Справа № 308/9786/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.,

суддів: Власов С.О., Панько В.Ф.,

секретарі - Шукаль О.Я.,

за участі представників сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою керівника Ужгородської місцевої прокуратури радника юстиції Д. Кириленка на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 05 жовтня 2016 року у справі за позовною заявою керівника Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 про скасування рішень Ужгородської міської ради, скасування рішень про державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05 жовтня 2016 року позовну заяву керівника Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 про скасування рішень Ужгородської міської ради, скасування рішень про державну реєстрацію права власності повернуто позивачу.

На ухвалу суду керівник Ужгородської місцевої прокуратури радника юстиції Д. Кириленка подав апеляційну скаргу, якою просить ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 05 жовтня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення справи по суті.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права, не дослідив всі обставини справи в їх сукупності, а тому ухвала не є обґрунтована та підлягає до скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, представників, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем повинно бути сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 4728,465 гривень, враховуючи наявну в матеріалах доданих до позовної заяви грошову оцінку спірного нерухомого майна в розмірі 315231,00 грн., та за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2756,00 гривень. Позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем частково було виконано вимоги ухвали та надіслано на адресу суду лист від 27.09.2016 р. №01-113/82 п-16 з додатком платіжного доручення за №807 від 21.09.2016 р. згідно якого було сплачено судовий збір на рахунок Ужгородського міськрайонного суду в розмірі 4134,00 грн.

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідачів, про:

визнання незаконним та скасування п.2.48 рішення Ужгородської міської ради від 12.09.2014 р. за №1430;

про визнання незаконним та скасування п.1.39 рішення Ужгородської міської ради від 09.11.2015 р. за №1882,

про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру (в матеріалах позову наявна грошова оцінка спірного нерухомого майна в розмірі 315231,00 грн).

У відповідності до ставок судового збору, передбаченого ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана:юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана: юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, за дві вимоги немайнового характеру повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 2756,00 гривень, та за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 4728,465 гривень.

Однак, позивачем на виконання вимог Ухвали Ужгородського міськрайоного суду від 21.09.2016 року не було сплачено судовий збір у повному обсязі та сплачено судовий збір як за три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку чи інше нерухоме майно є вимогою майнового характеру, оскільки скасування такої реєстрації є фактичне позбавлення власника земельної ділянки його власності, що має грошову вартість, а у відповідності до наданої позивачем оцінки земельної ділянки, така складає 315231,00 грн.

У відповідності до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності, зокрема на земельну ділянку виникає з моменту його державної реєстрації. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» факт оформлення права власності на земельну ділянку підтверджується внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також отриманням документу, що підтверджує проведення державної реєстрації права на земельну ділянку.

Враховуючи зазначене, вказівку апелянта про те, що дана позовна вимога є вимогою, яка не підлягає вартісній оцінці, у відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. слід розцінювати критично.

Також є некоректним посилання апелянта на пункт 6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, оскільки у даному пункті роз'яснюється умови пред'явлення позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки, які є похідними від основних договорів, на забезпечення виконання яких вони покликані (договори іпотеки, застави, поруки) чи договору про фінансове зобов'язання (кредитного договору), але не про договори на підставі яких виникло право власності на майно.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу керівника Ужгородської місцевої прокуратури радника юстиції Д. Кириленка відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 05 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: