233 № 233/2863/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участі секретаря Махота О.В.,

заявника -

представника заінтересованої особи -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи в певний час, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в певний час фізичної особи - її дядька ОСОБА_2, в якій заявниця зазначила, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Макіївка Донецької області та був похований у вказаному населеному пункті, тобто на тимчасово неконтрольованій території України. Заявниці було видано лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та довідку про причину смерті останнього, при цьому у зв*язку з тим, що вищевказані документи видані закладом охорони здоров*я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, вони є недійсними та не створюють юридичних наслідків. У зв*язку з тим, що провести державну реєстрацію факту смерті у відділі ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області на підставі наявних у заявниці документів, що підтверджують смерть, неможливо, заявниця позбавлений можливості підтвердити смерть свого дяді у встановленому законом порядку та не може реалізувати спадкові права.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

З*ясувавши позицію заявника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-10), є інвалідом ІІ групи від загального захворювання на строк до 01 вересня 2016 року (а.с. 11-12).

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 13) батьком заявниці є ОСОБА_2, матір*ю - ОСОБА_4. Дівоче прізвище заявницею змінено у зв*язку із реєстрацією шлюбу з ОСОБА_5, що зареєстрований згідно позначки у паспорті заявниці (а.с. 9) Стожковською с/р м. Шахтарськ Донецької області 01 квітня 1978 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно копії паспорту значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14-16), помер у м. Макіївка Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_3 року та був похований у вказаному населеному пункті, тобто, на тимчасово неконтрольованій території України.

Медичний документ - лікарське свідоцтво про смерть № 82 із довідкою про причину смерті (а.с. 17), виданий закладом охорони здоров*я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є недійсним та не створює юридичних наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у проведенні державної реєстрації факту смерті за наявними у заявнциі документами відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області відмовлено, оскільки форма вказаного медичного документу не відповідає формі, встановленій законом.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

В силу вимог ч.ч. 1-3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідено до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що мало місце у м. Макіївка Донецької області. Встановлення даного факту має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення, іншим шляхом встановити цей факт неможливо, проведення державної реєстрації факту смерті за наявними у заявниці документами відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області є неможливим. Тому, з метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявник у справі, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ново-Богданівка Атюр*євського району, Мордва, який був на час смерті зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, - у м. Макіївка Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 234-235, 256, 257, 257-1, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Ново-Богданівка Атюр*євського району, Мордва, - ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Макіївка Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя