провадження № 2-о/325/33/2016
справа № 325/978/16-ц
Ухвала

Іменем України

26 липня 2016 року суддя Приазовського районного суду Запорізької області Шеїна Л.Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи : ОСОБА_2, нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області, ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив :

25 липня 2016 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт того, що арешт ( заборона на відчуження майна) на ім*я ОСОБА_1 накладений на підставі постанови про арешт майна б/н від 13.07.2006 року реєстраційний запис № 3490497 Державною виконавчою службою у Галицькому районні міста Львова, не має відношення до майна її однофомілеці ОСОБА_1 паспорт серії СВ 564837 ІНН НОМЕР_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви посилається на наступні обставини:

так, вона є власником ? частки квартири №33, розташованої за адресою смт.Приазовське вулиця Пушкіна будинок 16 Приазовського району Запорізької області Будучи співвласником вказаної квартири, мала намір продати належну їй частку в квартирі. Однак 18.03.2016 року, при зверненні до Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, з*ясувала, що наявна заборона на відчуження об*єкта нерухомості про що зазначено у Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна за реєстраційним записом № 3490497 від 20.07.2006 року. Обтяження зареєстровано реєстратором Львівської філії ДП «Інформаційний центр» МУЮ України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження , б/н від 13.07.2006 року, ДВС у Галицькому районі міста Львова, державний виконавець Підгайна Н.Й.

Наявність такої заборони на відчуження майна послужила підставою для ухвалення державним нотаріусом Приазовської державної нотаріальної контори постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 07 липня 2016 року ( вих..487/02-31).

Заявник вважає, що від встановлення факту, що арешт ( заборона на відчуження майна) на ім.*я ОСОБА_1 накладений на підставі постанови про арешт майна б/н від 13.07.2006 року реєстраційний запис № 3490497 Державною виконавчою службою у Галицькому районні міста Львова, не має відношення до майна її однофомілеці ОСОБА_1 паспорт серії СВ 564837 ІНН НОМЕР_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, є таким від якого залежить виникнення її майнових прав та інтересів щодо об*єкту нерухомості , надасть змогу реалізувати право щодо розпорядження належним їй майном.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи, суд вважає, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав:

так, відповідно до ч.1 ст..234ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У ч.2 ст.256 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження за таких умов:

1. факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

2.Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду.

3. заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено, із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах громадянського стану тощо).

4. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів.

А згідно з ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Із змісту заяви вбачається, що заявник ОСОБА_1 є власником ? частки квартири №33, розташованої за адресою смт. Приазовське вулиця Пушкіна будинок 16 Приазовського району Запорізької області. Має намір здійснити продаж належної їй частки в квартирі, але перешкодою цьому є наявність заборони на відчуження майна на підставі постанови про арешт майна б/н від 13.07.2006 року реєстраційний запис № 3490497 Державною виконавчою службою у Галицькому районні міста Львова.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

А згідно п.2 вказаної постанови позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року№2677-VI) (далі Закон про виконавче провадження).

Посилання заявника , що ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 24.12.2015 року знято арешт з вказаного об*єкта нерухомості суд до уваги не приймає, оскільки із змісту ухвали суду від 24.12.2015 року вбачається, що судом прийнятті заходи щодо зняття арешту, який було накладено у процесі здійснення виконавчих дій ВДВС Приазовського районного управління юстиції від 10.12.2004 року.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення , вбачається спір про право ( зняття арешту з майна), тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст..209, ч.4 ст.258 ЦПК України,

ухвалив:

у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи : ОСОБА_2, нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області, ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області протягом п*яти днів з дня її проголошення, особи, які не були присутні при її проголошені, можуть подати апеляційну скаргу протягом п*яти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: Л.Д. Шеїна