Справа № 175/2986/16-ц
Провадження № 2/175/1201/16
Рішення

Іменем України

09 серпня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 18 серпня 2001 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського управління юстиції м.Дніпропетровська між нею та ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 18 серпня 2001 року знаходиться у зареєстрованому в відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського управління юстиції м.Дніпропетровська шлюбі, про що у Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 622 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Спільне життя не склалося, Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Спору повязаного з майном на теперішній час немає.

Позивач у судове засідання не зявилась, відповідно до наданої суду заяви просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання теж не зявився, надавши суду заяву щодо розгляду цивільної справи без його участі проти розірвання шлюбу не заперечував.

За таких обставин, у відповідності до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Суд погоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, сторони припинили шлюбні стосунки, поновлювати їх наміру не мають, не мають спільного бюджету та господарства, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-113 СК України, ст.ст. 57-60, 77, 79, 88, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 серпня 2001 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 622, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1, залишити без змін, а саме: «Кущенко».

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М. Шабанов