Справа №200/6665/16-ц
провадження №2/200/2719/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Єлісєєвої Т. Ю.

при секретарі - Кузьміній С. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабушкінської районної ради у м. Дніпропетровську, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача і просив визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня назва 22 Партзїзду) у м. Дніпропетровську, загальною площею 39,1 кв.м., житловою 27,8 кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі ордеру, виданого виконавчим комітетом Бабушкінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська від 24.03.1988 року була надана квартира АДРЕСА_2 на сімю із трьох осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Позивач бажає скористатися своїм правом на приватизацію, проте Управління Житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 04.01.2016 року за 3/4-4, надало відповідь про неможливість приватизації вищевказаної квартири, оскільки не надані документи в повному обсязі, а саме відсутня довідка про належність спірної квартири до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Позивач вважає, що його квартира отримана на законних підставах, вселення в квартиру проводилось відповідно виданого ордеру на сімю, він проводить ремонтні роботи, утримує квартиру в належному стані, продовжує відкрито, безперервно володіти майном більше десяти років, в приватизації даного житла йому відмовлено, чим порушеного його право, тому він просить визнати за ним право власності на спірну квартиру.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, рішення постановити відповідно до чинного законодавства.

У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно до ст.344 Цивільного Кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. ( ч.4 ст.344 Ц України).

У відповідності до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст.328 ЦК України).

Відповідно до п.п.9-14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року.

Судом встановлено, що підставі ордеру, виданого виконавчим комітетом Бабушкінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська від 24.03.1988 року була надана квартира АДРЕСА_2 на сімю із трьох осіб:ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Згідно довідки №193 від 29.10.2015 року про склад сімї ОСОБА_1 проживає за адресоою: м. Дніпропетровськ, вул. 22 Партзїзду, 25/121 з 31.03.1988 року по теперішній час.

Відповідно до довідки №140 від 29.10.2015 року про склад сімї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані приміщення у квартирі за адресою м. Дніпропетровськ вул. Вознесенська такими, що мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» є ОСОБА_1

Згідно розпорядження міського голови від 01.02.2016 року за №882-р, вул.22 Партзїзду було перейменовано на вул. Вознесенська.

Як вбачається з відповіді КП ДМБТІ від 02.12.2015 року за №14630 двокімнатна квартира АДРЕСА_2 житловою площею 27,8 кв.м., загальною площею 39,1 кв.м., була закріплена за ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Згідно рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 23.10.2015 року №342 про зміну умов договору найму житлових приміщень, КП «Жилсервіс-2» ДМР було змінено умови договору найму на житлове приміщення, яке складаєть з двох кімнат, житловою площею 27,8 кв.м., загальною площею 39,1 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 з померлого наймача ОСОБА_2 на сина ОСОБА_1

Позивач звернувся до Управління Житлового господарства Дніпропетровської міської ради з відповідною заявою щодо приватизації вищевказаної квартири, проте Управління надало відповідь від 04.01.2016 року за 3/4-4 про неможливість приватизації вищевказаної квартири, оскільки не надані документи в повному обсязі, а саме відсутня довідка про належність спірної квартири до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що його квартира отримана на законних підставах, вселення в квартиру проводилось відповідно виданого ордеру на сімю, позивач проводить ремонтні роботи, утримує квартиру в належному стані, продовжує відкрито, безперервно володіти майном більше десяти років, тому за ОСОБА_1 слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня назва 22 Партзїзду) у м. Дніпропетровську, загальною площею 39,1 кв.м., житловою 27,8 кв.м. в порядку набувальної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 169, 179, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бабушкінської районної ради у м. Дніпропетровську, про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 39,1 кв.м., житловою 27,8 кв.м. та яка складається з: житлова 12,2 кв.м., коридор 4,7 кв.м., санвузол 2,1 кв.м., кухня 4,5 кв.м., житлова 15,6 кв.м.

Рішення може бути оскаржене на протязі десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Єлісєєва Т. Ю.