Справа № 469/1137/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2016 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі : головуючої - судді - Гапоненко Н.О.
за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області та ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 підприємство Очаківське лісомисливське господарство, про визнання незаконними та скасування пунктів рішень, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, витребування земельної ділянки, -
Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 26 вересня 2016 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просив :
-визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради №26 від 01 липня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,3 га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області;
-визнати незаконним та скасувати пункт 1 рішення Коблівської сільської ради №31 від 10 квітня 2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на рекреаційне призначення;
-на підставі ч.3 ст.388 ЦК України витребувати від ОСОБА_1 у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації вказану земельну ділянку нормативною оцінкою 252480 грн.
Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що надана відповідачу ОСОБА_1 земельна ділянка належала до земель державної власності (державного лісового фонду), перебувала у постійному користуванні ДП Очаківське ЛМГ (раніше Очаківське державне лісомисливське господарство) квартал 47 виділу 3 урочища Коблево Березанського лісництва, а тому Коблівською сільською радою надано земельну ділянку у власність відповідача ОСОБА_1 незаконно, без вилучення у землекористувача, поза волею належного власника - держави в особі Березанської райдержадміністрації, до повноважень якої ч.5 ст.149 ЗК України віднесено вилучення земельних ділянок державної власності, без погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення органом лісового господарства та органом охорони навколишнього природного середовища, усупереч встановленому мораторію на вилучення земель земельних ділянок лісогосподарського призначення, без проходження державної експертизи землевпорядної документації.
Крім того, спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря на відстані 740-800 метрів від урізу води, а тому, відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 ЗК України, може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей, до яких не відноситься ведення особистого селянського господарства.
При цьому ведення особистого селянського господарства та будівництво в межах прибережної захисної смуги Чорного моря та в зоні рекреації забороняється існуючими будівельними нормами та містобудівною документацією.
Прокурор у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представники Березанської районної державної адміністрації, Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, ДП Очаківське лісомисливське господарство та відповідачка ОСОБА_1 у судові засідання двічі не зявилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.
Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Пунктами 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №26 від 01 липня 2014 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства із земель, не наданих у власність та постійне користування, в межах території населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, та надано відповідачу ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,3 га (пасовище) із земель, не наданих у власність та постійне користування, для ведення особистого селянського господарства в с. Коблеве (а.с.16).
27 жовтня 2014 року Реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції Миколаївської області на імя ОСОБА_1 видано свідоцтво на право власності на вказану земельну ділянку (а.с.27).
Надана відповідачу ОСОБА_1 у власність земельна ділянка розташована на землях Держлісфонду, що знаходилися в постійному користуванні ДП Очаківське ЛМГ в урочище Коблево Березанського лісництва в кварталі 47, виділ 3, та перебувала у державній власності, що підтверджено повідомленням ДП Очаківське ЛМГ з фрагментом кадастрової карти України (а.с.29-30), висновком відділу Держземагентства у Березанському районі Миколаївської області (а.с.20).
Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб; районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства, будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті, індивідуального дачного будівництва.
Відповідно до норм ч.5 ст.116 ЗК України (в редакції, що була чинною на момент прийняття розпоряджень), земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Всупереч зазначеним вимогам вилучення земельної ділянки з постійного користування ДП "Очаківське ЛМГ" не відбулося, заяви про відмову від права користування чи згоду на вилучення земельної ділянки ДП "Очаківське ЛМГ" не надавались (а.с.29).
На підставі ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом; вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Відповідно до ч.5 ст.149 ЗК України районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності (крім випадків, визначених частиною девятою цієї статті), які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті.
Сільські, селищні, міські ради вилучають земельні ділянки комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель, які вилучаються (викупляються) ними з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу (ч.3 ст.149 ЗК України).
Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка на момент прийняття рішення Коблівської сільської ради Березанського району № 26 від 01 липня 2014 року перебувала у державній власності та знаходилась у межах с.Коблеве, на підставі ч.5 ст.149 ЗК України повноваження щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою належали Березанській районній державній адміністрації, а тому Коблівською сільською радою надано земельну ділянку у приватну власність відповідача ОСОБА_1 поза волею належного власника.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 року №610-р Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок (далі - ділянки) Міністерству екології та природних ресурсів, Міністерству аграрної політики та продовольства, Міністерству оборони, Державному агентству лісових ресурсів та Державному агентству земельних ресурсів до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері заборонено приймати рішення про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, крім випадків, коли за умови обґрунтування неможливості реалізації альтернативних варіантів вирішення питання ділянки вилучаються і передаються у постійне користування та/або в оренду для будівництва, реконструкції та капітального ремонту залізничних ліній та автомобільних доріг загального користування; для розміщення кладовищ та за рішенням Кабінету Міністрів України - для: будівництва та обслуговування обєктів енергетичної інфраструктури (газо-, нафтопроводів, газових та нафтових терміналів, газових та нафтових свердловин, ліній електропередачі, електростанцій, електропідстанцій, розподільних пунктів, ядерних установок); видобування корисних копалин відповідно до спеціальних дозволів на користування надрами; облаштування державного кордону та будівництва пунктів пропуску через нього; забезпечення відбудови та функціонування монастирів на місцях їх історичного заснування; будівництва, реконструкції та капітального ремонту об'єктів, визначених ОСОБА_2 цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу; розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції; створення та забезпечення функціонування обєктів природно-заповідного фонду і виробничо-соціальних об'єктів, необхідних для ведення лісового господарства; розміщення інших обєктів, вилучення і надання ділянок для яких здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.
Таким чином, вилучення земель лісогосподарського призначення з передачею їх у власність громадян заборонено.
Згідно з ч.9 ст.118 ЗК України та ст.35 Закону України Про державну експертизу землевпорядної документації, лише позитивні висновки державної експертизи землевпорядної документації є підставою для прийняття органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування відповідного рішення. Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою щодо обєктів обовязкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.
Статтею 9 вказаного Закону встановлено обовязковість державної експертизи землевпорядчої документації для проектів землеустрою щодо відведення, зокрема, земель лісогосподарського призначення.
Разом з тим, як вбачається з повідомлення Держгеокадастру (а.с.32), проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для проведення державної експертизи не надходив.
Крім того, за положеннями ст.60 ЗК України та ст.88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.
Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.
Відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 Земельного кодексу України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей.
Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність законодавством не передбачено.
Як вбачається з фрагменту кадастрової карти України (а.с.30) та повідомлення відділу Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської області (а.с.33), відстань від урізу води Чорного моря до південного краю вказаної земельної ділянки складає близько 740 м., до північного краю близько 800 м., тобто, відповідно до зазначених норм законодавства, надана ОСОБА_1 у власність земельна ділянка знаходиться у межах прибережної захисної смуги Чорного моря та не може передаватися у приватну власність.
Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення підлягає погодженню з органом лісового господарства, а земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги з природоохоронним органом (ч.3 ст.186-1 ЗК України).
Як вбачається з матеріалів справи, проект землеустрою щодо вилучення, відведення або зміни цільового призначення земельної ділянки Миколаївським обласним управлінням лісового та мисливського господарства не погоджувався (а.с.31).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 01 липня 2014 року № 26 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки суперечить зазначеним нормам законодавства, воно підлягає визнанню недійсним та скасуванню на підставі ч.10 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.
Згідно зі ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Відповідно до п.8-1 ч.1 ст.18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.
Враховуючи, що рішення Коблівської сільської ради Березанського району №26 від 01.07.2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та №31 від 10.04.2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на рекреаційне призначення видані з порушенням норм чинного законодавства, свідоцтво про право власності, видане відповідачу реєстраційної службою Березанського РУЮ на спірну земельну ділянку необхідно визнати недійсним та скасувати.
У звязку зі скасуванням рішення та правовстановлюючого документа щодо права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку є незаконним та підлягає скасуванню і рішення Коблівської сільської ради № 31 від 10 квітня 2015 року в частині затвердження проекта землеустрою щодо зміни цільового призначення належної ОСОБА_1 земельної ділянки.
Згідно з ч.3 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Про наявність правових підстав для витребування в добросовісного набувача в порядку ст.388 ЦК України спірної земельної ділянки, що належить до земель лісового фонду та яка на час прийняття незаконного рішення про її відчуження перебувала в державній власності і вибула з володіння власника держави поза його волею, зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі №6-99цс14.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги прокурора щодо витребування у відповідача спірної земельної ділянки, яка вибула з володіння держави незаконно, та повернення земельної ділянки на користь держави в особі Березанської районної державної адміністрації підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в рівних частках з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,212,214-215,218,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області та ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 підприємство Очаківське лісомисливське господарство, про визнання незаконними та скасування пунктів рішень, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, витребування земельної ділянки задовольнити повністю.
Визнати незаконним та скасувати пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №26 від 01 липня 2014 року про затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,3 га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах населеного пункту с. Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено і підписано 08 грудня 2016 року.