Справа № 605/291/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" червня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Лежигубській О.В..,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,Сільцівської сільської ради про визнання права на спадкове майно по зповіту,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся в суд з позовом до Сільцівської сільської ради Підгаєцького району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, зазначивши, що 05 жовтня 2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу ОСОБА_1 . Заповіт не змінювався та не скасовувався.

22.07.2009р ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на земельні ділянки загальною площею 2.51 га та загальною площею 2,58 га,які розташовані на території Сільцівської сільської ради які належали спадкодавиці на праві власності Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, оскільки у нотаріальній конторі йому відмовили із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.Позивач просить визнати за ним, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки що, розташовані на території Сільцівської сільської ради Підгаєцького району , що належить померлій спадкодавиці ОСОБА_4 по заповіту останньої..

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задоволити.Неявка позивача не перешкоджає розгляду справи по суті

Представник позивача ОСОБА_2, яка діяла в попередньому судовому засіданні на підставі довіреності, ухвалою суду від 07.06.2016 р. була притягнута до участі в справі на стороні співвідповідача, як особа яка має право на обовязкову частку в спадковому майні. В попередньому судовому засіданні ОСОБА_2М не заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1, в повному обсязі. В наступне судове засідання відповідач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги прохала задоволити.

Відповідач представник Сільцівської сільської ради в судове засідання не зявилися, до суду надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність та вказали, що не заперечують щодо задоволення позову ОСОБА_1, .

Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року(справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до правил ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, відповідно до черг встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2009 року померла ОСОБА_3, яка по день смерті проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої залишилась спадщина земельні ділянки загальною площею 2,51 га та загальною площею 2,58 га , що знаходяться на території Сільцівської сільської ради Підгаєцького району, що належав їй на праві приватної власності.

05 жовтня 2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, , згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповілаОСОБА_1 ОСОБА_5 заповіт було посвідчено секретарем виконкому сільцівської сільської ради за реєстр. № 88 (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідач ОСОБА_2 являється донькою померлої ОСОБА_3

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 є інвалідом дитинства отже являється особою, якій відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України передбачається обовязкова доля в спадкуванні.

Таким чином, право на спадкове майно після смерті спадкодавці ОСОБА_3 мають в рівних частках ОСОБА_1 як за спадкоємцем за заповітом та ОСОБА_2, як повнолітня непрацездатна дочка спадкодавці, якій незалежно від змісту заповіту . має право на обовязкову частку по закону.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цих статей, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Таким чином, за умови прийняття спадщини у встановленому законом порядку, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, проте вона може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Притягнута до участі в справі на стороні співвідповідача ОСОБА_2 не заперечує право на прийняття спадщини в цілому по заповіту позивачем, який є її сином та онуком спадкодавці ОСОБА_3. В свою чергу вона не бажає приймати спадщину на яку вона має право по закону в частині обовязкової частки та відмовляється від неї в користь позивача.

З наведеного видно, що відповідачем ОСОБА_2 не оспорюється заповіт і право на спадкове майно за позивачем. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання тим процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач визнає право відповідачаОСОБА_2 на обов'язкову частку (а.с. 24), а відповідач ОСОБА_2 визнає право позивача на частки, що належать їм, тому судом встановлено, що спір між сторонами щодо визнання за ними відповідної частки в спадковому майні, відсутній.

Відповідно до роз'яснень, наданих судам у п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У даному випадку у матеріалах справи наявний лист №197/01-16 від 09 березня 2016 року та №137/01-16 від 15 серпня 2014 року Підгаєцької державної нотаріальної контори з якого слідує нотаріальна відмова у оформленні спадщини позивачу із-за відсутності правовстановлюючих документів на земельні ділянки у спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 2.14 Наказу Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» державний акт на право приватної власності на земельну ділянку підписується органом, який прийняв рішення про передачу земельної ділянки у власність, та відповідним державним органом земельних ресурсів.

У відповідності до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданих відділом Держгеокадастру у Підгаєцькому районі на підставі проведення перевірки документації із землеустрою та обмінних файлів від 26.02.2016 року за № 34-1908-99.5-372/34-16; №34-1908-99.5-373/34-16 та №34-1908-99.5-371/34-16 відомості про земельні ділянки, кадастрові номера: 010010698 площею 0,02 га; 010011098 площею 0,08 га та 010010298 площею 2.41 га, які розташовані на території Сільцівської сільської ради та належать ОСОБА_3, і ця земля передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, внесені в автоматизовану систему державного земельного кадастру на підставі правовстановлюючих документів: Державний акт на право власності на землю серія ЯБ № 019321 від 18 жовтня 2004 року на ОСОБА_3

Аналогічні відомості щодо земельних ділянок., які належать на праві приватної власності спадкодавці ОСОБА_3, відповідно до Державного акта на право власності на землю серія ЯБ № 008456 від 24 травня 2004 року на ОСОБА_3 підтверджено витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданих відділом Держгеокадастру у Підгаєцькому районі на підставі проведення перевірки документації із землеустрою та обмінних файлів від 26.02.2016 року за № 34-1908-99.5-380/34-16; №34-1908-99.5-378/34-16 та №34-1908-99.5-379/34-16 щодо земельних ділянок, за кадастровими номерами : № 010010299 площею 2,48 га; № 010010699 площею 0,02 га та за № 010011099 площею 0,08 га,

Вказані два Державні акти на право власності на землю ЯБ №019321 від 18 жовтня 2004 року та серія ЯБ№008456 від 24 травня 2005 року спадкодавцем втрачений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки про що свідчить лист державного нотаріуса № 197/01-16 від 09.03.2016 р. Однак право власності спадкодавиці на вищевказану земельну ділянку ніким не оспорюється.

За таких обставин, суд дійшла висновку, що вирішити питання визнання права власності на частку в спадковому майні у встановленому законом позасудовому порядку, визначеному главами 88, 89 ЦК неможливо, а тому право позивача на спадщину підлягає захисту у судовому порядку.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (Правова позиція, висловлена ВСУ при розгляді справи N 6-222 цс14 від 04.02.2015 року).

Враховуючи вищевказане, та той факт, що згідно заповіту 20.04.1999 року, ОСОБА_3 заповіла все своє майно позивачу та відповідач ОСОБА_2, від своєї обовязкової частки в спадщині відмовилась, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на спадкове майна, а тому суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 1223, 1225 ЦК України визнати за позивачем право власності на все спадкове майно, земельні ділянки по заповіту ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328,1218, 1223, 1268-1270 ЦК України, враховуючи правові позиції ВССУ, викладені в Постанові Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , ст.ст. 10,60,209, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .Визнати за ОСОБА_1, право власності у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 , щодо спадкового майна: земельної ділянки загальною площею 2.51 га, яка складається з земельних ділянок площею 0,02 га (кадастровий номер 010010698), площею 0,08 га (кадастровий номер 010011098), площею 2.41 га (кадастровий номер 010010298), які розташовані на території Сільцівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 019321 від 18 жовтня 2004 року.

Визнати за ОСОБА_1, право власності у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 2.58 га, яка складається з земельних ділянок площею 2,48 га (кадастровий номер 010010299), площею 0,02 га (кадастровий номер 010010699) та площею 0,08 га (кадастровий номер 010011099), які розташовані на території Сільцівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 008456 від 24 травня 2005 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_6