Провадження № 2/127/4380/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.06.2016 року звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру.

Форма і зміст позовної заяви визначені ст. 119 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 80 ЦПК України, що у позовах про право власності на нерухоме майно ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивачем не визначено ціну позову, не здійснено оцінку спірного майна.

Суд зазначає, що у випадку, якщо у позивача виникають труднощі з визначенням ціни позову, що відповідатиме дійсної вартості спірного майна, позивач не позбавлена можливості провести експертну оцінку квартири, з позовом про визнання права власності на яку вона звернулася до суду. Призначення судової товарознавчої експертизи щодо визначення ринкової ціни квартири для визначення розміру судового збору, який має бути сплачено позивачем, після відкриття провадження у справі може привести до затягування строків розгляду справи, порушення строку, протягом якого має бути розглянуто справу (ст.157 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", позовна заява про визнання права власності на майно є позовом майнового характеру і розмір ставок судового збору за її подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Однак, позивачем, враховуючи середню орієнтовну дійсну вартість нерухомості в регіоні на день подання позову до суду, сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Згідно п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказувань.

Судом встановлено, що позовну заяву позивачем подано з порушенням цих вимог ст.119 ЦПК України.

Так, позивач в позовній заяві зазначає, що 21.03.1998 року її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 урочисто в присутності відповідача та гостей подарували їй 6 000 доларів США для придбання нею квартири, про отримання яких позивач написала відповідну розписку, проте позивач не зазначає доказів, які б підтверджували кожну з цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру, надавши позивачу строк пять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення, зазначених в мотивувальній частині ухвали, недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: