Справа № 129/3208/15-ц Провадження № 22-ц/772/2068/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Жданкіна В.В., Ковальчука О.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки - Кунянська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 подала до Гайсинського районного суду Вінницької області вказаний позов, мотивуючи вимоги тим, що після смерті 09.03.2015 року матері ОСОБА_4, позивач звернулась до Гайсинської державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини, де дізналась про те, що спадкова справа вже відкрита за заявою її доньки ОСОБА_5, яка являється онукою померлої.

У такий спосіб було встановлено, що 12.06.2003 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, за яким все своє майно заповіла онуці ОСОБА_5

Позивач вказує, що заповіт не може вважатись дійсним, оскільки її мати ОСОБА_4 не спроможна була розуміти свої дії внаслідок зловживання алкоголем; через поганий зір, без сторонньої допомоги вона не могла ознайомитись з текстом заповіту.

Тому, ОСОБА_2 вважає, що її дочка фактично ввела в оману ОСОБА_4, пообіцявши взамін на заповіт на її імя доглядати свою бабу, але обіцянку не виконала. Крім того, заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Кунянської сільської ради Гайсинського району без рішення виконкому про надання таких повноважень, прочитано вголос, тому що ОСОБА_4 була без окулярів і сама не могла його прочитати, але запису про це в заповіті не зроблено.

З урахуванням вказаного, та відповідно до уточненого позову 04.02.2016 року, позивач просила суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, посвідчений 20.06.2003 року секретарем Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області. Вирішити питання судових витрат.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2016 року у позові було відмовлено за його безпідставності.

Позивач ОСОБА_6 оскаржила дане рішення в апеляційному порядку, як незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 13.05.2016 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що 12.06.2003 року ОСОБА_4 добровільно, усвідомлюючи свої дії та їх наслідки, без будь якого стороннього впливу (тиску чи обману) на випадок своєї смерті заповіла все своє майно онуці ОСОБА_5, заповіт посвідчено секретарем виконкому Кунянської сільської ради Гайсинського району за встановленою законом процедурою; до самої смерті ОСОБА_4 09.03.2015 року, вона свій заповіт не змінила і не скасувала, хоча мала таку можливість; достовірних доказів про те, що ОСОБА_4 заповіла своє майно онуці внаслідок незаконного стороннього впливу (тиску чи обману) з боку ОСОБА_5, позивачка не дала. Зазначені обставини відповідають матеріалам справи: заповіту, свідоцтву про смерть, свідоцтву про одруження, свідоцтву про народження копії спадкової справи на а/с11-12, 16, 18, 87-102; поясненням свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Крім того, судом встановлено, що даний заповіт секретар Кунянської сільської ради Гайсинського району посвідчувала 12.06.2003 року за відсутності рішення виконавчого комітету цієї ради про надання права на вчинення нотаріальних дій, що підтвердила представник третьої особи ОСОБА_11, яка, будучи секретарем сільської ради, і посвідчила спірний заповіт.

За вказаної обставини, суд дійшов висновку, що заповіт є нікчемним, а визнавати недійсним нікчемний заповіт немає законних підстав. Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду тому, що відповідно до ч. 1 ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Як уже було зазначено, секретар Кунянської сільської ради Гайсинського району ОСОБА_11, станом на 12.06.2003 року, не мала повноважень на вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п. 17 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першоюст.1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст.215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається, а у п. 16 вказаної постанови визначено, що заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України, нікчемний правочин є недійсний через невідповідність вимогам законодавства. Такий правочин недійсний з моменту його вчинення незалежно від того чи визнав його таким суд.

Посилання апелянта на те, що у змісті заповіту відсутні відмітки про те, що його текст прочитано нотаріально уповноваженою особою в голос у звязку з тим, що ОСОБА_4 самостійно не може прочитати зміст документу через поганий зір, не спростовують оскаржуване рішення.

Щодо застосування норм законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ст. 48 ЦК України в редакції 1963 року, згідно якої недійсним є правочин, який не відповідає вимогам закону, то ця вимога є безпідставною, оскільки застосування положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, тобто, діючого на час ухвалення рішення, до цивільних правовідносин, які виникли до набрання Кодексом чинності і продовжували існувати після набрання ним чинності, регламентоване п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції в повному обсязі перевірив правові підстави заявлених позовних вимог, доводи сторін, обставини спору та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, ухваливши рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до вимог ст.308 ЦК України його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук