Номер провадження: 22-ц/785/4313/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів -Артеменко І.А.

-ОСОБА_2

при секретарі Фабіжевській Т.С.

з участю: представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, ТОВ «Теплоснаб»-ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 20 липня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоснаб» до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за надане теплопостачання в сумі 9 774,25 грн. , -

ВСТАНОВИЛА:

06 травня 2015 року позивач звернувся з вказаним позовом. Позивач вказує, що відповідачі є користувачами його послуг з приводу споживання тепловою енергією, за яку не сплачують її вартість.

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 20 липня 2015 року, з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 02 листопада 2015 року про виправлення описки, позов ТОВ «Теплоснаб» задоволений.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ТОВ «Теплоснаб» заборгованість за теплопостачання квартири АДРЕСА_1 у розмірі 9 774 грн. 25 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. у рівних частках (а.с.30).

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ТОВ «Теплоснаб» 243,60 гривень в рахунок сплаченого судового збору(а.с.30,41).

ОСОБА_3 подав заяву про перегляд вказаного заочного рішення(а.с.51), яка ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року залишена без задоволення (а.с.84).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позивних вимог про стягнення з нього заборгованості в звязку з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог, які заявлені до нього.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги виходив з того, що відповідачі як споживачі теплової енергії не сплатили її вартість у звязку з чим заборгованість підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку .

Судова колегія частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтею 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.72 Листа Верховного Суду України від 26.05.2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ» тимчасова відсутність члена сім'ї (в тому числі колишнього) власника жилого будинку чи квартири не позбавляє його права користування жилим приміщенням. Він втрачає це право тільки в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків із власником.

Відповідно до статті 162 ЖК України якщо між власником і колишнім членом його сім'ї не було угоди про безоплатне користування жилим приміщенням і останній не сплачує квартирну плату і плату за комунальні послуги добровільно, власник вправі пред'явити до нього позов про стягнення належних за це сум.

За відсутності між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї угоди про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин (щодо плати за користування житлом і комунальні послуги) застосовуються правила ст. 162 ЖК. Інших прав і обов'язків наймача жилого приміщення на колишніх членів сім'ї власника законом не поширено.

Судовою колегією встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_8 В зазначеній квартирі з 1986 року зареєстрована донька власника квартири ОСОБА_6, як член сімї її чоловік ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_7

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2008 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірваний. Таким чином, ОСОБА_3 зареєстрований в зазначеній квартирі, як колишній член сімї власника квартири.

Позивач є поставщиком комунальних послуг, які споживаються мешканцями спірної квартири. З квітня 2012 року по квітень 2015 року заборгованість за надані послуги складає 9774 грн. 25 коп. (а.с.4).

07 березня 2014 року померла ОСОБА_8 Відповідно до частини третьої ст. 1268 ЦК України ОСОБА_6 прийняла спадщину у вигляді зазначеної квартири. Згідно за частиною 1218 ЦК України до ОСОБА_6 як спадкоємця першої черги перейшли всі обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, які не припинилися в наслідок її смерті, у тому числі і погашення заборгованості за теплопостачання.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що на ОСОБА_6, як на спадкоємці померлої ОСОБА_8, лежить обовязок по погашенню заборгованості, яка існувала на час смерті останньої та погашення заборгованості як нового власника квартири. Суд першої інстанції помилково стягнув заборгованість у солідарному порядку з апелянта, оскільки він зареєстрований в квартирі як колишній член родини власника квартири.

У даному випадку у власника квартири є право звернутися до апелянта з вимогою про стягнення заборгованості по квартирним платежам у відповідності до ст. 162 ЖК України.

Суд першої інстанції помилково застосував ст. 68 ЖК України до спірних правовідношень, оскільки спір виник між позивачем та власником квартири, а не її наймачем.

Судова колегія у відповідності до ст.ст. 11, 303 ЦПК України розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виносячи рішення, неповно зясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 20 липня 2015 року -змінити, виключивши з резолютивної частини рішення посилання на те, що з ОСОБА_3 підлягає стягненню у солідарному порядку заборгованість за теплопостачання квартири АДРЕСА_2 у розмірі 9774 грн.25 коп. та судовий збір на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоснаб».

В решті заочне рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_9

ОСОБА_2