Справа № 464/9025/15 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/783/3349/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсними окремих положень кредитного договору №50009111 від 27.05.2013року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задоволено.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсними окремих положень кредитного договору №50009111 від 27.05.2013року закрито.

Ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою. Стверджує, що суд дійшов помилкового висновку про наявність рішень суду, які набрали законної сили про той самий предмет спору. Зазначає, що дійсно рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 13 травня 2015 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.10.2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «Порше Мобіліті» про визнання недійсним в цілому кредитного договору №50009111 від 27 травня 2013 року. В ухвалі апеляційного суду Львівської області, на яку посилається суд як на підставу закриття провадження, вказано, що питання щодо недійсності окремих пунктів оспорюваного договору не може бути предметом розгляду в цьому судовому засіданні, а відтак висновок суду про той самий предмет спору є помилковим. Звертає увагу, що предметом даного спору є визнання недійсним окремих положень договору, а саме в частині обов»язку Позичальника здійснювати усі платежі за договором згідно розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США; пунктів 1.3,1.3.1, 1.3.2,1.3.3,2,4 та Графіку погашення кредиту, а відтак у випадку закриття провадження у справі матиме місце ситуація коли один суд не розглядав питання недійсності окремих пунктів оспорюваного договору бо такі вимоги на його думку не заявлялись, а інший суд закрив провадження, посилаючиь на те, що спір про той самий предмет спору вже розглядався. Просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, який заперечив доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 звернувся в суд про визнання недійсними окремих пунктів умов Кредитного договору № 50009111 укладеного 27.05.2013 року між ОСОБА_4 «Порше Україна» та ним в частині обов»язку Позичальника здійснювати усі платежі за договором згідно розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США ;

пункти 1.3., 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3, 2,4 Загальних умов кредитування, що є додатком до Кредитного договору № 50009111 від 27.05.2013 року між ТоЗО «Порше Україна» та ОСОБА_3;

- Графік погашення кредиту до Кредитного договору № 50009111 від 27.05.2013 року, що є додатком до Кредитного договору № 50009111, який укладений 27.05.2013 року між ОСОБА_4 «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3

31.03.2016 року суд першої інстанції задоволив клопотання представника відповідача ОСОБА_4 «Порше Мобіліті» та закрив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «Порше Мобіліті» про визнання недійсними окремих положень кредитного договору № 50009111 від 27.05.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність рішень суду, які набрали законної сили про той самий предмет спору.

Із рішення Сихівського районного суду м.Львова від 13.05.2015 року, яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову про визнання недійсним в цілому Кредитного договору № 50009111 від 27.05.2013 року зазначено:» В Кредитному договорі дійсно має місце пункт, за яким усі платежі повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США. Проте, наявність цього пункту в договорі не є підставою для визнання договору недійсним в цілому.

Так само не може бути підставою для визнання договору недійсним в цілому пункт щодо обов»язку позивача сплачувати комісію за надання кредиту.

Відповідність або невідповідність закону вищезазначених пунктів оспорюваного кредитного договору не має наслідком недійсності інших частин кредитного договору, оскільки договір може бути вчинений і без включення до нього вказаних пунктів.

Питання недійсноті вищезазначених пунктів оспорюваного кредитного договору може бути предметом судового розгляду на підставі ст.217 ЦК України. Проте, за правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Позивач не заявляв позовної вимоги про визнання окремої частини Кредитного договору недійсним. Тому питання щодо недійсності оремих пунктів оспорюваного договору не може бути предметом розгляду в цьому судовому засіданні». ( а.с. 177).

Вищезазначене рішення Сихівського районного суду м.Львова від 13.05.2015 року залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.10.2015 року.

В ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 28.10.2015 року зазначається «Відповідність або невідповідність закону вищезазначених пунктів оспорюваного Кредитного договору не має наслідком недійсності інших частин кредитного договору, оскільки договір може бути вчинений і без включення до нього вказаних пунктів.

Питання недійсності вищезазначених пунктів Кредитного договору може бути предметом судового розгляду на підставі ст.217 ЦК України. Проте, за правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Позивач не заявляв позовної вимоги про визнання окремої частини кредитного договору недійсним. Тому, колегія суддів вважає, що питання щодо недійсності окремих пунктів оспорюваного договору не може бути предметом розгляду в цьому судовому засіданні.». ( а.с.183).

Виходячи із вище зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі допустився помилки, оскільки висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Відповідно до статті 311 ч.1 п.3 зазначена обставина є підставою для скасування ухвали суду що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.3, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 31.03.2016 року скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

ОСОБА_5