Справа №265/1768/16-ц
Провадження №2/265/975/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєва І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 8 липня 1976 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки припинені з вересня 2013 року в звязку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя та сімейні обовязки, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодний. Майнового спору вони не мають.

У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно знаходиться в зареєстрованому шлюбі з позивачем. За весь період шлюбу вони жили у згоді та чоловік не мав жодного наміру розірвати шлюб. У грудні 2015 року до них приїхала дочка позивача ОСОБА_3, після чого через 2 дні таємно від неї, ОСОБА_2, увезла чоловіка в м.Новоазовськ, з її слів на лікування. Після цього вона відповідачка, неодноразово намагалась поспілкуватись з чоловіком по телефону, однак його дочка чинить перешкоди їхньому спілкуванню. Вважає, що заяву про розірванню шлюбу оформляла та подавала до суду ОСОБА_3, а ОСОБА_1 навіть не знає про існування даного спору в суді. Просила відмовити в задоволенні позову. В останнє судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просила розглядати справу без її присутності у звязку зі станом здоровя.

Вислухавши доводи відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 липня 1976 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №435322, виданим повторно Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 23 березня 2016 року, актовий запис №2155.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) в про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З урахуванням зазначених обставин, враховуючи, що заява ОСОБА_1 від 15.06.2016р., в якій він просить шлюб розірвати, написана ним власноруч та добровільно, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя.

Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб.

Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 130, 209, 212-215, ч.8 ст. 235, 293 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Захарчук) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 8 липня 1934 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №2155 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 прізвище залишити без змін «Єфанова».

Рішення суду може бути оскаржено особами, які брали участь у розгляді справи в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя______________________І.М. Міхєєва