Справа № 752/2813/16-ц
Провадження №: 2/752/2713/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ладиченко С.В.

за участю секретаря - Рожок В.В..,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

Встановив

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь:

-заборгованість страхового відшкодування, а також 3% річних у розмірі 7591 грн. 61 коп.;

-витрати по оплаті експертизи у розмірі 777 грн. 42 коп.;

-судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.;

-заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 15591 грн. 95 коп.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 09.05.2015 року о 09-00 ОСОБА_2 в м. Красноармійську керуючи автомобілем марки Renault, номерний знак НОМЕР_1, який належить йому на праві приватної власності виїжджаючи з другорядної дороги мікрорайону Південний на головну дорогу вул. Дніпропетровську не надав перевагу в русі автомобілю марки ВАЗ-217030, номерний знак НОМЕР_2, яким керував позивач та скоїв зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано майнової шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля у розмірі 15 591 грн. 95 коп.

Крім того позивач зазначив, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», він 11.12.2015 року звернувся до останнього із претензією, в якій просив виплатити страхове відшкодування, однак на день звернення до суду із позовом відповідачем не здійснено таку виплату. Отже позивач просить суд також стягнути з відповідача пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в період прострочення з вересня 2015 року по лютий 2016 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.05.2015 року о 09.00 годині ОСОБА_2 в м. Красноармійську керуючи автомобілем Renault, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, зареєстрований ВРЕР № 1 м. Донецька, в порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи з другорядної автодороги м-ну Південний на головну дорогу вул. Дніпропетровську не надав перевагу в русі автомобілю марки ВАЗ-217030, номерний знак НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3 та скоїв зіткнення, внаслідок якого автомобілі зазнали пошкодження.

ОСОБА_4 на праві власності належить автомобіль марки ВАЗ модель 217030, реєстраційний номер НОМЕР_2, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2015 року по справі № 235/3492/15-п (провадження № 3/235/561/15) встановлено вищевказані обставини та ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зважаючи на те, що протиправність дій, вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що потягло пошкодження належного позивачу автомобіля, встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення (ч. 4 ст. 61 ЦПК України), майнова шкода, завдана позивачу, підлягає відшкодуванню.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АЕ/3819318, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 50000 грн., франшиза 1000 грн..

З висновку експертного дослідження № 18 від 04 червня 2015 року складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу ВАЗ-217030 на момент проведення дослідження складає 15591 грн. 95 коп.

В свою чергу з акту виконаних робіт фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 від 08 червня 2015 року вбачається, що відповідачем на відновлення транспортного засобу ВАЗ 217030 державний номер НОМЕР_2 витрачено грошові кошти у розмірі 8350 грн.

За змістом ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті визначено, що Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Разом з тим, відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Частиною 1 ст. 12 вказаного закону, визначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Отже суд приходить до висновку про часткове задоволення позову про відшкодування збитків, а саме в частині реальних збитків понесених позивачем у розмірі 8350 грн., за мінусом обов'язкової франшизи у розмірі 1000 грн. передбаченої договором страхування, тому стягненню підлягає сума майнового збитку у розмірі 7350 грн.

В задоволенні позову частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування слід відмовити з наступних підстав.

11 грудня 2015 року позивач звернувся з відповідача з досудовою претензією, в якій просив відшкодувати збитки заподіяні йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в загальному розмірі 16 341 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 зазначеного закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Частиною 5 ст. 36 вказаного закону, за кожен день прострочення за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Отже законодавцем надано страховику строку для виплати страхового відшкодування, що не може перевищувати 90 днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування, тому у даному випадку прострочення виплати страхового відшкодування настало 11 березня 2016 року, натомість позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року.

За змістом ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 ЦК України, ст. 9 ЗУ «Про страхування», ст.ст. 12, 22, 35, 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст.10,11,57-61,208,209,212-215,ЦПК України, суд,-

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 7 350 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. В. Ладиченко