Справа № 509/2332/16-ц
УХВАЛА

25 липня 2016 року. Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: Курочки В.М.,

при секретарі: Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в смт. Овідіополь заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Молодіжне, проспект Незалежності, 4, які належать її на підставі договору купівлі-продажу, а також до набрання чинності рішення в зазначеній справі, заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаних обєктів нерухомості, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2, має змогу відчужити зазначену земельну ділянку на користь інших осіб, оскільки зазначена земельна ділянка залишається зареєстрованою за ним, що в подальшому може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Суд вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 05.01.2011 р. гр. ОСОБА_2 продав а гр. ОСОБА_1 купила належні йому на праві власності земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Молодіжне, проспект Незалежності, 4. Тобто, відбувся перехід права власності від відповідача на користь позивачки і вона станом на цей час є власником зазначеного майна. Договори купівлі-продажу не розірвані, не визнані недійсними та не скасовані в установленому законом порядку.

В дійсності позивачка просить накласти арешт на належне їй, а не відповідачу майно і при цьому зазначає, що на це її майно в забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 до неї про стягнення боргу 104 000 грн. був накладений Овідіопольським районним судом арешт, рішення про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 вступило в законну силу і має виконуватись.

Накладенням арешту на належне їй майно позивачка бажає ухилитися від звернення стягнення на належне їй майно в порядку виконання рішення суду про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 боргу 104 000 грн.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що законні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через, суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: В.М Курочка