АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/820/16 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 06 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про поділ земельної ділянки площею 0,062 га, що знаходиться за адресою: вул. Квіткова №115, с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області, садівничого будинку №115, з допоміжними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Квіткова, с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, визнання недійсним акту приймання-передачі від 29 січня 2008 року, згідно якого нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Л.Українки, 3 б Теребовлянського району Тернопільської області, передано СК "Житлово-будівельний кооператив "Дружба", скасування акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 31 жовтня 2008 року, скасування рішення виконавчого комітету Дружбівської селищної ради №21 від 29 січня 2009 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки, 3 б Теребовлянського району Тернопільської області, серії САС №251391, зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 27 травня 2009 року, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Л.Українки, 3 б Теребовлянського району Тернопільської області, за СК "Житлово-будівельний кооператив "Дружба", визнання права власності ОСОБА_1 на 1/2 частини нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки, 3 б Теребовлянського району Тернопільської області,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2016 року вищенаведену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погодившись з постановленою ухвалою, позивачка звернулася з апеляційною скаргою. Просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції, посилаючись на порушення ст.ст.8,55 Конституції України, ст.ст.1,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також вимог процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній, представника відповідача, котра апеляційну скаргу заперечила, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду до скасування.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, будучи повідомлена належним чином, двічі не з'явивилася у судове засідання.

Колегія суддів не погоджується із наведеним висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що попередній раз cправа призначалася до розгляду судом першої інстанції на 08 квітня 2016 року.

08 квітня 2016 року ОСОБА_1, будучи повідомленою належним чином, у судове засідання не з'явилась. У розписці зазначено, що ОСОБА_1 запізнилася в суд на 15-20 хв. Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона повідомила по мобільному телефону помічника судді, що запізнюється на декілька хвилин через транспортний затор та просила оголосили перерву. Однак, суд відклав судове засідання на 06.05.2016 року.

08.04.2016 року у приміщенні суду ОСОБА_1 була повідомлена про судове засідання на 06.05.2016 року о 15 год. 00 хв. (т.4, а.с. 36)

05 травня 2016 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки на судове засідання зявитись не може у зв'язку з похоронами у її родині.(т.4, а.с.38)

06 травня 2016 року ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась. Як вбачається з журналу судового засідання, на обговорення суду виносилось питання про можливість продовження розгляду справи за відсутності осіб, які не з'явились, зокрема, ОСОБА_1 Відтак, представник відповідача ОСОБА_3 заявила, що є об'єктивні причини залишити позов ОСОБА_1 без розгляду, немає жодних доказів, які б свідчили про поважність причин неявки. Відповідач ОСОБА_2 підтримав думку свого представника.

Cуд вказане клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи залишив без задоволення, визнавши причини її неявки в судове засідання неповажними, та постановив ухвалу про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1, суд зазначив, що при цьому не будуть порушені вимоги закону та будь-чиї охоронювані законом права та інтереси.

Однак, такі твердження не можуть вважатись вірними.

Позивач чекає на вирішення даної справи у суді з 2012 року і залишення її позову без розгляду при наявних обставинах (запізнення у судове засідання 08.04.2016 року на 15 хвилин у звязку з трафіком, про що вона попередила суд та просила про оголошення перерви на короткий строк, та неявка у суд 06.05.2016 року через похорон у родині, про що нею було попереджено суд 05.05.2016 року із просьбою про відкладення розгляду справи) буде порушувати її право на справедливий суд, деклароване Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та захищене Європейським Судом з прав людини, зокрема, у справі Буланов та Купчик проти України. Так, відповідно до п.36 цього рішення Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обовязків. У такий спосіб здійснюється - право на суд, яке відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати вирішення спору судом.

З урахуванням вищенаведеного, оскаржувана ухвала, відповідно до вимог ст.311 ЦПК України, підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 201, 202, 303-304, 307, 311, 313-315, 317-319 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2016 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4