Справа № 2/593/199/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р. м.Бережани

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання за нею права власності на спадкове майно у виді 1/6 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул.Підлісна, 108 у с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області, яка залишилася після чоловіка ОСОБА_3, померлого 19 липня 1997 року в порядку спадкування за законом. В даний час позивачка бажає у встановленому законом порядку реалізувати своє право на спадкування згаданого спадкового майна. Однак, здійснити цього не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я померлого, що і змусило її звернутися в суд із згаданим позовом.

У судове засідання позивачка не зявилася, її представником за довіреністю ОСОБА_4 подала заяву в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову.

Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву, взявши до уваги заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків( спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, який діяв до прийняття Цивільного Кодексу України від 01 січня 2004 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном…,, де зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи з норм п.4, 5 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України( 01.01 2004 року), Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного Кодексу України, застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 19 липня 1995 року. За життя він заповіту не складав. Позивачка, як дружина померлого є його спадкоємицею першої черги за законом. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул.Підлісна, 108 в с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області, якою померлий правомірно володів за життя.

Також судом встановлено, що строку для прийняття спадщини позивачка не пропустила, оскільки постійно проживала із померлим, до 6-ти місяців фактично вступила в управління спадковим майном померлого, подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, заяви про відмову від спадкового майна, що відкрилося після смерті спадкодавця, не подавала, тобто фактично прийняла згадану спадщину, перешкодою в реалізації прав позивачки стала відсутність на ім'я померлого правовстановлюючих документів на згадане спадкове майно.

Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні, фактичним визнанням позову стороною відповідача, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 іншими доказами по справі.

Отже, судом встановлено, що позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, фактично прийняла спадкове майно після померлого 19 липня 1995 року ОСОБА_3 у вигляді 1/6 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул.Підлісна, 108 в с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за нею право на таке спадкове майно.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 549 ЦПК України ( в ред. 2001 року) ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223, ЦК України в ред. 2004 року), суд ,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємицею першої черги за законом, право власності на спадкове майно у вигляді 1/6 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул.Підлісна, 108 в с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області, яке залишилось після померлого 19 липня 1995 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_5