АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Перепелюк І.Б., Чупікової В.В.

секретаря: Окармус О.М.

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що позбавлена права користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3, про скасування свідоцтва на спадщину, визнання права власності на частку у спадковому майні, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 квітня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 квітня 2016 року в порядку забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3, про скасування свідоцтва на спадщину, визнання права власності на частку у спадковому майні, накладено арешт на житловий будинок № 14 по вулиці Хрещатинській в м. Чернівці, загальною площею 161,10 кв.м, в тому числі житловою площею 85,10 кв.м.

До набрання чинності рішення у справі заборонено будь-яким особам у будь який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного житлового будинку, що належить ОСОБА_2

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 квітня 2016 року з підстав невідповідності нормам процесуального права.

22ц-794/831/16 Головуючий в І інстанції Чебан В.М..

Категорія 46 Доповідач Бреславський О.Г.

Посилається на те, що при постановлені ухвали про забезпечення позову Шевченківським районним судом м. Чернівці, досліджено тільки договір завдатку від 25.02.2016, який стверджує про її намір вчинити продаж тільки після розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що позбавлена права користування житловим приміщенням та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3, про скасування свідоцтва на спадщину, визнання права власності на частку у спадковому майні, без зазначення жодних доказів, щодо існуючої загрози.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб які беруть участь у справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з тексту заяви про забезпечення позову, позивач за зустрічним позовом на виконання ч.2 цієї статті у заяві про забезпечення позову зазначила причини, у зв'язку з якими, на її думку, потрібно забезпечити позов та вид забезпечення позову.

У ч. 3 зазначеної статті встановлений вичерпний перелік підстав для забезпечення позову: а) якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду. Необхідно враховувати, що це може мати місце не при констатації порушення права позивача (така констатація не потребує виконання), а при зобов'язанні відповідача щось вчинити: усунути порушення, вчинити певні дії тощо; б) невжиття заходів забезпечення позову, що може зробити неможливим виконання рішення суду.

У такому разі наявний причинно-наслідковий зв'язок з умовою, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 Постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом серії НАВ № 931523, яке було посвідчене ОСОБА_4, державним нотаріусом Першої Чернівецької нотаріальної контори та виданого 06.11.2014, на житловий будинок № 14 по вулиці Хрещатинській в м. Чернівці, загальною площею 161,10 кв.м, в тому числі житловою площею 85,10 кв.м. та визнати за нею право на спадкове майно за законом у вигляді 1/6 частки цього ж будинку, після смерті ОСОБА_5, померлого 29 серпня 2012 року, яке належало йому на день смерті.

Отже, визначивши вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок № 14 по вулиці Хрещатинській в м. Чернівці, загальною площею 161,10 кв.м, в тому числі житловою площею 85,10 кв.м, що належить ОСОБА_2, суд першої інстанції врахував вищенаведені норми процесуального законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів, вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст.151-153, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: