Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/814/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дуковський О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.06.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Голованя А.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді в режимі відеокоонференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2016 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_3» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовало тим, що 10 вересня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 204/2007/СІ.

Відповідно до кредитного договору ОСОБА_4 отримала кредит в сумі 27 000,00 доларів США строком до 08 вересня 2017 року із сплатою 13 процентів річних за користуванням кредитними коштами. Згідно додаткової угоди № 2 до кредитного договору, яка була укладена між позивачем та ОСОБА_4 від 26 листопада 2008 року , за користування кредитними коштами встановлювалася плата в розмірі 17 процентів річних.

В забезпечення виконання зобовязання за Договором № 204/2007/СІ від 10.09.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 204/2007/СІ/П-1, згідно з яким ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_4 та в повному обсязі несе відповідальність перед Банком у разі не виконання ОСОБА_4 зобовязань за Договором.

18 травня 2010 року на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було зареєстровано зміну найменування позивача з Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк».

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» зазначило, що станом на 27.08.2015 року відповідачі мають заборгованість за кредитним договором у розмірі 212 912,80 грн., яка складається з наступного:

-7425,00 доларів США заборгованість за кредитом;

-879,40 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом;

-858,55 грн. комісія за обслуговування кредиту;

-28840,26 грн. штраф за пропуск платежів.

Відповідно до положень п. 3.2.6 Кредитного договору ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» направив на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вимогу про повернення коштів від 29.07.2015 року, яка була залишена без задоволення та відповіді.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровоград від 18 січня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного ОСОБА_3 товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» заборгованість за кредитним договором № 204/2007/СІ від 10.09.2007 р. в сумі 212 912,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в доход держави по 689 грн. судового збору з кожного.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережність), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржником не міг виконати свого обовязку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обовязок, виконання зобовязання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник за грошовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності вини відповідачів у невиконанні зобовязань визначених умовами договору.

На думку суду вказаний висновок відповідає обставинам справи, яким надано належну правову оцінку.

Проте, дійсні обставини справи свідчать про протилежне. Внаслідок запровадження процедури ліквідації банка як кредитора, були відповідно ліквідовані обласні філії ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» в тому числі і Кіровоградська.

Відповідачі як в усній так і в письмовій формі намагалися отримати дані про банківські реквізити для направлення платежів, але не отримали від позивача ніякої відповіді.

Кредитна угода сторін (п. 2.7) передбачає дострокове виконання боргових зобовязань за ініціативою банку та розірвання договору за наявності вини позичальника у його не виконанні за обставин, що не залежить від банку.

Але в даному в дану випадку виникнення заборгованості і несвоєчасна проплата поточних платежів виникла саме від обставин незалежних від відповідачів. Позивач своєю бездіяльністю по суті не сприяв дотриманню графіку надходження його кредитних платежів , оскільки відповідачі протягом всього часу розгляду спору визначають умови угоди і намагаються дотримуватися їх в повному обсязі.

Таким чином колегія суддів вважає, що позичальники не повинні нести матеріальні ризики внасідок ліквідації чи реорганізації позивача як юридичні особи і тому в задоволені позову Банку слід відмовити.

Керуючись ст. 307, ст. 309, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким в задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді: