"02" червня 2016 р. Справа № 363/1287/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїда М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вишгород скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Мовчун Т.С. та зняття арешту,-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області та просить суд винести ухвалу про визнання бездіяльності відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області щодо відмови виконання вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та зняття арешту з спадкового майна: будинку № 114 по вулиці Глибочицька (колишня Петровського) в смт. Димер Вишгородського району Київської області накладеного державним виконавцем Мовчун Т.С. відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, посилаючись на те, що у вересні 2004 року була винесена постанова про накладення арешту на будинку № 114 по вулиці Глибочицька (колишня Петровського) в смт. Димер Вишгородського району Київської області. Скаржниця зазначила, що вона є спадкоємицею після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка мешкала за вищезазначеною адресою. ОСОБА_2 померла 28.03.2005 року. 11.03.2014 року вона звернулась до Вишгородської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті її матері ОСОБА_3 У процесі визначення складу спадкового майна у грудні 2015 року нотаріус повідомила їй, що на зазначений будинок, який входить до складу спадкового майна, накладено арешт. 08.12.2015 року вона звернулась до відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області з заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з нерухомого майна на підставі ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження». В установлений законодавством термін вона не отримала ніякої відповіді. 16.03.2016 року вона повторно звернулась до відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області і отримала відповідь датовану 28.12.2015 року № ДВ-1-15318, в якій зазначалось, що арешт накладено для збереження майна боржниці ОСОБА_2 Крім того, було зазначено, що звільнити майно з-під арешту відділ державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області не має можливості в звязку з тим, що згідно пошуку в Єдиному державному реєстру виконавчих проваджень, які перебували чи перебувають у відділі державної виконавчої служби ОСОБА_2 не значиться як боржниця. 28.03.2016 року їй повторно було відмовлено в отриманні свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме зазначений будинок на тій підставі, що будинок перебуває під арештом і забороною на відчуження. Бездіяльність і неправомірні дії відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області перешкоджають їй здійснювати своє право власності. У звязку з чим змушена звернутись до суду з зазначеною скаргою.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив суд винести ухвалу про визнання бездіяльності відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області щодо відмови виконання вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та зняття арешту з спадкового майна: будинку № 114 по вулиці Глибочицька (колишня Петровського) в смт. Димер Вишгородського району Київської області накладеного державним виконавцем Мовчун Т.С. відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області.

Державний виконавець Мовчун Т.С. у судовому засіданні заперечувала проти скарги в частині визнання бездіяльності відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області щодо відмови виконання вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», щодо зняття арешту з спадкового майна: будинку № 114 по вулиці Глибочицька (колишня Петровського) в смт. Димер Вишгородського району Київської області не заперечувала, пояснила, що у звязку зі смертю боржника ОСОБА_2п. виконавче провадження було закрито.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, державного виконавця дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29.11.2002 року було позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 та стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 15)

В звязку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів постановою відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 був накладений арешт на майно , що належить ОСОБА_2, а саме: будинок № 114 по вулиці Глибочицька (колишня Петровського) в смт. Димер Вишгородського району Київської області (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1- ОК за № 005664 встановлено, що ОСОБА_2 померла 28.03.2005 року (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, спадкоємцям якої є її донька ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (а.с. 6).

З свідоцтва про шлюб серії І-ОК за № 166732 виданого Виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області вбачається, що спадкоємиць ОСОБА_4 у звязку з укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 поданої до головного державного виконавця ВДВС Вишгородського районного управління юстиції ОСОБА_6 про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з нерухомого майна від 08.12.2015 року (а.с. 9-10) головним державним виконавцем ВДВС Вишгородського районного управління юстиції ОСОБА_6 було надано відповідь, щодо неможливості звільнення з-під арешту майна - будинку № 114 по вулиці Глибочицька (колишня Петровського) в смт. Димер Вишгородського району Київської області у звязку з тим, що згідно пошуку в Єдиному державному реєстру виконавчих проваджень, які перебували чи перебувають у відділі державної виконавчої служби ОСОБА_2 не значиться як боржниця (а.с. 12).

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що на будинок № 114 по вулиці Глибочицька (колишня Петровського) в смт. Димер Вишгородського району Київської області власником якого є ОСОБА_2 накладено арешт на підставі постанови ДВ-1-5, 22.01.2004 року ВДВС Вишгородського районного управління юстиції (а.с. 19-28).

Відповідно до довідки № 144/02-34 від 03.02.2016 року виданої Димерською селищною радою вбачається, що згідно рішення № 1294-51-УІ «Про перейменування вулиць в смт. Димер та с. Рикунь Вишгородського району Київської області» від 10.09.2015 року (із змінами та доповненнями) в смт. Димер Вишгородського району Київської області вул. «Петровського» перейменована на вулицю «Глибочицька» (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Норми частин 1 і 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»передбачають, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження; у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно ч. 4ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

За ч.1 та ч.2 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За змістом ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт не зняття накладених ВДВС арешту на майно, безумовно порушує права останнього щодо реального здійснення належних йому прав по розпорядженню своїм майном.

Між тим, в ході розгляду скарги не встановлено будь-яких даних, які б свідчили про неправомірність дій державного виконавця з огляду на встановлені вище обставини, таким чином скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, а саме зобов'язання головного державного виконавця ВДВС Вишгородського районного управління юстиції ОСОБА_6 вчинити дії щодо зняття арешту з майна, а саме: будинку № 114 по вулиці Глибочицька (колишня Петровського) в смт. Димер Вишгородського району Київської області.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Вишгородський районний відділ Державної виконавчої служби звільнити з під арешту будинок № 114 по вулиці Глибочицька (колишня Петровського) в смт. Димер Вишгородського району Київської області, накладеного постановою 22.01.2004 року ДВ-1-5 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особою, яка була відсутня на проголошенні - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий М.Б. Баличева