Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/2956/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Погрібна О.М.
Провадження № 22-ц/778/4753/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що в період з 1999 року по 2011 рік він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 07.07.2015 року, з нього стягнуто на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки він не працевлаштований, розмір аліментів розраховується з середньомісячної заробітної плати встановленої по регіону.

Через нерегулярність сплати аліментів утворилась заборгованість у розмірі 6143,18 грн., у звязку з чим відповідач на сьогоднішній день стягує з нього пеню від суми несплачених аліментів.

З часу винесення рішення суду змінився його сімейний стан. Він має сімю, перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_6, яка знаходиться на його утриманні, оскільки в звязку з вагітність тимчасово не працює.

Крім цього, він допомагає своїй непрацездатній матері ОСОБА_7, яка є інвалідом першої групи і потребує постійного стороннього догляду.

Зазначав, що на теперішній час він офіційно не працевлаштований та не має стабільного доходу.

Враховуючи вищевикладене просив суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, а саме: змінити розмір аліментів з 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку змінити на тверду грошову суму - 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 за рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 07 липня 2015 року та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким змінити розмір стягнутих аліментів, а саме: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 844 грн. 50 коп. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону. В іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Судом встановлено, що згідно рішення Токмацького районного суду від 07 липня 2015 року з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, з 17.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки про стягнення аліментів від 05.08.2016 року № 12568/03, виданої ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за якою ОСОБА_4 як боржнику за період з 17.06.2015 року по 01.08.2016 року нараховувалися до стягнення аліменти в розмірі 12295 грн., сплачено 6143,18 грн.

Відповідно до положень ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької сільської ради від 03.08.2016 року №760, ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: запорізька область, Токмацький район, с. Покровське (до перейменування с. Жовтневе) вул. Антипенка, 15, до складу його сімї входять: ОСОБА_3 колишня дружина, фактично не проживає; ОСОБА_5 - донька, фактично не проживає; ОСОБА_6 не родичка, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично проживає за даною адресою без реєстрації.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 06 вересня 2016 року в позивача з ОСОБА_6 народився син ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 312030, актовий запис № 80.

Крім того, позивач має непрацездатну матір ОСОБА_7, яка є інвалідом першої групи і потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 26.07.2011 року.

З цих обставин випливає, що на момент стягнення аліментів за рішенням суду від 07 липня 2015 року позивач не утримував інших осіб, що було враховано при визначенні розміру аліментів в розмірі ? частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, поява у платника аліментів інших утриманців є підставою для зменшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_4 він не працює, що свідчить про те, що регулярного доходу позивач не має, тому суд вважає за доцільне стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Відповідно вимог ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 позивач зазначив, що його матеріальний стан значно погіршився і він не має фінансової можливості виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, який вираховується зі середнього заробітку по регіону, про що свідчить довідка про стягнення аліментів від 05.08.2016 року № 12568/03.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2016 року складає 1531 грн., тож при визначенні грошової суми, яка підлягає стягненню на утримання дитини, суд враховує, що обидва батьки мають забезпечити дитині прожитковий мінімум.

Отже вирішуючи спір , суд обґрунтовано врахував, що сімейне становище позивача ОСОБА_4 змінилось, у нього з ОСОБА_6 народився син ОСОБА_9, який перебуває на його утриманні, він має непрацездатну матір інваліда першої групи, що не було враховано при винесенні рішення Токмацьким районним судом від 07 липня 2015 року.

Разом з цим, суд правильно врахував, що позивач є працездатним, хронічними захворюваннями, які б унеможливлювали його працевлаштування, не страждає, доказів про неможливість працевлаштування не надав, тому з урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, та дійшов до вірного висновку про стягнення аліменти у твердій грошовій сумі на користь відповідача в розмірі 650 грн. щомісяця, що не суперечить чинному законодавству.

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: