Справа № 657/1182/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2016 Каланчацький районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Ковальчук О. В.

за участю секретаря Шахової О.В.,

за участю представника позивача

ОСОБА_1, Кушніренка С.В.,

за участю представника відповідача

ОСОБА_3, Доготер О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю та про поділ майна, що є об»єктом спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить встановити факт проживання їх з відповідачем ОСОБА_3 однією сім»єю у період з жовтня 2007 року по 25 липня 2012 року, виділити їй у власність та зобов»язати відповідача віддати їй автомобіль Хюндай «Соната», 1998 року, д/н НОМЕР_1, вартістю 40 000 грн. та пральну машину «LG» вартістю 1 500 грн., зобов»язати відповідача повернути їй морозильну камеру та апарат для виготовлення коктелів «Воронеж-2», які є її приватною власністю, виділити у власність відповідачу ОСОБА_3 душові кабіни 6 штук, загальною вартістю 7 200 грн., бойлери ємкістю 80 літрів в кількості 6 штук, загальною вартістю 7 200 грн., бойлер ємкістю 100 літрів, вартістю 1700 грн., унітази в кількості 6 штук, загальною вартістю 1680 грн., умивальника в кількості 7 штук, загальною вартістю 720 грн., сантехнічне обладнання вартістю 2000 грн., кахельну плитку вартістю 810 грн., рідкі шпалери вартістю 900 грн., бамбукові шпалери вартістю 3000 грн., 6 змішувачів загальною вартістю 600 грн., змішувачі на душові кабіни в кількості 6 штук, загальною вартістю 900 грн., напільну плитку вартістю 310 грн., фарби на загальну суму 1200 грн., чотири телевізори загальною вартістю 310 грн., фарби на загальну суму 1 200 грн., чотири телевізори загальною вартістю 1600 грн., телевізор «Тошиба» вартістю 9 999 грн., телевізійні тюнери в кількості 4 штуки, загальною вартістю 2 400 грн., супутникову антену вартістю 800 грн., кухонну плитку вартістю 1 200 грн., кухонні меблі вартістю 6 500 грн., дві кухонні витяжки загальної вартістю 500 грн., два освітлювача загальною вартістю 400 грн., кухонний посуд вартістю 400 грн., дерев»яні ворота вартістю 1 500 грн., два водяних насоси вартістю 2 700 грн., статую загальною вартістю 6 600 грн., столи дерев»яні з лавами три комплекти загальною вартістю 4900 грн., надувний басейн вартістю 400 грн., авто-мийку вартістю 1200 грн., газонокосарку вартістю 2000 грн., будівельні інструменти загальною вартістю 2000 грн., сейф вартістю 2000 грн., сейф вартістю 400 грн., гладильну дошку вартістю 300 грн., сушарку для одягу вартістю 200 грн., металеву огорожу вартістю 1000 грн., холодильник «Либертон» вартістю 1 500 грн., чотири вуличні ліхтарі вартістю 800 грн., регулятор напругу вартістю 4 500 грн., стягнути з відповідача на її користь різницю в вартості поділеного майна в сумі 59 434 грн., стягнути витрати на правову в сумі 3 000 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 603 грн. 69 коп., та в сумі 243 грн..

Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що з відповідачем проживали однією сім»єю з жовтня 2007 року, в АДРЕСА_2, а з березня 2009 року по 25 липня 2012 року поживали в тому ж населеному пункті по АДРЕСА_1. За часу сумісного проживання придбали наступне майно: душові кабіни 6 штук, загальною вартістю 7 200 грн., бойлери ємкістю 80 літрів в кількості 6 штук, загальною вартістю 7 200 грн., бойлер ємкістю 100 літрів, вартістю 1700 грн., унітази в кількості 6 штук, загальною вартістю 1680 грн., умивальника в кількості 7 штук, загальною вартістю 720 грн., сантехнічне обладнання вартістю 2000 грн., кахельну плитку вартістю 810 грн., рідкі шпалери вартістю 900 грн., бамбукові шпалери вартістю 3000 грн., 6 змішувачів загальною вартістю 600 грн., змішувачі на душові кабіни в кількості 6 штук, загальною вартістю 900 грн., напільну плитку вартістю 310 грн., фарби на загальну суму 1200 грн., чотири телевізори загальною вартістю 310 грн., фарби на загальну суму 1 200 грн., чотири телевізори загальною вартістю 1600 грн., телевізор «Тошиба» вартістю 9 999 грн., телевізійні тюнери в кількості 4 штуки, загальною вартістю 2 400 грн., супутникову антену вартістю 800 грн., кухонну плитку вартістю 1 200 грн., кухонні меблі вартістю 6 500 грн., дві кухонні витяжки загальної вартістю 500 грн., два освітлювача загальною вартістю 400 грн., кухонний посуд вартістю 400 грн., дерев»яні ворота вартістю 1 500 грн., два водяних насоси вартістю 2 700 грн., статую загальною вартістю 6 600 грн., столи дерев»яні з лавами три комплекти загальною вартістю 4900 грн., надувний басейн вартістю 400 грн., авто-мийку вартістю 1200 грн., газонокосарку вартістю 2000 грн., будівельні інструменти загальною вартістю 2000 грн., сейф вартістю 2000 грн., сейф вартістю 400 грн., гладильну дошку вартістю 300 грн., сушарку для одягу вартістю 200 грн., металеву огорожу вартістю 1000 грн., холодильник «Либертон» вартістю 1 500 грн., чотири вуличні ліхтарі вартістю 800 грн., регулятор напругу вартістю 4 500 грн., скважину для питної води вартістю 28 500 грн., та земельну ділянку зі спорудою, що розташована в с. Хорли Каланчацького району. Поряд з цим, спільно з відповідачем утримували пансіонат для відпочинку, що розташований в с. Хорли Каланчацького району Херсонської області по вул. Леніна, 2. Крім того, під час спільного проживання з відповідачем, забезпечила базу відпочинку власним майном, а саме: морозильною камерою та апаратом для виготовлення молочних коктелів «Воронеж-2». Також, відразу після розлучення відповідач придав автомобіль Хюндай «Соната» 1998 року випуску, д/н НОМЕР_1 за 5000 доларів США. В 2012 році відповідач розірвав з нею сімейні відносини та все спільне майно залишив собі, і в добровільному порядку розділити його не бажає, тому вона змушена звернуться до суду з даним позовом. Угоди про добровільний розподіл майна між ними не досягнуто.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та зазначила, що проживала з відповідачем більше ніж 5-років, як подружжя, вели спільний бізнес, придбали, зазначене в позові, майно, вели спільне господарство, мали стосунки інтимного характеру. Крім того, в період хвороби батька відповідача, постійно доглядала за ним.

Представник позивача ОСОБА_1, адвокат Кушніренко Сергій Володимирович, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його з підстав викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що ніколи не мав з позивачем шлюбних відносин, не вів спільного господарства із позивачкою, не мав спільного побуту, постійно із нею не проживав, тобто не мав із нею взаємних прав та обов'язків. З позивачем вони перебували виключно у трудових відносинах, оскільки вона працювала продавцем непродовольчих товарів у належному йому магазині. Дійсно, в силу трудових відносин, вони часто зустрічалися та перебували разом. Крім того, декілька разів мав з позивачем стосунки інтимного характеру, проте дані обставини не свідчать про наявність сімейних стосунків, які зумовлені передусім сумісним проживанням та ведення спільного побуту.

Представник відповідача ОСОБА_3, адвокат Доготер Оксана Георгіївна, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та надала суду заперечення проти позову. В зазначеному запереченні вказує, що сторони сімейних чи шлюбних відносин не мали. Декілька разів мали стосунки інтимного характеру, що не свідчить про наявність шлюбних відносин. Позивач та відповідач перебували виключно у трудових відносинах, тому і часто проводили час разом та позивач відвідувала місце проживання відповідача.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

За положеннями ст. ст. 10,11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що знайома зі сторонами з 2007 року,та може підтвердити той факт, що відповідач називав позивача дружиною.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що у період з 2006 року по 2009 рік працювала в Хорлівській сільській раді та була відповідальною за збір курортного податку. Зазначений податок збирала, в тому числі з бази «Уют», що належить відповідачу. Зі слів матері позивача їй було відомо, що сторони проживали разом з 2008 року. Крім того, вона періодично спілкувалася з сторонами, оскільки її чоловік перебував у дружніх стосунках з відповідачем.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з 2011 року неодноразово відвідувала батька відповідача, та бачила сторін разом, вони також разом відвідували дні народження друзів, зокрема, ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що працювала в с. Хорли Каланчацького району Херсонської області та неодноразово бачила сторін разом, вони спілкувалися як подружжя.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що відповідач завжди перебував з позивачем разом, та постійно говорив, що ОСОБА_1 є його дружиною.

Свідок ОСОБА_11, яка була допитана в судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції пояснила, що з 2007 року проживала в с. Хорли Каланчацького району Херсонської області та їй достеменно відомо, що сторони перебували у незареєстрованому шлюбі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною відповідача. Познайомилися вони з чоловіком в 2012 році та почали зустрічатися. Проте, те що у відповідача була інша жінка вона нічого не знала.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що проживає з відповідачем по-сусідству. Дійсно, декілька раз за місцем мешкання відповідача бачила позивача, проте, що б постійно позивач поживала у відповідача вона не бачила.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою відповідача. Проте, що сторони проживали разом, як подружжя їй невідомо. Позивач, періодично перебувала за місцем мешкання відповідача, однак як про свою дружину він про неї ніколи не говорив. Крім того, за місцем мешкання відповідача періодично перебували і інші жінки.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що зрідка бачив позивача за місцем мешкання відповідача, бачив за його місцем мешкання також інших жінок, які періодично там проживали. Сторони не проживали разом як сім»я.

Суд оцінює критично покази свідків, оскільки дані покази є суперечливими і взаємовиключними та на підставі них неможливо встановити факт спільного проживання позивача та відповідача та ведення ними спільного господарства.

Відповідно до ч. 2,4 ст. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В розумінні ст. 3 СК України - це союз двох або кількох осіб, котрі є членами сім`ї. Члени сім`ї пов`язані спільним побутом, що стосується лише тих випадків, коли члени сім`ї проживають разом. Положення закону стосовно наявності взаємних прав і обов`язків членів сім`ї містять вказівку не на ознаку сім`ї, а на наслідки визнання спільних осіб сім`єю: якщо конкретні особи визнаються членами однієї сім`ї, то між ними існують сімейні відносини і у них виникають взаємні права і обов`язки.

Враховуючи наведене, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд має з'ясувати такі факти: спільне проживання осіб, наявність спільного побуту, взаємних прав та обов'язків.

Можливість визнання проживання чоловіка та жінки однією сім'єю залежить від їх встановлення та доведеності.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 01 вересня 1994 року, що підтверджується довідкою Хорлівської сільської ради № 353 від 05.11.2014 року. Крім того, згідно довідки даної сільради № 256 від 17.06.2015 року за місцем мешкання відповідача разом з ним постійно проживали ОСОБА_16 та ОСОБА_17. Відомості про реєстрацію позивача за місцем мешкання відповідача в матеріалах справи відсутні.

Згідно копії паспорту позивача ОСОБА_1 та як було встановлено в судовому засіданні, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

Доводи відповідача про наявність у них з позивачем трудових відносин знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, що підтверджується копіями трудових договорів, що містяться в матеріалах справи.

Натомість пред'являючи позов на підтвердження своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 не надала жодного доказу на підтвердження факту проживання з відповідачем однією сім»єю,як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, зокрема шляхом ведення спільного господарства, а також наявності єдиного бюджету тощо. Не надано позивачем і доказів на придбання майна зазначеного в позові та купівлі відповідачем грошових коштів.

В матеріалах справи міститься довідка про наявність зареєстрованого за відповідачем автомобіля Хюндай «Соната» 1998 року випуску, д/н НОМЕР_1. Проте, реєстрація зазначеного автомобіля відбулася 28 серпня 2012 року.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки факт сумісного проживання позивача та відповідача однією сім'єю на протязі 5-ти років в розумінні ст. 3 СК України не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

Керуючись ст. ст.

10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 3, 74 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю та про поділ майна, що є об»єктом спільної сумісної власності, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області, через Каланчацький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 15.06.2016 р.

Суддя: Ковальчук О. В.