Єдиний унікальний номер 722/126/16-ц
Номер провадження 2/722/96/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: Ратушенка О.М.

секретаря: Кушнір І.В.

за участі позивача: ОСОБА_1

його представника: ОСОБА_2

відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

та представника відповідача

ОСОБА_5: ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа Відділ Держгеокадастру в Сокирянському районі Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом.

Обґрунтовуючи позов вказував, що йому на праві власності згідно свідоцтва, належить земельна ділянка площею 0,6903 га., кадастровий номер :05:002:0141, розташована на території Корманської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, призначена для ведення особистого селянського господарства. 24.12.2013 року за його заявою, спеціалістом Сокирянського райвідділу ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_7 були встановлені межові знаки земельної ділянки, про що був складений відповідний акт прийому-передачі в присутності власників суміжних земельних ділянок.

Навесні 2014 року, відповідачі самовільно захопили частину належної йому земельної ділянки, знищили межові знаки і посадили на ній фруктові дерева.

16.03.2015 року інженером-землевпорядником Чернівецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» знову були винесені в натурі межі належної йому земельної ділянки, згідно технічної документації. При цьому, інженером був встановлений факт самовільного зайняття відповідачами частини належної йому земельної ділянки, про що було складено відповідний акт.

Встановлені 16.03.2015 року межові знаки були знову знищені відповідачами, внаслідок чого він звернувся до ПП «Велес 2011» для встановлення втретє межових знаків, що ними було зроблено.

Визначені ПП «Велес 2011» межові знаки теж були знищені відповідачами, після чого він звернувся із відповідною заявою в Державну інспекцію сільського господарства Чернівецької області.

Після проведеної перевірки, працівниками Державної інспекції сільського господарства було встановлено факт використання відповідачами частини його земельної ділянки, а саме: ОСОБА_3 0,0236 га., ОСОБА_5 0,0615 га. та ОСОБА_4 0,0176 га., про що було складено акт від 26.11.2015 року.

Враховуючи наведене, просив зобовязати відповідачів усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом викорчування ними за власний рахунок насаджених фруктових дерев.

Окрім того, вказуючи що своїми діями відповідачі не допускали його до обробітку належної йому земельної ділянки, він зазнав значних душевних переживань. Він не міг в повному обсязі використовувати належну йому земельну ділянку, а тому був позбавлений можливості заробити собі додаткові кошти на лікування. Він неодноразово був змушений звертатися у відповідні організації, для того щоб повторно виставляти межові знаки, в міліцію із заявами, та в інспекцію з сільського господарства, на що витрачав значні кошти із отриманої пенсії.

Просив стягнути з відповідачів завдану йому моральну шкоду в сумі 1500 грн., 1103,32 грн. витрат за встановлення межових знаків та вартість витрат, понесених на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідачі проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні.

Зокрема відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зазначили, що при виділенні їм земельних ділянок та розробці первинної технічної документації, працівниками Чернівецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» було допущено помилку, внаслідок чого їм були відведені земельні ділянки, на яких розташовані багаторічні насадження захисної смуги, криниця, дорога та мережа електропередач. Внаслідок цього, вони не можуть в повній мірі використовувати належну їм земельну ділянку, а тому вони визначили собі межі земельної ділянки, без врахування цих перешкод. Визнаючи фактично факт зайняття частини земельної ділянки ОСОБА_1, вважають що їхні дії є правомірними, оскільки внаслідок допущеної проектною організацією помилки, порушується їхнє право на земельні ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, при цьому зазначив, що факт знищення відповідачами меж земельної ділянки будь-якими доказами не підтверджений.

Представник третьої особи ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що під час виготовлення технічної документації і встановлення меж земельної ділянки в натурі, в разі виявлення помилки, відповідачі могли і повинні були звернутися із скаргою до проектної організації, чого ними зроблено не було.

Допитаний в якості свідка інженер-землевпорядник Чернівецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_7 суду пояснив, що на виконання заяв ОСОБА_1 та відповідачів, визначав на місцевості межові знаки належних їм земельних ділянок. Розробленням та виготовленням первинної технічної документації їхній відділ не займався.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що з 2008 року по 2010 рік, він працював на посаді інженера-геодезиста Сокирянського відділу ДЗК. В 2010 році, він разом з ОСОБА_7 здійснював зйомку земельних ділянок та виготовляв картографічні данні. На місцевості ними було зафіксовано наявність на земельній ділянці дороги, криниці, насадження дерев та опору електромережі. Всі документи були передані до обласного відділу, який і розробляв технічну документацію. В 2014 році, він разом з ОСОБА_7 виїжджав на місцевість встановлювати межові знаки земельної ділянки ОСОБА_1, під час чого ними був виявлений факт самовільного зайняття відповідачами частини земельної ділянки, належної ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала показання, аналогічні показанням ОСОБА_9 та ОСОБА_7

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.11.2013 року, ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,6903 га., кадастровий номер :002:0141, розташована на території Корманської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с. 5).

Згідно актів прийому-передачі межових знаків на зберігання від 24.12.2013 року та 04.11.2015 року, ОСОБА_1 було визначено на місцевості межові знаки належної йому земельної ділянки.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.2 ст.90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, зокрема акту обстеження земельної ділянки від 16.03.2015 року (а.с. 12); схематичного плану земельних ділянок (а.с. 13), листа Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області №10-11/1093 від 30.11.2015 року (а.с. 15); актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складених державним інспектором сільського господарства ОСОБА_11 від 26.11.2015 року (а.с. 18-23); протоколів про адміністративне правопорушення №№00037, 00038, 00036 від 26.11.2015 року, складених державним інспектором сільського господарства ОСОБА_11 (а.с. 24-26); приписів за №№ 00042, 00043, 00041 від 26.11.2015 року (а.с. 27-29); постанов про накладення адміністративного стягнення за №№ 32, 33, 34 від 07.12.2015 року (а.с. 31-33); та актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.01.2016 року (а.с. 34-36), судом з достовірністю встановлений факт зайняття відповідачами частини земельної ділянки позивача, шляхом насадження на ній фруктових дерев.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що порушене право позивача на належну йому земельну ділянку підлягає захисту, шляхом зобовязання відповідачів усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, викорчувавши насаджені ними фруктові дерева.

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідачів стосовно допущеної помилки проектною організацією під час виділення їм земельних ділянок, внаслідок чого вони були змушені зайняти частину земельної ділянки позивача, оскільки вказані обставини не є предметом спору.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Так, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що внаслідок протиправних дій відповідачів він зазнав будь-яких душевних страждань, а тому в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

З аналогічних підстав, слід відмовити і в задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів вартості проведених робіт з встановлення межових знаків, оскільки позивачем не доведено того факту, що саме відповідачі, своїми діями здійснили пошкодження встановлених межових знаків.

Згідно ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу, витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Статтею 84 ЦПК України визначено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, і такі витрати відносяться до судових витрат, які підлягають розподілу судом між сторонами відповідно до ст.88 ЦПК України.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Так, у відповідності до укладеного між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 договору про надання юридичних послуг від 11.11. 2015 року, акту виконаних робіт від 15.01.2016 року та квитанції №72 від 09.11.2015 року, останній надав ОСОБА_1 правову допомогу з питань підготовки та складення позовної заяви на суму 3500 грн., які підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, позивачем сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, який має бути сплаченим на користь держави на р/р 0204, одержувач: УДКСУ у Сокирянському районі, 22030001, ГУДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135.

Відповідно до ч.6 ст.6 вищевказаного Закону, у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі, коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп.

Згідно витягу із акту огляду МСЕК №006446 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (а.с. 42), а тому судові витрати за подання ним до суду позовної заяви слід стягнути з відповідачів на користь держави.

Керуючись ст.14 Конституції України, ст.ст. 90 ч.2, 152 ЗК України, ст.ст. 23, 316, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 79, ст.ст. 84, 88, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення шкоди задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку с. Кормань Сокирянського району Чернівецької області усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 перешкоди в користуванні належної йому земельної ділянки площею 0,0236 га., кадастровий номер :002:0141, розташованої на території Корманської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, шляхом викорчування закладених багаторічних насаджень фруктових дерев за власний рахунок.

Зобовязати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительку с. Кормань Сокирянського району Чернівецької області усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 перешкоди в користуванні належної йому земельної ділянки площею 0,0176 га., кадастровий номер :002:0141, розташованої на території Корманської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, шляхом викорчування закладених багаторічних насаджень фруктових дерев за власний рахунок.

Зобовязати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 перешкоди в користуванні належної йому земельної ділянки площею 0,0615 га., кадастровий номер :002:0141, розташованої на території Корманської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, шляхом викорчування закладених багаторічних насаджень фруктових дерев за власний рахунок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати на правову допомогу в розмірі 1167 (одна тисяча сто шістдесят сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати на правову допомогу в розмірі 1167 (одна тисяча сто шістдесят сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати на правову допомогу в розмірі 1167 (одна тисяча сто шістдесят сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави на р/р 0204, одержувач: УДКСУ у Сокирянському районі, 22030001, ГУДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3 на на користь держави на р/р 0204, одержувач: УДКСУ у Сокирянському районі, 22030001, ГУДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на на користь держави на р/р 0204, одержувач: УДКСУ у Сокирянському районі, 22030001, ГУДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі через Сокирянський районний суд Чернівецької області в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: