Справа № 216/1936/16-ц
Номер провадження 2/216/1498/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Філатов К. Б.,
секретаря Бондарєва Є. С.
без участі сторін, та без застосування технічних засобів
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Придніпровська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності в порядку спадкування, -
Позивачі звернулися до суду с вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказали, що 28 лютого 2013 року помер їх батько - ОСОБА_5. За своє життя батько заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 28 лютого 2013 року є: позивач ОСОБА_1, як син померлого, позивач ОСОБА_2, як донька померлого, ОСОБА_4, як батько померлого. Інші спадкоємці першої черги відсутні.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений законом строк, подали заяви до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про прийняття спадщини після свого померлого батька ОСОБА_5 Дідусь позивачів -
ОСОБА_4, як батько померлого, спадщину не прийняв, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, він забажав, щоб квартира у рівних долях досталася онукам.
Крім того за своє життя ОСОБА_5 перебував в шлюбі з ОСОБА_7, який був розірваний 04 жовтня 2001 року.
Перебуваючи в шлюбі, ОСОБА_5, за особисті кошти, згідно до договору купівлі-продажу від 17.07.1997 року через Криворізьку філію «Придніпровської товарної біржі» реєстраційний номер №211-Н/97, придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 31,5 кв.м., житлова площа 16,9 кв.м. Після розірвання шлюбу, між ОСОБА_5 та дружиною, була домовленість, що до поділу майна подружжя. Відповідно до домовленості, ОСОБА_7 у власність перейшов автомобіль та інші цінні речі, речи домашнього вжитку, меблі, а ОСОБА_5 М у власність залишилася квартира. Фактично при поділу майна подружжя була урахована вартість майна, та не була порушена рівність майна при його поділу. Вказана обставина підтверджується навіть тим, що з часу розірвання шлюбу, який був розірваний за 12 років до смерті батька, ОСОБА_7 до суду з позовом, що до поділу майна, та визнання за нею права власності на частку квартири не зверталася. Вона навіть пропустила трирічний строк позовної давності. Крім того, на сьогоднішній час, ОСОБА_7 вже тривалий час мешкає за кордоном в Італії, та не збирається приїжджати до України.
В цій квартирі був зареєстрований лише ОСОБА_5. Це підтверджується довідкою з КП «ЖЕО № 20» від 30.04.2015 року № 2700 в якій вказано, що дійсно на день смерті ОСОБА_5 у вказаній квартирі був зареєстрований один.
Але на сьогоднішній час обидва спадкоємця позивачі по справі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності, оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на тій підставі, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру (постанова № 15/02-31 від 19.01.2016 р.), нотаріус вважає, що договір купівлі продажу квартири через товарну біржу не є належним правовстановлюючим документом, і тому змушені були звернутися до суду із вказаним позовом.
Просять суд винести рішення, яким визнати договір купівлі-продажу, укладений 07 липня 1997 року між ОСОБА_3 (продавцем) та ОСОБА_5 (покупцем) на Товарній Біржі «Придніпровська товарна біржа» щодо купівлі квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 31,5 кв.м., житлова площа 16,9 кв.м. дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, загальна площа якої складає 31,5 кв.м., житлова площа 16,9 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_5, померлого 28 лютого 2013 року.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, загальна площа якої складає 31,5 кв.м., житлова площа 16,9 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_5, померлого 28 лютого 2013 року.
Позивачі та їх представник в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд задовольнити вимоги позивачів в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України
Треті особи: Придніпровська товарна біржа та ОСОБА_4 належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, не представили до суду жодної заяви або клопотання.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.
28 лютого 2013 року помер батько позивачів - ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть I-КИ № 525666, видане 10 вересня 2013 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 248 а.с.19). За своє життя батько заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 28 лютого 2013 року є:
- позивач ОСОБА_1, як син померлого (свідоцтво про народження VII-KИ №264269, видане 14.12.1992 року Центрально-Міським відділом РАЦС м. Кривому Рогу, актовий запис №1063) (а.с.7.8,9);
- позивач ОСОБА_2, як донька померлого (свідоцтво про народження I-КИ № 384049, видане 01.10.1996 року Центрально-Міським відділом РАЦС м. Кривому Рогу, актовий запис № 664) (а.с.10,11,12);
- ОСОБА_4, як батько померлого (свідоцтво про народження IV-KA № 229709, видане 10.09.1969 року Карагандинським відділом РАЦС у м. Теміртау, актовий запис № 2192) (а.с.13,14,15). Інші спадкоємці першої черги відсутні.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений законом строк, подали заяви до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про прийняття спадщини після свого померлого батька ОСОБА_5 Дідусь позивачів -
ОСОБА_4, як батько померлого, спадщину не прийняв, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, він забажав, щоб квартира у рівних долях досталася онукам. (копія спадкової справи)
Крім того за своє життя ОСОБА_5 перебував в шлюбі з ОСОБА_7, який був розірваний 04 жовтня 2001 року (а.с.16,17, 18).
Перебуваючи в шлюбі, ОСОБА_5, за особисті кошти, згідно до договору купівлі-продажу від 17.07.1997 року через Криворізьку філію «Придніпровської товарної біржі» реєстраційний номер №211-Н/97, придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 31,5 кв.м., житлова площа 16,9 кв.м. (а.с.21, 22, 23, 24-31). Після розірвання шлюбу, між ОСОБА_5 та дружиною, була домовленість, що до поділу майна подружжя. Відповідно до домовленості, ОСОБА_7 у власність перейшов автомобіль та інші цінні речі, речи домашнього вжитку, меблі, а ОСОБА_5 М у власність залишилася квартира. Фактично при поділу майна подружжя була урахована вартість майна, та не була порушена рівність майна при його поділу. Вказана обставина підтверджується навіть тим, що з часу розірвання шлюбу, який був розірваний за 12 років до смерті батька, ОСОБА_7 до суду з позовом, що до поділу майна, та визнання за нею права власності на частку квартири не зверталася. Вона навіть пропустила трирічний строк позовної давності. Крім того, на сьогоднішній час, ОСОБА_7 вже тривалий час мешкає за кордоном в Італії, та не збирається приїжджати до України.
В цій квартирі був зареєстрований лише ОСОБА_5. Це підтверджується довідкою з КП «ЖЕО № 20» від 30.04.2015 року № 2700 в якій вказано, що дійсно на день смерті ОСОБА_5 у вказаній квартирі був зареєстрований один (а.с.20).
Але на сьогоднішній час обидва спадкоємця позивачі по справі, між якими немає спору що до поділу спадкового майна, не мають можливості отримати свідоцтво про право власності, оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на тій підставі, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру (постанова № 15/02-31 від 19.01.2016 р.), нотаріус вважає, що договір купівлі продажу квартири через товарну біржу не є належним правовстановлюючим документом (а.с.32).
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також встановлюються способи захисту цих прав. Позивач вважає, що оскільки його спроби досудового вирішення данного питання результату не дали, у звязку з неможливістю отримання дублікату правовстановлюючого документу та чіткої рекомендації державного нотаріуса щодо необхідності вирішення даного питання в судовому порядку, то я вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою, оскільки відсутні інші шляхи захисту його прав та законних інтересів, які на підставі ст. 55 Конституції України захищаються судом.
Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У відповідності до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Таким чином, кожен із спадкоємців має право отримати у спадщину 1 / 2 частину спадкового майна.
Згідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до положень ст. 657 ЦК України (в редакції 2004 року) договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Якщо договір купівлі продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений то вказаний правочин є нікчемним. Однак квартира була набута до 2004 року, й до тих правовідносин повинно застосовувати дію закону в часі, а саме, норми ЦК України в редакції 1963 року та інших Законів, які регулюють цей спір.
Так, на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», вищевказаний договір купівлі продажу нерухомого майна не підлягав нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст. 220 ЦК України обовязкове нотаріальне посвідчення договору у даному випадку може бути компенсоване рішенням суду, так як всі умови та вимоги, повязані з цим правочином та вказані в цій правовій нормі, були дотримані та виконані, а саме: покупець та продавець, домовилися щодо ціни та усіх інших істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна; по-друге, здійснилося повне виконання договору купівлі-продажу покупець сплатив продавцю повну вартість квартири в сумі вказаній в договорі, продавець передав покупцеві у повне розпорядження належну йому квартиру, в якій і жив покупець до самої смерті більше ніж 15 років. Договір купівлі-продажу не знаходиться в протиріччі з законом.
Згідно до п.23 Пленуму ВС України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Так як вартість нерухомого майна знаходиться на території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, то позов подається в Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.22, 29 КпСШ України, ст. ст. 47, 227, 241, 242 ЦК України в редакції 1963 року), 220, 657 1261, 1267,1297 ЦК України, ст.15 Закону України «Про товарну Біржу», п.23 Пленуму ВС України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», - суд:
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.
Визнати договір купівлі-продажу, укладений 07 липня 1997 року між ОСОБА_3 (продавцем) та ОСОБА_5 (покупцем) на Товарній Біржі «Придніпровська товарна біржа» щодо купівлі квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 31,5 кв.м., житлова площа 16,9 кв.м. дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, загальна площа якої складає 31,5 кв.м., житлова площа 16,9 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_5, померлого 28 лютого 2013 року.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, загальна площа якої складає 31,5 кв.м., житлова площа 16,9 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_5, померлого 28 лютого 2013 року.
Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом надання заяви про скасування заочного рішення в Центрально-Міській районний суд.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_8 протягом десяти днів.

Суддя К.Б. Філатов