Провадження № 2/761/4877/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 де зареєстрований відповідач. Зазначає, що 13.08.2012 р. частково задоволено його позов до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користування власністю та виселення. Виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1. Також 22.12.2014 р. рішенням Шевченківського районного суду м. Києва скасовано державну реєстрацію речового права на квартиру за ОСОБА_3 та визнано право власності на майно в порядку спадкування за позивачем. Станом на день подачі цього позову відповідач добровільно не знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, чим порушує права власності. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила прав користування квартирою.

В судовому засіданні позивач, його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявсяь належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, входячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Право власності на квартиру виникло у позивача на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2014 р. відповідно до якого за ОСОБА_1 визнано право власності на спірну квартиру в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Також рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 13.08.2012 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та виселення.

Судом прийнято рішення про виселення відповідачів з квартири АДРЕСА_1.

Як свідчить довідка КЦ «Центр комунального сервісу» від 06.04.2016 р. в квартирі, що належить позивачу зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як свідчить акт, складений мешканцями будинку АДРЕСА_1 02.04.2016 р., у період з жовтня 2015 року та на момент складення акту ОСОБА_2, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 за зазначеною адресою не проживає.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, відповідачі укладали з ним договори оренди приміщення та отримували право на проживання в належній йому квартирі. Після закінчення строку дії договору зняття з реєстрації не здійснювали, чим перешкоджають у здійсненні права власності.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.

За встановлених обставин можливо зробити висновок щодо відсутності відповідача за місцем реєстрації та понад шести місяців.

З іншого боку, в судовому засіданні не встановлено обставин, які свідчили б про перешкоди, що чиняться відповідачу у проживанні в спірному помешканні.

Згідно до положень ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, за положеннями ст. 72 ЖК України.

Беручи до уваги, що відповідач залишається зареєстрованим в квартирі, яка належить позивачеві і тим самим чинить перешкоди здійсненні права власності, виходячи з того, що відповідач не проживає в квартирі понад 6 місяців, суд вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_1

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти зазначені витрати на нього.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 30, 57, 60, 88,169,212-218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 71-72 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя