОБА_10»юк О.С. сусідки позивача, яка пояснила, що після смерті матері

позивач з дружиною та дітьми проживали в спірному будинку з відповідачем ОСОБА_2, що на сьогоднішній день позивач з сімєю продовжує проживати в спірному будинку, а відповідач ОСОБА_2 не проживає в с. Нижній Вербіж більше 10 років так як проживає в Верховинському районі, час від часу навідується до господарства, тобто позивач та відповідач відповідно вимог ст.549 ЦК УРСР фактично вступили в управління спадковим майном.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2015 року розірвано договір довічного утримання укладений між відповідачем в даній справі ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1, визнано відповідачем за ОСОБА_2 право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Вишнева 29 в с. Нижній Вербіж Коломийського району і зобовязано ОСОБА_1передати йому будинок з господарськими спорудами.

З листа державного нотаріуса Першої Коломийської РДНК № 329/0116 від 25.06.2015 року вбачається, що згідно даних Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_6, померлої 22.07.2001 року, спадкова справа відсутня (а.с.41-45).

Отже, суд взявши до уваги вищезазначене доходить до висновку.

Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР (чинного на момент відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6М.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 цього кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Приписами ч. 1 ст. 561 ЦК УРСР встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Однак, кінцевого строку для видачі свідоцтва про право на спадщину норми цього кодексу не містять.

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину (абзаци 16, 42).

Наведені вищеобставини вказують та спростовують заперечення представника відповідача, що спадщину після смерті матері ОСОБА_6 позивач ОСОБА_1 прийняв, фактично вступивши у права володіння спадковим майном.

Крім того умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості до спадкоємців в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України в абз. другому-третьому п. 23 своєї постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Докази щодо існування перешкод для оформлення спадщини у нотаріальному порядку -письмової відмови нотаріуса, позивачем не надано так як він не звертався до нотаріуса з питань оформлення своїх спадкових прав, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та ст. 524,529,548,549 ЦК УРСР, керуючись ст.ст.10,11,88,130, 209,213,214 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання, що частка померлої ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2 на будинок, господарські будівлі та споруди, за адресою с. Нижній Вербіж вул. Вишнева, 29 Коломийського району становила 1/2 частини цього майна та визнання за ОСОБА_1 права власності на його частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_6 на 1/4 частину спірного майна , відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, або отримання його копії.

Суддя Беркещук Б. Б.