Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/31/2016 Справа № 641/5845/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - Курганникової О.А.,

За участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ звернувся ОСОБА_1 та просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ, в провадженні якого перебувають виконавчі провадження за № 45038176, № 45037409, № 45037988, № 45037678, щодо невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2014 року; зобовязати державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ, в проваджені якого перебувають виконавчі провадження за № 45038176, № 45037409, № 45037988, № 45037678, фактично виконати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2014 року шляхом реалізації 1/2 частини дачного будинку за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Коропове, вулиця Монастирська, № 32-А та відрахувань з пенсії ОСОБА_2; стягнути з Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ на користь заявника понесені ним документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 6063,20 грн.

Скаржник зазначає , що на підставі зазначеного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2014 року, 24.09.2014 року були видані чотири виконавчі листи про солідарне стягнення з боржників зазначених коштів, які разом із заявою про відкриття виконавчого провадження та дорученням на ведення справи від іменні ОСОБА_1В надано до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ, на підставі яких було винесено постанови від 10.10.2014 року про відкриття виконавчого провадження. Однак, на час звернення з даною скаргою до суду, зазначене рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2014 року залишається не виконаним, державний виконавець Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ за вказаними провадженнями № 45038176, № 45037409, № 45037988, № 45037678 не провів виконавчих дій протягом шести місяців з дня відкриття виконавчого провадження, що скаржник розцінює як неправомірною діяльністю державного виконавця.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не зявився надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі.

Представник Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі та надав письмові заперечення на скаргу.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку,, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши скаргу та додані до неї документи, надавши добутому правової оцінки, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

В межах виконання виконавчих проваджень ВП № 45038176, № 45037409 державним виконавцем були зроблені запити до Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4 та оголошено заборону на його відчудження, зроблено витяг з реєстру власності на нерухоме майно.

В межах виконання виконавчих проваджень ВП № 45037988, 45037678 державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_3, зроблені запити до Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах,ухвалено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, зроблено витяг з реєстру власності на нерухоме майно

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів судом не встановлено наявності неправомірної бездіяльності державного виконавця по відкритим виконавчим провадженням за номерами №45038176, № 45037409, № 45037988, № 45037678, щодо невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкові від 06 серпня 2014 року, скаржником не надано жодних відомостей, які б свідчили про не вчинення дій, направлених на невиконання рішення Комінтернівського районного суду від 06 серпня 2014 року .

В матеріалах скарги відсутні відомості про звернення скаржника до Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ щодо руху виконавчого провадження.

Такі клопотання перед судом не порушувались, а правом на надання доказів, повязаних із розглядом скарги, покладається на учасників процесу.

Суд вважає, що державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ були вчинені всі необхідні виконавчі дії по виконанню рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2014 року, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Стосовно вимоги скаржника щодо зобовязання державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ в провадженні якого перебувають вказані виконавчі провадження фактично виконати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2014 року шляхом реалізації ? частини дачного будинку за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Коропове, вул.. Монастирська №32-а та відрахувань з пенсії ОСОБА_4, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови від 16.05.2016 року при проведенні відрахувань із заробітної плати (доходів ) боржника, яка була надана на виконання до УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова. було постановлено проводити утримання з доходу ОСОБА_4 для погашення заборгованості.

Відповідно до статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому, постановою від 07.02.2014 року № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, передбачено, що суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином вимога скаржника щодо зобовязання державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ в провадженні якого перебувають вказані виконавчі провадження фактично виконати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2014 року шляхом реалізації ? частини дачного будинку за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Коропове, вул.. Монастирська №32-а та відрахувань з пенсії ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги скаржника щодо стягнення з Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ на користь заявника понесені ним документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 6063,20 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1 ст .12 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатом або іншими фахівцями в галузі права в порядку, встановленому законом.

З метою належного використання свого права ОСОБА_1 скористався своїм правом на правову допомогу, залучивши до участі представника ТОВ «Харківської центр правової допомоги» для правої допомоги та розгляду скарги в суді.

Судом допущено до участі у справі ТОВ «Центр правової допомоги», який діє на підставі договору про надання правої допомоги укладений між ТОВ «Харківський центр правової допомоги» та ОСОБА_5 яка діє на підставі доручення наданого їй ОСОБА_1 на можливість оскарження дій державного виконавця по примусовому виконанню рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2014 року та калькуляцією рахунку послуг наданих ОСОБА_5, в сумі 6063,20 грн. та квитанції про прибутковий касовий ордер по сплаті ОСОБА_5, вказаної суми ТОВ «Харківський центр правової допомоги.

Відповідно до п.20 Постанови від 07.02.2014 року № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» чітко зазначено: У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. У разі заявлення у скарзі вимог про право (наприклад, про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби) в їх прийнятті має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, статті 383 ЦПК.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, котрі беруть участь у справі.

Виходячи із змісту ст. 388 ЦПК України, судові витрати, повязані із розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлене рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби , якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що при розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, треба виходити з положень ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» і враховувати, що в таких справах відповідачами мають бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України.

Стаття 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах встановлює, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави вважати, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження)

При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об'ємів робіт, їх кількості та видів. Окрім того, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги й її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат.

Водночас судом не встановлено обсяг виконаних робіт представника скаржника щодо надання правової допомоги та представництва в судовому розгляді, надана калькуляція найменування наданої послуги на суму 6063,20 грн. не може бути врахована судом, так як вона була проведена як калькуляція до майбутніх дій та не підтвердження в суді безпосередньо наявними діями, тому не враховується, як понесені судові витрати заявника повязані з розглядом скарги.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені вимог про відшкодування витрат.

Таким чином, відсутні достатні докази, якими суд міг би встановити бездіяльність державного виконавця при примусовому виконанні рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.08.2014 року, підтвердженням бездіяльності державного виконавця суд не може прийняти лише пояснення представника скаржника за відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження його пояснень.

Судові витрати, повязані із розглядом скарги, покладаються судом на заявника лише в разі, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 383 - 388 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя -ОСОБА_6