АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2558/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/659/К/16 Зімін М.В.
Категорія № 34 (1) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Митрофанової Л.В.

секретар: Чубіна А.В.

за участю: представника відповідача ПП «Агролайт» - Андрющенко Андрія Олександровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Агролайт» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Дочірнього підприємства «Агролайт», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Укрнафтатранс», ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду із вказаним позовом до відповідачів Дочірнього підприємства «Агролайт» (надалі - ДП «Агролайт»), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Укрнафтатранс» (надалі - ПАТ «СК «Укрнафтатранс»), ОСОБА_6, який уточнили та в обґрунтування позову зазначили, що 19 травня 2012 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 3307» держ.номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «Chana Вenni» держ.номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження та було травмовано ОСОБА_5

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06.02.2013 року було визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На час ДТП ОСОБА_6, перебував у трудових відносинах з ДП «Агролайт» та виконував трудові обов'язки. Оскільки позивачам в добровільному порядку не було відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, вимушені були звернутись до суду.

Просили суд стягнути солідарно з ДП «Агролайт», СК «Укрнафтатранс» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 43479,20 грн. та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1000 грн., а на користь ОСОБА_5 стягнути моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ДП «Агролайт», ПАТ «Страхова компанія «Укрнафтатранс», ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Агролайт» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 43479 гривень 20 копійок.

Стягнуто з ДП «Агролайт» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ДП «Агролайт» на користь держави судовий збір в розмірі 1102 гривні 40 копійок.

В апеляційній скарзі відповідач ДП «Агролайт», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Так, суд, на думку представника відповідача, не звернув уваги на те, що відповідачем ДП «Агролайт» була надана копія заяви про виплату страхового відшкодування з відміткою про її реєстрацію в ПрАТ «СК «Укрнафтатранс», а також не врахував, що позивачами не надано інформації про вартість автомобіля ані на момент скоєння ДТП, ані після скоєння ДТП, у зв'язку з чим вважає розрахунки позивачів щодо наявності підстав для стягнення суми 43479,20 грн. шкоди, є необґрунтованими.

Крім того, на думку представника відповідача, висновок суду про те, що позивач ОСОБА_4 має право на відшкодування моральної шкоди, є передчасним, оскільки остання не довела та не надала суду відповідних доказів, обґрунтувань пошкодження здоров'я, яке виникло внаслідок ДТП, а моральна шкода повинна бути відшкодована виключно у випадку її документального підтвердження і обґрунтування.

Також вважає, що суд не врахував те, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06.02.2013 року з ОСОБА_6 було стягнуто в рахунок відшкодування лікування потерпілої ОСОБА_5 на користь КЗ «Міська клінічна лікарня № 2» - 2459,60 грн. та на користь КЗ «Міська лікарня № 8» - 621,08 грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять апеляційну скаргу ДП «Агролайт» відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2013 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України. Даним вироком встановлено, що 19 травня 2012 року приблизно о 15:00 год. у Жовтневому районі м. Кривого Рогу на прилеглій території мікрорайону 5-й Зарічний, зі сторони магазину «Фреш» рухався автомобіль «ГАЗ 3307» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6, який допустив зіткнення з автомобілем «Chana Вenni» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в напрямку вулиці Кресівська. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Chana Benni» ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудей, перелом 3-9 ребер зі зміщенням та 10 ребер із задовільним станом уламків зліва, лівосторонній гемоторакс. Тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі предмети, що могло бути в обставинах дорожньо-транспортної пригоди у середині салону автомобілю (а.с. 10-14).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3, транспортний засіб «Chana Benni SC7133» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 (а.с. 19).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 159/12 від 21.07.2012 року по визначенню вартості матеріального збитку, складеного судовим експертом Рейнюк О.В. за участю представника ДП «Агролайт», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chana Benni» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яка становить 44114,40 грн., ринкова вартість зазначеного транспортного засобу становить 43479,20 грн. (а.с. 166-197).

Як вбачається з договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 0103-707/ОСЦПВ, укладеного між ЗАТ «Страхова компанія «Укрнафтатранс» та ДП «Агролайт» 21 липня 2011 року, даний договір набуває чинності з 00 годин 30 липня 2011 року, за умови надходження страхового платежу та втрачає чинність о 24 годині 29 липня 2012 року (пункт 7.1. Договору).

Пунктом 9.2.6 даного Договору, Страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку протягом трьох робочих днів, подати йому письмові пояснення про обставини ДТП, страховий поліс та пред'явити транспортний засіб для огляду та експертизи.

Додатком № 1 до вказаного Договору визначено перелік транспортних засобів, що підлягають страхуванню, в якому зокрема зазначений автомобіль «ГАЗ 3307» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 2003 року випуску (а.с. 40-42).

Із листів моторного (транспортного) страхового бюро України від 08.07.2015 року та від 16.07.2015 року вбачається, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/4099229, укладеного ЗАТ «СК «Укрнафтатранс» по відношенню до транспортного засобу «ГАЗ -3307» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, є дійсним на 07.07.2015 року (а.с. 141-142).

Відповідно до довідки ДП «Агролайт» № 53 від 13 травня 2015 року, ОСОБА_6 працював на підприємстві водієм автотранспортного засобу з 16.09.2011 по 28.10.2013 року (а.с. 43).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку не ненаданням відповідачем ДП «Агролайт» доказів належного повідомлення страхувальника про страхову подію, обов'язок відшкодування майнової шкоди в межах ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, покладається не на страховика, а на ДП «Агролайт».

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Сторонами не заперечується, що 19 травня 2012 року ОСОБА_6 керував транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових обов'язків на підставі трудового договору із ДП «Агролайт» та внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Chana Benni» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Доводи апеляційної скарги про те, що представником ДП «Агролайт» було надано суду копію заяви про виплату страхового відшкодування від 21.05.2012 року до СК «Укрнафтатранс», у зв'язку з чим, на думку представника відповідача, матеріальна шкода повинна бути стягнута саме зі страховика СК «Укрнафтатранс», колегія суддів вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1187 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Колегія вважає, що суд, ухвалюючи рішення, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми матеріальної шкоди саме з відповідача ДП «Агролайт», відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України, оскільки особа, яка винна у скоєнні ДТП - ОСОБА_6, на час скоєння ДТП перебував у трудових правовідносинах з ДП «Агролайт».

Посилання в апеляційній скарзі на необґрунтованість суми заявленої позивачами матеріальної шкоди в розмірі 43479,20 грн., колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначений розмір шкоди визначений на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 159/12 від 21.07.2012 року, який відповідачем ДП «Агролайт» не був спростований та ними не було заявлено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи для визначення розміру шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_4 не має права на відшкодування моральної шкоди, оскільки нею не доведено та не надано відповідних доказів та обґрунтувань пошкодження здоров'я, яке виникло внаслідок ДТП, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, оскільки, як вбачається з рішення суду, матеріальна шкода стягнута не на користь позивача ОСОБА_4, як зазначає представник відповідача, а на користь позивача ОСОБА_5, якій внаслідок ДТП було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які потягли за собою фізичний біль та страждання, що спричинило заподіяння моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди в сумі 50000 грн., стягнутої судом першої інстанції з ДП «Агролайт» на користь ОСОБА_5 та вважає, що вона визначена з урахуванням роз'яснень, викладених в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Агролайт» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

Я.М. Митрофанова