НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7862/15
№ 2/183/698/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Борух Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3- і особи: ОСОБА_4, Новомосковська Міська рада Дніпропетровської області, ТОВ КК «Коменерго-Новомосковськ», про припинення дій, які порушують право на житло, шляхом виселення членів сімї і ізольованого житлового приміщення житлової квартири державного фонду України, про передачу ключів від вхідної двері у квартиру та про вселення в житлове приміщення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, з уточнюючим позовом, в якому вказує, що в 1979 році на підставі ордеру № 2034 від 18.07.1979 року він отримав на сімю 4-х кімнатну квартиру за адресою м. Новомосковськ, вул. Радянська (нині Гетьманська), 42, кв. 88, житловою площею 50,7 кв.м. До теперішнього часу квартира відноситься до державного житлового фонду України. Він є інвалідом 1 групи загального захворювання. За ним доглядає його дружина ОСОБА_5 в її квартири по вул. В.Ковалівка, 6/90 у м. Новомосковську Дніпропетровської області., але він не збирається постійно проживати у неї, оскільки у нього є особисто житло.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року його позов був задоволений, а саме: йому було виділено в користуванні ізольовану житлову кімнату №3 площею 12.0 кв.м., яка має вихід на лоджію площею 3.2 кв.м. у квартири АДРЕСА_1 (Гетьманська), у м. Новомосковську. В користуванні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виділені ізольовані житлові кімнати: №4 - площею 12,0 кв.м., №9 - площею 17,8 кв.м., і кімнату №7 - площею 8,9 кв.м. у вищевказаній квартирі. В спільному користуванні залишені підсобні приміщення, а саме: кухня, ванна, вбиральня, коридор, вбудована шафа, балкон у вищевказаній квартирі.

Оскільки він тимчасово знаходиться у квартирі своєї дружини ОСОБА_5 №90 в будинку №6 по вул. В.Ковалівка у м. Новомосковську, він бажає вселитися в своє особисте житло, яку окупувала його дочка ОСОБА_2 і не бажає виконувати рішення суду. Дочка ОСОБА_2 сказала, що ніколи не пустить його, ні його дружину у квартиру.

На сьогоднішній день в квартирі зареєстровані три особи: він, його дочка ОСОБА_2 і його зять ОСОБА_3, його внук ОСОБА_4 проживає в гуртожитку за місцем навчання.

Він просить суд винести рішення, яким припинити дії, які порушують його право на житло, шляхом виселення членів сімї, а саме: дочку ОСОБА_2 і зятя ОСОБА_3, внука ОСОБА_4 з кімнати №3 площею 12.0, кв.м., яка має вихід на лоджію, площею 3.2 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2. Зобовязати членів сімї не чинити перешкоду у праві користування ним вищевказаною житловою кімнатою, зобовязати передати йому ключі від вхідної двері квартири №88, буд.. №42 по вул. Гетьманської у м. Новомосковську. Вселити його в житлову кімнату № 3 площею 12,0 кв.м., яка має вихід на лоджію площею 3,2 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позов повністю, надали суду пояснення. аналогічні вищевказаному, пояснив, що між позивачем та відповідачами склалися неприязні стосунки, між ними не був узгоджений порядок користування квартирою. Відповідачі не визнають його право на житло в спірній квартирі, раніше відповідачі звертались до суду з позовом про визнання його втративши паво на житло у спірній квартирі. І зараз вони не збираються виконувати рішення суду, яким за ним визнано право користування ізольованою житловою кімнатою 12,0 кв.м., яка має вихід на лоджію. Треба зобовязати відповідачів не чинити йому перешкоди у користуванні спірною квартирою, передати йому ключі від вхідної двері квартири. виселити із виділеної йому кімнати членів сімї та вселення його в цю кімнату, а підсобні приміщення, а саме: кухня, ванна, вбиральня, коридор, вбудована шафа, залишити у загальному користуванні.

Відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що дійсно між сторонами склалися напружені відносини, вона ніколи не пустять в квартиру дружину позивача. Вона згодна, щоб в квартиру вселився сам батько і ніколи не заперечувала йому в цьому. Ключів від вхідної двері в квартиру у батька не має, але вона згодна передати саме батьку ці ключі, а не його дружині.

Представник відповідачки підтримав заперечення відповідачки, пояснив, що позивач не надав суду доказів чинення перешкод йому у користуванні квартирою. Позивачем не надано жодного належного доказу щодо порушення його законних прав та інтересів, а тому підстав для задоволення позовних вимог не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 47 Конституцій України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання.

Пунктом 4 статті 311 ЦК України передбачено, що фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.3 ст.9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідачі і члени сімї, яки на даний час зареєстровані та проживають у спірній квартирі відмовляються добровільно передати позивачу ключі від вхідної двері квартири АДРЕСА_4, суд вважає вселити позивача у житлову кімнату №3 квартиру АДРЕСА_5, зобовязати відповідачів надати йому ключі від вхідної двері квартири, виселити відповідачів з житлової кімнату №3, площею 12,0 кв.м., вказаної квартири. Зобовязати відповідачів не чинити перешкоду у праві користування позивачем вищевказаною житловою кімнатою.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями статей 10,60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінюючі зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позивач звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідачів на користь держави. У зв'язку з цим з відповідачів в рівних частинах необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі по 275,60 грн. з кожного.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

На підтвердження витрат на правову допомогу суду наданий договір, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_6 від 28.12.2015 року. Згідно даного договору, за надання адвокатських послуг Клієнт виплачує Виконавцеві гонорар в сумі 800 грн. за кожне судове засідання не незалежно від того чі відбулося воно, чи з якихось причин відкладене. Суду адвокатом ОСОБА_6 надані квитанції про оплату услуг при розгляді справ адвокату ОСОБА_6М

В матеріалах справи є ще один договір про надання адвокатських послу від 22 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_6, згідно якого визначені інші умови оплати услуг адвоката ОСОБА_6

В звязку з тим, що останній договір про надання адвокатських послуг між сторонами був укладений 28.12.2015 року, тому суд вважає, що саме цій договір є дійсним.

В звязку з тим, що квитанції про оплату услуг адвоката, не містять інформації по якої справі, яким позивачем, за цими квитанціями розраховується з адвокатом ОСОБА_6, тому суд вважає, що підстав для стягнення витрат за судові засідання від 22.12.2015 року, 28.12 2015 року 18.01.2016 року, 23 березня 2015 року, 15 квітня 2015 року не має. Акт прийому передачі виконаних робіт між ОСОБА_1 і ОСОБА_6 суду не наданій. .

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних і адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджені граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних і адміністративних справ і зазначено. Що граничний розмір витрат, пов'язаний з правовою допомогою не повинен переверищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Враховуючі, що в судових засіданнях від 9 червня 2016 року і 21 червня 2016 року приймав участь з боку позивача ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6, відповідно до договору про надання правової допомоги від 28.12.2015 року і наданих суду квитанцій від 09.06.2016 року і 21.06.2016 року по оплаті услуг про справі у розмірі 800 грн., суд вважає стягнутим з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 по 400 грн. з кожного.

Керуючись ст..ст. 310, 311 ЦК України, ст. 9 ЖК України, ст..ст.10, 11, 57, 60, 84, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3- і особи: ОСОБА_4, Новомосковська Міська рада Дніпропетровської області, ТОВ КК «Коменерго-Новомосковськ», про припинення дій, які порушують право на житло, шляхом виселення членів сімї і ізольованого житлового приміщення житлової квартири державного фонду України, про передачу ключів від вхідної двері у квартиру та про вселення в житлове приміщення, - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 і ОСОБА_3 і членів сімї із кімнати №3, площею 12,0 кв.м., яка має вихід на лоджію площею 3,2 кв.м. квартири АДРЕСА_6.

Вселити ОСОБА_1 у кімнату № 3 площею 12,0 кв.м., яка має вихід на лоджію площею 3,2 кв.м. квартири АДРЕСА_7 (Радянський) у м. Новомосковську, Дніпропетровської області.

Зобовязати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та членів сімї не чинити перешкоду у користуванні вказаною кімнатою ОСОБА_1, зобовязати передати йому ключі від вхідної двері в квартиру АДРЕСА_8 (Радянський) у м. Новомосковську.

Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі по 275,60 (двісті сімдесят п'ять гривень 60 коп.) з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги у сумі по 400,00 грн. (чотириста гривень 00 коп.) з кожного.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення, а особами, які не брали участь у справі, або не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юр'єва