Справа № 201/5986/16-ц
Провадження № 2/201/1884/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення правового режиму майна подружжя та його розподіл, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна, в якому, посилався на те, що з 31 травня 2003 року вони з відповідачем знаходились в зареєстрованому шлюбі. З 02 листопада 2012 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину позивачу належить, після смерті його матері, домоволодіння №11 по вулиці Дмитра Донського у місті Дніпропетровську, яке складалося з підвалу на першому поверху загальною площею 185 кв.м. та господарських будівель і споруд. Під час шлюбу у 2012 році була здійснена реконструкція домоволодіння, а саме добудовано мансардовий поверх на суму 120 000 грн. Також під час шлюбу сторонами був придбаний транспортний засіб, а саме: автомобіль ВМW Х3, держномер АЕ 0805 МІ, який був придбаний у 2013 році. Просив суд визнати за позивачем право власності на домоволодіння та право власності на автомобіль за відповідачем.

Представник позивача надала заяву про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав у ньому викладених.

Відповідач надала заяву про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову.

Оцінивши надані і добуті докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2003 року що визнано сторонами справи та підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6).

З 02 листопада 2012 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 позивачу належить, після смерті його матері, домоволодіння №11 по вулиці Дмитра Донського у місті Дніпропетровську, яке складалося з підвалу на першому поверху загальною площею 185 кв.м. та господарських будівель і споруд: літня кухня літ.Б,сарай з підвалом літ В, вхід до підвалу літ.Г навіси літ.Д , літ.Е (а.с. 39)

Під час шлюбу у 2012 році була здійснена реконструкція домоволодіння, а саме добудовано мансардовий поверх на суму 120 000 грн.

На теперішній час домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-1 площею 349,1 кв.м., прибудова літ. а-1 площею 5,8 кв.м.,ганок літ. а площею 7,0 кв.м. тераса літ а-1 площею 18,9 кв.м., прибудова літ. а-1 площею 5,8 кв.м., прибудова літ. А-2 площею 13,6 кв.м.,під а-1 погреб площею 5,8 кв.м., під а-1 погреб площею 5,8 кв.м., під А-2 підвал площею 27 кв.м., мансарда площею 227,9 кв.м., літня кухня літ.Б площею 16,4 кв.м., сарай літ.В площею 31,1 кв.м.,під В підвал площею 24,5 кв.м., вхід до підвалу літ.Г площею 6 кв.м., навіси літ.Д площею 73,3 кв.м., літ.Е площею 20,3 кв.м., літ.Ж площею 9.6 кв.м., споруди №1-6,І,ІІ Ін, що підтверджується технічним висновком від 19.02.2016 р.№ 18/03-16-ПЗ (а.с.7-25)

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 18.12.2012 № 852771 ОСОБА_1 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0954 гектарів, яка розташована на території м. Дніпропетровська по вулиці Дмитра Донського 11, землю передано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд.

Також під час шлюбу сторонами був придбаний транспортний засіб, а саме: с, який був придбаний у 2013 році за 1000 000 гривень (а.с. 38)

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Майно набуте подружжям під час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя мають рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Якщо між подружжям не досягнуто домовленості про спосіб розподілу спільного майна, то за їх позовом, чи позовом одного з них суд може постановити рішення про розподіл майна в натурі, якщо це можливо без шкоди його господарському призначенню.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, нажите подружжям в період шлюбу, належить чоловіку і дружині на правах спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ч.2,3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки у співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 23 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Зважаючи на вищевикладене, також на те що відповідачем визнано позов, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення правового режиму майна подружжя та його розподіл та визнання за ОСОБА_1 права власності на домоволодіння №11 по вулиці Дмитра Донського у місті Дніпропетровську, та визнання за ОСОБА_2 права власності на ОСОБА_2.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 Віталійовича до ОСОБА_2 про визначення правового режиму майна подружжя та його розподіл задовольнити.

В порядку розподілу спільного майна подружжя визнати право власності за ОСОБА_1 на домоволодіння №11 по вулиці Дмитра Донського у місті Дніпропетровську, що складається з житлового будинку літ. А-1 площею 349,1 кв.м., прибудова літ. а-1 площею 5,8 кв.м., ганок літ. а площею 7,0 кв.м. тераса літ а-1 площею 18,9 кв.м., прибудова літ. а-1 площею 5,8 кв.м., прибудова літ. А-2 площею 13,6 кв.м., під а-1 погреб площею 5,8 кв.м., під а-1 погреб площею 5,8 кв.м., під А-2 підвал площею 27 кв.м., мансарда площею 227,9 кв.м., літня кухня літ.Б площею 16,4 кв.м., сарай літ.В площею 31,1 кв.м., під В підвал площею 24,5 кв.м., вхід до підвалу літ.Г площею 6 кв.м., навіси літ.Д площею 73,3 кв.м., літ.Е площею 20,3 кв.м., літ.Ж площею 9.6 кв.м., споруди №1-6,І,ІІ Ін.

В порядку розподілу спільного майна подружжя визнати право власності за ОСОБА_2 на автомобіль ВМW Х3, держномер АЕ 0805 МІ, номер кузова НОМЕР_1 WBAWY310900A86282.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 200 (тисячу двісті) гривень 00 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Жовтневого районного

суду м. Дніпропетровська В.В.Батманова