Справа № 461/1810/15 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/3776/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю ОСОБА_3 - представника Львівської міської ради;

ОСОБА_4 представника відповідачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника Львівської міської ради, на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа Центральний парк культури і відпочинку ім. Богдана Хмельницького, в якому просила розірвати договір оренди землі, укладений між Львівською міською радою та відповідачкою 31.12.2009 року, зареєстрований у Львівській міській раді 31.12.2009 року за № Г-840 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центр ДЗК 24.02.2010 року за № 04:10:867:00001, кадастровий номер :07:001:0031, та вилучити у відповідачки для суспільних потреб земельну ділянку площею 0,1022 га на вул.Лижвярській, 42 у м. Львові (в подальшому „спірна земельна ділянка).

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що ухвалою Львівської міської ради від 10.07.2014 року № 3569 «Про погодження меж памятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького та надання ЛКП «Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького» дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок на місцевості Львівського центрального парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького» погоджено межі земельної ділянки Львівського центрального парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького площею 27,1047 га. При погодженні вище згаданих меж було встановлено, що ці межі включають в себе земельну ділянку площею 0,1022 га на вул.Лижвярській, 42, яка перебуває в оренді відповідачки ОСОБА_5 згідно з договором оренди землі від 31.12.2009 року. Листом від 23.10.2014 року юридичне управління Львівської міської ради звернулось до ОСОБА_5 з пропозицією надати згоду на вилучення згаданої земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, на яку відповіді не отримала, у звязку із чим вимушена звернутися з даним позорвом до суду (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 57).

Дане рішення оскаржила представник Львівської міської ради.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права (а.с. 59-62).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Львівської міської ради на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в порядку, що передбачений частиною 3 ст. 303 ЦПК України, та в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позову та позовних вимог, предметом позову Львівської міської ради до ОСОБА_5 є примусове відчуження спірної земельних ділянок із землекористування згаданої відповідачки з мотивів суспільної необхідності, а саме: для відновлення меж памятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького.

При цьому позовні вимоги обгрунтовуються посиланням на Закон України „Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності та на статтю 32-1 „Розірвання договору оренди земельної ділянки державної чи комунальної власності у разі необхідності надання її для суспільних потреб Закону України „Про оренду землі (а.с. 1-4).

В той же час, як вбачається зі змісту ст. 183-1 Кодексу адміністративного судочинства України, справи про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності розглядаються та вирішуються апеляційним адміністративним судом за місцем розташування земельної ділянки, тобто ці справи є справами адміністративної юрисдикції.

Пунктом 1 ст. 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а ч.1 ст. 310 ЦПК України що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених статтею 205 цього Кодексу.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.ст. 205 ч.1 п.1, 303, 307 ч.1 п.4, 310 ч.1, 314 ч.1 п.3, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника Львівської міської ради, задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року скасувати та закрити провадження у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди землі та примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: