Провадження № 22-ц/780/513/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 26.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Поліщука М.А., Лащенка В.Д.

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах недієздатної ОСОБА_3 до Білогородської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, Бобрицької сільської ради Києво Святошинського району Київської області, третя особа реєстраційна служба Києво - Святошинського районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_3, звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 22 квітня 2011 року померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина і у встановленому законом порядку позивач і його сестра ОСОБА_3 звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. В порядку оформлення спадкових прав вони отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідних частках кожний на спадкове майно, що складається з житлового будинку під № 4 по вул. Пирогова в с. Білогородка, та житловий будинок під № 12 по вул. Калініна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

До складу спадкового майна входить і право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Білогородка». Однак, у звязку з відсутністю відповідних документів, що підтверджують право спадкодавця на частку (пай), а саме сертифікату, чи безпосередньо державних актів на виділені в натурі (на місцевості) земельні ділянки в нотаріальному порядку оформити спадкові права на частку (пай) неможливо.

21 березня 2015 року він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що складена Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою за № 603/02-31.

Просив визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після померлої 22 квітня 2011 року ОСОБА_4 право на 1/2 частину за кожним земельної частки (паю): ділянка № 896 (богар), ділянка № 669 (зрощення), ділянка № 843 (пойма) на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Києво Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 22 квітня 2011 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина(а.с. 5). Спадкоємцями першої черги за законом є її діти - ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 серпня 2012 року призначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, опікуном над його недієздатною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

21 березня 2015 року сторонами отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Калініна,12, с. Білогородка, Києво Святошинського району.

У видачі додаткових свідоцтв про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки № 896 (богарні землі) загальною площею 1,21 га, на 1/2 частину земельної ділянки № 669 (зрошувані землі) загальною площею 0,57 га, та на 1/2 частину земельної ділянки № 843 (осушувані землі (пойма)) загальною площею 0,15 га, що розташовані на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області нотаріусом позивачам було відмовлено. Підставами для відмови у видачі вказаного свідоцтва про право власності на спадкову земельну ділянку було те, що заявником не надано правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки, які необхідні для оформлення спадщини.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив із того, що позивачем відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не доведено та не надано доказів про наявність сертифікату на земельну частку (пай) серії КВ № 0280815 на ім»я ОСОБА_4 на підставі якого б за нею рахувалися спірні земельні ділянки.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступних підстав:

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судом з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 11 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що згідно списку громадян с. Білогородка і с. Шевченкове власників земельних сертифікатів (паїв) по визначенню земельних ділянок в натурі за ОСОБА_3Ф.(серія і номер сертифіката КВ 0280815) рахуються земельні ділянки: богар ділянка № 896, зрошення № 669, пойма № 843 на території Білогородської сільської ради( а.с. 14).

Розпорядженням Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 18 листопада 2005 року № 565 «Про надання у власність земельних ділянок власнику сертифіката на право на земельну частку (пай) в межах Білогородської сільської ради» вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянці-власниці сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 за рахунок земель колективної власності КСП «Білогородка» для ведення особистого селянського господарства в межах Білогородської сільської ради; передати у власність земельні ділянки загальною площею 0,7226 га, з них: ріллі зрошеної-0,5740 га, сіножатей осушених-0,1486 га ОСОБА_4 Федорівні-власниці сертифіката на земельну частку (пай); виготовити державні акти на право власності на землю ОСОБА_4-власнику сертифіката на земельну частку (пай); технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянці-власниці сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 в межах Білогородської сільської ради (1 книга) передати на постійне зберігання в районний відділ земельних ресурсів (а.с. 10).

ДП «Київський інститут землеустрою» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів громадянам-власникам земельних часток (паїв), в тому числі ОСОБА_4. Відповідно до електронних даних, що містяться в архіві інституту, на імя ОСОБА_4 були заповнені бланки державних актів серії ЯБ № 517280 та ЯБ № 517281, а земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери :04:002:0137 (площею 0,1486 га), та :06:012:0039 (площею 0.5740) в межах Білогородської сільської ради та державного акта серії ЯБ № 517140, а земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :03:006:0042 (площа земельної ділянки 1,2079 га) в межах Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Технічну документацію разом з вищевказаними бланками державних актів у 2006 році було передано до відділу земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області (а.с. 12)

За результатами проведеної інвентаризації державних актів на ім»я ОСОБА_4 не виявлено.(а.с. 13).

ОСОБА_4 було отримано державні акти з кадастровими номерами :06:012:0039, :04:002:0137 на земельні ділянки на території Білогородської сільської ради. (а.с. 102,103,104).

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 517280 від 30 грудня 2005 року вбачається, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 18 листопада 2005 року № 565 є власником земельної ділянки площею 0,5740 га, яка розташована за адресою: Києво-Святошинський район, Білогородська сільська рада, цільове призначення (використання) земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:012:0039.

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 517281 від 30 грудня 2005 року вбачається, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 18 листопада 2005 року № 565 є власником земельної ділянки площею 0,1486 га, яка розташована за адресою: Києво-Святошинський район, Білогородська сільська рада, цільове призначення (використання) земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:002:0137.

Разом з тим позивачем ОСОБА_2 не наведено суду докази - оригінал сертифікату на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_4.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права.

Доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: