Справа № 541/1108/16-ц
Провадження № 4-с/541/8/2016
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.

при секретарі: Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 по закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

23.05.2016 року заявники звернулися до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з зазначеною скаргою. В обґрунтування скарги зазначили, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2015 року зобовязано виконавчий комітет Миргородської міської ради надати їм квартиру за встановленими житловим законодавством України нормами, норма жилої площі якої складатиме не менше 40,95 кв.м. На виконання зазначеного рішення Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 18.02.2015р. видано виконавчий лист. Постановою від 04.03.2015р. державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Полтавській області на підставі цього виконавчого листа відкрито виконавче провадження ВП №46765320. 19.04.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 у вказаному виконавчому провадженні винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в звязку з злісним ухиленням від виконання рішення суду боржником Виконавчим комітетом Миргородської міської ради і вжиття до боржника вичерпних заходів примусового виконання. Заявники вважають вказану постанову незаконною, оскільки закінчення виконавчого провадження без реального виконання рішення суду призводить до профанації (створення видимості без реальних результатів) правосуддя, так як після такого закінчення виконавчого провадження вони залишаються без квартири. З цих підстав просять суд скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 від 19.04.2016р. про закінчення виконавчого провадження № 46765320.

В судовому засіданні по розгляду скарги заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представник заявників адвокат ОСОБА_5 вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити з викладених у ній підстав.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.35). Представник ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_6 направила до суду заперечення на скаргу, в яких просила у її задоволенні відмовити, оскільки дії державного виконавця є правомірними, оскаржувана постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, обґрунтовано та законно (а.с.36-37).

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Миргородської міської ради ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності (а.с.27), в судовому засіданні вважала що підстави для задоволення скарги відсутні, оскільки у розпорядженні виконавчого комітету Миргородської міської ради відсутня квартира, яка б відповідала вимогам, зазначеним у рішенні суду, а у разі її наявності рішення буде виконане добровільно.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали скарги, приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою від 04.03.2015р. державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Полтавській області на підставі виконавчого листа № 2/541/1227/14, виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 18.02.2015р. на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2015 року про зобовязання виконавчого комітету Миргородської міської ради надати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 квартиру за встановленими житловим законодавством України нормами, норма жилої площі якої складатиме не менше 40,95 кв.м., відкрито виконавче провадження ВП №46765320. 19.04.2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 у вказаному виконавчому провадженні винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вжито вичерпних заходів для примусового виконання рішення (а.с.3).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 2 цього Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу.

Відповідно до положень пункту 11 частини 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Статтею 75 частинами 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до ст. 25 цього Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав ( ч. 3 ст. 75 ).

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказів виконання державним виконавцем вказаних вимог закону ним суду не надано. Крім того, суду не надано жодних доказів того, що державний виконавець у виконавчому провадженні перевіряв поважність причин невиконання судового рішення.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем не вчинені всі можливі дії, спрямовані на належне виконання рішення суду.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова

частина "судового розгляду". Швидке виконання рішення суду є запорукою ефективності правосуддя. Адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються в необхідності належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стороні на судовому етапі, втрачають сенс. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України».

Системний аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» та вказаних рішень Європейського суду з право людини, дає підстави зробити висновок про те, що закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/541/1227/14 від 18.02.2015р., державним виконавцем, як представником адміністративних органів держави, здійснено з порушенням прав заявників, які гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

З цих підстав оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження не може бути визнана законною і обґрунтованою, тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 383-386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 від 19.04.2016р. про закінчення виконавчого провадження № 46765320.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_8