Єдиний унікальний номер 235/473/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1224/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Канурної О.Д.,

суддів: Постолової В.Г., Санікової О.С.

секретар Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволені частково.

Поновлено ОСОБА_1 строк для звернення з позовом до суду.

Скасовано наказ про звільнення ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» № 11/к/УТК від 31.03.2015 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді електрогазозварника 4 розряду служби головного інженера та технічного обслуговування тваринницького комплексу управління з забезпечення діяльністю тваринницького комплексу на Приватному акціонерному товаристві «АПК-ІНВЕСТ».

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.04.2015р. по 08.04.2016 р. в сумі 55485 грн. 36 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» на користь держави судовий збір в сумі 1106 грн. 05 коп.

З вказаним рішенням суду не погодився відповідач - Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ» і оскаржив його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на необгрунованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального права. Просить апеляційний суд скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином, проходить службу в ЗСУ.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 25.07.2014р. прийнятий на роботу до ПАТ «АПК-ІНВЕСТ» на посаду електрогазозварника 4 розряду служби головного інженера та технічного обслуговування тваринницького комплексу управління з забезпечення діяльністю тваринницького комплексу. 01.04.2015 року звільнений у зв`язку з призовом на військову службу п. 3 ст. 36 КЗпП України.

ОСОБА_1 призвано на військову строкову службу і зараховано в команду № К-41.

Наказом № 11 К/УТК від 31.03.2015 р. звільнено ОСОБА_1 з роботи з 01.04.2015 року.

Згідно довідки військової частини пп НОМЕР_1 від 02.05.2015р. за № 123 солдат ОСОБА_1 з 08.04.2015 року по 07.10.2016 року перебуває на строковій військовій службі у військовій частині пп НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Частиною 1 статті 119 КЗпП України передбачено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

Гарантії по збереженню місця роботи (посади), середнього заробітку на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності за громадянами України, які призвані на строкову військову службу були передбачені у статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», і почали діяти з 08.02.2015 року, відповідно до Закону України від 15.01.2015 № 116-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби та питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду».

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, яка діяла на час призову та звільнення позивача з роботи) призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно з частиною 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності, місце навчання у навчальному закладі незалежно від підпорядкування та форми власності та незалежно від форми навчання.

Пунктом 10 Прикінцевих положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що норми Кодексу законів про працю України та норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є спеціальними, але регулюють різні за правовою природою види правовідносин та не можуть заміняти один одного, не мають пріоритету один проти іншого, та застосовуються в різних сферах, є безпідставними, оскільки підпунктом в) пункту 22 Науково-практичного коментаря до статті 119 Кодексу законів про працю України передбачено, що громадянам, які залучаються до виконання військового обов`язку надаються такі гарантії: право на збереження місця роботи і середнього заробітку мають громадяни на період виконання державних обов`язків, пов`язаних із взяттям на військовий облік, призовом або прийняттям на військову службу, а також особи, які направляються військовими комісаріатами на диспансерне чи стаціонарне обстеження (лікування, медичне обстеження).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд при ухваленні рішення не врахував визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» види військової служби та їх відмінності, не враховано вид проходження військової служби є безпідставними, оскільки згідно з пунктом 7 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року № 113-VIII передбачено, що довести до відома керівників органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, що згідно із статтею 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтею 119 Кодексу законів про працю України за громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, закріплені гарантії щодо збереження за ними місця роботи (посади) на термін, що не перевищує одного року.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року і задоволення апеляційної скарги акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: