Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1135/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

15.06.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого: Кривохижі В.І.

Суддів: Мурашка С.І. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Боківський» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроком-К», треті особи: відділ Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області, приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним договору оренди землі, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроком-К» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Долинського районного суду від 29 березня 2016 року задоволений позов сільськогосподарського виробничого кооперативу «Боківський» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроком-К», треті особи: відділ Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області, приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі.

Суд дійшов висновку про те, що укладений між ОСОБА_2 та СВК «Боківський» договір оренди землі від 03 січня 2010 року, зареєстрований 29 листопада 2010 року у Державному підприємстві «Центр ДЗК» за №70, не визнано судом недійсним, не припинено у встановленому законом порядку, а тому зобовязання за цим договором підлягають виконанню сторонами, визнавши недійсним укладений 19 червня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Інтерагроком-К» договір оренди спірної земельної ділянки, зареєстрований в цей же день державним реєстратором, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду через порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне дослідження обставин, які мають істотне значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначається, зокрема, що відповідно до п.39 договору дія договору оренди з позивачем була припинена відповідно до попередження. Після цього у березні 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Інтерагроком-К» укладено попередній договір, а після отримання витягу з Державного земельного кадастру про відсутність даних про орендні відносини, 19 червня 2015 року приватним нотаріусом прийнято рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, тобто здійснено реєстрацію права оренди. Однак судом не враховані дані Державного земельного кадастру. При цьому, судом не витребувано копії Поземельної книги, в якій би відображалися настання та припинення орендних відносин між позивачем та ОСОБА_2, а рішення прийнято на основі довідок.

Відповідач ОСОБА_2 та треті особи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з»явилися, представник відділу Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області просив розглядати справу без його участі, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроком-К», який підтримував доводи скарги, представника позивача, який заперечував проти її доводів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 03 січня 2010 року між ОСОБА_2 та СВК «Боківський» було укладено договір оренди землі площею 7,25 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. 29 листопада 2010 року цей договір зареєстровано у Державному підприємстві «Центр ДЗК» за № 70 (а.с.6,7).

Зазначений договір укладено на десять років, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шістдесят днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).

До закінчення строку дії цього договору, а саме, 19 червня 2015 року, ОСОБА_2 уклав договір оренди спірної земельної ділянки з ТОВ «Інтерагроком-К». В той же день державним реєстратором, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, внесено запис про державну реєстрацію права оренди за цим договором за № 22218802 (а.с.75-80).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі може бути визнаний недійсним в судовому порядку з підстав, зазначених у ст. 15 Закону України «Про оренду землі», та відповідних статтях ЦК України .

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч.1 ст.236 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

При вирішенні справи суд обґрунтовано виходив з того, що укладений між ОСОБА_2 та СВК «Боківський» договір оренди землі від 03 січня 2010 року, зареєстрований 29 листопада 2010 року у Державному підприємстві «Центр ДЗК» за №70, не визнано судом недійсним, не припинено у встановленому законом порядку, а тому зобовязання за цим договором підлягають виконанню сторонами.

Разом з тим, укладений 19 червня 2015 року договір оренди землі між відповідачами ОСОБА_2 та ТОВ «Інтерагроком-К», зареєстрований цього ж дня у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № № 22218802, суперечить положенням ч.1 ст.203 ЦК України, тому є передбачені ч.1 ст.215 ЦК України підстави для визнання його недійсним.

Посилання ТОВ «Інтерагроком-К» у апеляційній скарзі на те, що згідно з п.39 договору оренди, укладеного між ОСОБА_2 та СВК «Боківський», дія цього договору припинена на вимогу орендодавця, є помилковим.

Зазначеним пунктом договору оренди передбачено, що дострокове розірвання цього договору має здійснюватись за умови письмового попередження зацікавленої у цьому сторони не пізніше ніж за шість місяців.

Матеріалами справи підтверджується, що 24 червня 2014 року ОСОБА_2 надіслав СВК «Боківський» попередження про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, на яке 08 липня 2014 року СВК «Боківський» повідомив його про відмову у розірванні договору через відсутність підстав для його розірвання в односторонньому порядку (а. с. 16).

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Оскільки СВК «Боківський» не погодився на дострокове розірвання договору оренди, ОСОБА_2 має право звернутися до суду з позовом про дострокове розірвання договору оренди. Проте, надіслання попередження орендодавця про намір розірвати договір оренди в односторонньому порядку не припиняє договірних відносин між ОСОБА_2 і СВК «Боківський».

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам, в тому числі і письмовим, і відповідно до ст.ст. 13,18,27,31,32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.2,4,9,24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», чинних до даних правовідносин, ст.ст.215,236,525,629,651ЦК, 202 ЗК України дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсним з моменту його укладення договору оренди землі від 19 червня 2015 року.

Тому не грунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка. Інші її доводи також не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Надані сторонами докази оцінені судом відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відхилити, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: