Справа № 752/6511/16-ц
Провадження по справі № 2/752/3553/16
У Х В А Л А

03.06.2016 рокуГолосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Бурлака Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Обґрунтовуючи вимоги, викладені у заяві, зазначив про те, що предметом спору у даному судовому провадженні є визнання права власності на ? частки квартири, яка розташована за адресою: м.київ, АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у майбутньому у випадку відчуження предмету спору власником - ОСОБА_2

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В розумінні ст.ст. 151, 152 ЦПК України, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Згідно даних договору купівлі-продажу від 11.11.2015 року власником квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2

Суд приймає до уваги, що предметом спору за позовними вимогами ОСОБА_1 є визнання ? частини квартири АДРЕСА_1

При вирішенні питання про забезпечення позову за заявою позивача судом встановлено, що між сторонами у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно виник спір з приводу нерухомого майна, яким є 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, яка на даний час зареєстрована за ОСОБА_2, та визнання права власності на 1/2 частину спірного нерухомого майна за позивачем ОСОБА_1 Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості чи утруднення виконання рішення в майбутньому, а тому суд надходить до висновку про те, що позов слід забезпечити шляхом накладення заборони на відчуження спірної квартири АДРЕСА_1

Суд вважає, що саме такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, а тому заява позивача про вжиття заходів забезпечення позовних вимог підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно, - задовольнити.

Накласти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя