Справа № 223/779/14-ц
Провадження № 2-з/223/1/2016
УХВАЛА

05 грудня 2016 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в особі головуючого - судді Дочинець С.І., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виключення майна з переліку спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, а ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про виключення майна з переліку спільного майна подружжя.

До Вугледарського міського суду Донецької області надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нежитлове приміщення №1 магазин дитячого одягу «КАРАПУЗ», розташований за адресою: Донецька область, місто Вугледар, вулиця 30 річчя Перемоги, будинок 11, та на все майно, що знаходиться в магазині товари (іграшки, дитячій одяг), меблі, компютери, оргтехніку, будь-які речі; проведення опису майна наявного в вище зазначеному нежитловому приміщенні, наклавши на нього арешт, та передавши відповідачу на зберігання; заборони ОСОБА_2 використання, продаж описаного, арештованого майна, що знаходиться в приміщенні №1 магазині дитячого одягу «КАРАПУЗ», розташованого за адресою: Донецька область, місто Вугледар, вулиця 30 річчя Перемоги, будинок 11, до винесення рішення по суті справи; накладення арешту на автомобіль MERSEDES BENZ VITO 109 CDI, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, та передавши його на зберігання ОСОБА_1 до винесення судом рішення по суті справи; накладення арешту на всі грошові кошти ОСОБА_2, що належать йому і знаходяться на всіх розрахункових рахунках в банківських установах.

Обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову позивачка зазначає, що відповідно до позову спірним майном подружжя є: нежитлове приміщення магазин дитячого одягу «КАРАПУЗ», розташований за адресою: Донецька область, місто Вугледар, вулиця 30 річчя Перемоги, будинок 11, на яке було видане свідоцтво про право власності ОСОБА_2; автомобіль MERSEDES BENZ VITO 109 CDI, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, право власності на який зареєстроване на відповідача; майно наявне в нежитловому приміщенні - магазині «КАРАПУЗ», розташованому за адресою: Донецька область, місто Вугледар, вулиця 30 річчя Перемоги, будинок 11. Відповідач ОСОБА_2 тривалий час створює позивачці перешкоди у користуванні спільним майном, яке знаходить у приміщенні магазину «Карапуз», у користуванні автомобілем MERSEDES BENZ VITO 109 CDI, державний номер НОМЕР_1, одноособово користується та розпоряджається спільним майном, яке знаходиться в магазині «Карапуз» та одноособово отримує доходи протягом двох років. ОСОБА_2, без відома позивачки, було продано спільний товар дитячий одяг на суму 301247,00 гривень, який відповідно до Акту опису майна №45717870 від 15.12.2014 року відповідач зобовязався прийняти на зберігання до ухвалення судом рішення по суті, однак даний товар був реалізований останнім. ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 використовує автомобіль MERSEDES BENZ VITO 109 CDI, державний номер НОМЕР_1 виключно в особистих цілях, відповідач переховує його протягом двох років від позивачки та створює останній перешкоди у користуванні автомобілем. Тому, з метою недопущення відчуження відповідачем спільного майна подружжя, одноособового користування спільним майном і отримання одноособово доходу від використання спільного майна, а також для забезпечення позову та поновлення порушених прав співвласника, ОСОБА_1 вважає доцільним винести ухвалу про забезпечення позовних вимог.

Судом встановлено, що нежитлове приміщення, магазин промислових товарів з прибудовою, розташоване за адресою: Донецька обл., м. Вугледар, вул. 30-річчя ПеремогиАДРЕСА_1 та автомобіль MERSEDES BENZ VITO 109 CDI, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, перебувають у власності відповідача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №124 від 09.02.2010 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО №375397 та Довідкою-рахунком серії ДПІ №817086 від 27 листопада 2012 року (а.с. 48,49, 88,245).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 № 007876 ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем (а.с. 101).

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 28 листопада 2014 року задоволено клопотання представника позивача та заборонено відчужувати майно до винесення рішення по суті справи, а саме, нежитлове приміщення №1, магазин промислових товарів, розташоване за адресою будинок №11 по вулиці 30 років Перемоги в місті Вугледарі Донецької області, автомобіль MERSEDES BENZ VITO 109 CDI, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору та доручено Державній виконавчій службі Вугледарського міського управління юстиції провести опис майна, наявного в нежитловому приміщенні №1, магазин промислових товарів, розташоване за адресою будинок №11 по вулиці 30 років Перемоги в місті Вугледарі Донецької області (а.с. 154).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження №45717870 від 16.12.2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського управління юстиції, при примусовому виконанні ухвали №223/779/14-ц від 28.11.2014 року, виданої Вугледарським міським судом Донецької області, 15.12.2014 року проведено опис майна, що розташоване в приміщенні №1 по вулиці 30 років Перемоги, 11, магазин промислових товарів, у звязку з чим закінчено виконавче провадження з примусового виконання зазначеної ухвали (а.с. 153).

Як вбачається з Акту опису майна №45717870/3 від 15.12.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського управління юстиції ОСОБА_5 проведено опис майна, наявного в нежитловому приміщенні №1, що розташоване за адресою: м. Вугледар, вул. 30 років Перемоги, 11, магазин промислових товарів, та описане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 з копією акту опису та арешту майна (а.с. 158-181).

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 68, ч.1 ст. 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не дійшли згоди про поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, у звязку з чим було подано позовну заяву про розподіл майна подружжя для вирішення спору судом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, завданих злочином.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Забезпечення позову є вжиттям судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може вчинити дії, направлені на утруднення виконання рішення суду чи пошкодження спірного майна.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, враховуючи вище викладене, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту ухвали Вугледарського міського суду Донецької області від 28 листопада 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 04 лютого 2015 року, позов було забезпечено та заборонено відчужувати нежитлове приміщення №1, магазин промислових товарів, розташоване за адресою будинок №11 по вулиці 30 років Перемоги в місті Вугледарі Донецької області та автомобіль MERSEDES BENZ VITO 109 CDI, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, забезпечення позову не було скасовано судом. В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на вищезазначене майно, однак, в разі зміни або виникнення нових обставин, які обумовлюють необхідність застосування іншого виду забезпечення позову, сторони мають право звернутися до суду з заявою про зміну виду заходу забезпечення позову, а накладення ще одного виду забезпечення позову на один і той самий обєкт рухомого або нерухомого майна цивільним процесуальним законодавством не допускається. Враховуючи, що жодна зі сторін не зверталась до суду з клопотанням про заміну виду забезпечення позову, судом не було скасовано заборону відчужувати нежитлове приміщення №1, магазин промислових товарів, розташоване за адресою будинок №11 по вулиці 30 років Перемоги в місті Вугледарі Донецької області та автомобіль MERSEDES BENZ VITO 109 CDI, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, суд приходить до висновку, про неможливість задоволення вимоги заяви про накладення арешту на нежитлове приміщення №1, магазин промислових товарів, розташоване за адресою будинок №11 по вулиці 30 років Перемоги в місті Вугледарі Донецької області та автомобіль MERSEDES BENZ VITO 109 CDI, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору.

Розяснити позивачці, що зі змісту статей 153, 154 ЦПК України вбачається, що звернення до суду з завою про заміну виду забезпечення позову за порядком розгляду, колом осіб, які викликаються для розгляду даного клопотання, суттєво відрізняється від порядку розгляду заяв про забезпечення позову.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_1 не додано до заяви жодного доказу та не наведено аргументів на підтвердження необхідності передання автомобіля MERSEDES BENZ VITO 109 CDI, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, на збереження саме їй, а також відсутні докази, які б підтверджували той факт, що відповідач перешкоджає позивачці у користуванні автомобілем, суд приходить до висновку про недоцільність задоволення зазначеної вимоги заяви про забезпечення позову.

Приймаючи до уваги, що на виконання ухвали Вугледарського міського суду Донецької області від 28 листопада 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського управління юстиції ОСОБА_5 вже було проведено опис майна, наявного в нежитловому приміщенні №1, що розташоване за адресою: м. Вугледар, вул. 30 років Перемоги, 11, та описане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 з копією акту опису та арешту майна, а у заяві про забезпечення позову не наведено аргументованих підстав для повторного проведення опису, тому суд приходить до висновку про недоцільність його проведення.

Відповідно до Акту опису майна №45717870 від 15.12.2014 року та пояснень до нього, позивачка стверджує, що частина майна, яке перебувало у нежитловому приміщенні магазині дитячого одягу «КАРАПУЗ», зникла ще до проведення опису майна та складання вищезазначеного акту державним виконавцем, тому суд вважає необхідним накласти арешт на майно, зазначене у Акті оп ису майна №45717870 від 15.12.2014 року, наявне в нежитловому приміщенні №1 магазині «Карапуз», розташованому за адресою: АДРЕСА_2, та заборонити ОСОБА_2 використання та відчуження арештованого майна.

Окрім того, вивчивши матеріали цивільної справи, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, спираючись на положення п.1 ч. 1, ч. 4 ст. 152 ЦПК України, суд вважає доцільним накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2, що належать останньому та знаходяться на всіх розрахункових рахунках у банківських установах, за виключенням заробітної плати, пенсії та стипендії, допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які належать ОСОБА_2 та найманим працівникам, що перебувають з ОСОБА_2 як фізичною особою-підприємцем у трудових відносинах.

Розяснити, що у разі незгоди з винесеною судом ухвалою про забезпечення позову, відповідач протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали має право звернутися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відносно нього, або з заявою про заміну одного способу забезпечення позову іншим.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 153,197 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виключення майна з переліку спільного майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, внесене до Акту опису майна №45717870 від 15.12.2014 року, наявне в нежитловому приміщенні №1 магазині дитячого одягу «КАРАПУЗ», розташованому за адресою: АДРЕСА_2, та заборонити ОСОБА_2 використання та відчуження арештованого майна.

Накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2, що належать останньому та знаходяться на всіх розрахункових рахунках у банківських установах, за виключенням заробітної плати, пенсії та стипендії, допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які належать ОСОБА_2 та найманим працівникам, що перебувають з останнім як фізичною особою-підприємцем у трудових відносинах.

В іншій частині вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Доручити Вугледарському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати сторонам, Вугледарському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_6