Справа № 132/1589/16-ц Провадження № 22-ц/772/3547/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медвецького С.К.,

суддів: Нікушина В.П., Оніщука В.В.,

з участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно, набуте за час окремого проживання подружжя та придбане після фактичного припинення шлюбних відносин,

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_3М звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 08 вересня 2013 року до 02 червня 2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 За час шлюбу ними придбано таке майно: телевізор LG 32 LB580U вартістю 7 332,50 грн.; ноутбук ASUS R515MA-SX567B Blak 6 999,17 грн.; смартфон Samsung G531 H/DS Grand Prime VE Gold 3 249,17 грн.; антивірус ESET Mult 6 міс. + 12 міс. онлайн HELP A 1 000 грн.; страхування відповідальності перед 3-ми особами строком на 5 місяців 600 грн.; плівку захисну для мобільного пристрою Global Samsung 74,17 грн., грошові перекази в сумі 500 Євро через «Вестерн Юніор», що еквівалентно 12 545 грн., а всього майна на загальну суму 28 555 грн.

Посилаючись на те що відповідач перешкоджає у користуванні спільним майном подружжя та не бажає його ділити, ОСОБА_3 просив провести поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема виділити йому телевізор LG 32 LB580U вартістю 7 332,50 грн.; ноутбук ASUS R515MA-SX567B Blak 6 999,17 грн., а всього майна на загальну суму 14 331,67 грн.; все інше майно на загальну суму 14 223,33 грн. виділити ОСОБА_2

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3, у якому просила визнати за нею право особистої приватної власності на телевізор LG 32 LB580U вартістю 7 332,50 грн.; ноутбук ASUS R515MA-SX567B Blak 6 999,17 грн.; смартфон Samsung G531 H/DS Grand Prime VE Gold 3 249,17 грн.; антивірус ESET Mult 6 міс. + 12 міс. онлайн HELP A 1 000 грн.; страхування відповідальності перед 3-ми особами строком на 5 місяців 600 грн.; плівку захисну для мобільного пристрою Global Samsung 74,17 грн., оскільки це майно було придбане нею за свої особисті кошти, які їй подаровані батьками на день народження, а також на кошти в сумі 500 доларів США, які ОСОБА_3 переказав їй з власної ініціативи для її особистих потреб.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Поділено майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3.

Виділено ОСОБА_3 телевізор LG 32 LB580U вартістю 7 332,50 грн., ноутбук ASUS R515MA-SX567B Blak 6 999,17 грн., а всього майна на загальну суму 14 331,67 грн.

Виділено ОСОБА_2 смартфон Samsung G531 H/DS Grand Prime VE Gold вартістю 3 249,17 грн., антивірус ESET Mult 6 міс. + 12 міс. онлайн HELP A 1 000 грн.; страхування відповідальності перед 3-ми особами строком на 5 місяців 600 грн.; плівку захисну для мобільного пристрою Global Samsung 74,17 грн., грошові перекази в сумі 500 доларів США, що еквівалентно 12 545 грн., а всього на загальну суму 14 223,33 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно, набуте за час окремого проживання подружжя та придбане після фактичного припинення шлюбних відносин відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати за нею право особистої приватної власності на спірне майно, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що спірне майно було придбано колишнім подружжям у період шлюбу, а тому воно є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а відтак підлягає поділу рухоме майно, страховка та грошові кошти; відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із недоведеності заявлених нею позовних вимог.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Статтею ст. 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, однак припустився помилки в частині визначення майна, яке підлягає поділу та самого поділу спірного майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України ).

Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України ).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплене у статті 69 СК України. Поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини 4, 5 статті 71 СК України).

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у статті 57 СК України.

Так, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

У розясненнях, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело та час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Пленум Верховного Суду України цією постановою розяснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та статті 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Судом установлено, що сторони з 08 вересня 2013 року до 02 червня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час шлюбу подружжям було придбано телевізор LG 32 LB580U вартістю 7 332,50 грн., ноутбук ASUS R515MA-SX567B Blak 6 999,17 грн., смартфон Samsung G531 H/DS Grand Prime VE Gold 3 249,17 грн., антивірус ESET Mult 6 міс. + 12 міс. онлайн HELP A 1 000 грн., страхування відповідальності перед 3-ми особами строком на 5 місяців 600 грн., плівку захисну для мобільного пристрою Global Samsung 74,17 грн.

При вирішенні питання про поділ майна, суд вірно врахував, що за змістом норм сімейного законодавства майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Разом з тим належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи вказані норми та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: час набуття такого майна, кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Відповідні правові висновки, висловлені Верховним Судом України в цілому ряді справ, зокрема, в справах № 6-79цс13, №6-2641цс15.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив, що спірне рухоме майно було придбане в період шлюбу.

Так, зазначене майно та страховка були придбані 07 жовтня 2015 року в ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД», що підтверджується видатковою накладною № ЧVIN1-0017, де одержувачем та платником зазначений ОСОБА_3 Також ця обставина підтверджується відповіддю керівника групи «Центр підтримки клієнтів» ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» (а.с.9, 46).

Окрім цього, у період шлюбу, 16 грудня 2015 року та 16 лютого 2016 року ОСОБА_3 переказав з ОСОБА_5 ОСОБА_2 в системі «Вестерн Юніор» грошові кошти в загальній сумі 500 доларів США (а.с.11).

Також судом установлено, що все спірне майно знаходиться у ОСОБА_2 та третіх осіб її батьків.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовував джерело та час його придбання, та дійшов обґрунтованого висновку про його поділ.

Разом з тим суд першої інстанції безпідставно включив до майна, яке підлягає поділу страхування відповідальності перед 3-ми особами та кошти, які ОСОБА_3 переказав ОСОБА_2 з ОСОБА_5 в сумі 500 доларів США, оскільки вартість страхування не може бути обєктом права спільної сумісної власності, а кошти були надіслані одним з подружжя, як подарунок, задля забезпечення особистих потреб іншого подружжя.

Зазначені кошти були використані ОСОБА_2 для придбання речей індивідуального характеру.

Отже, поділу підлягає таке майно: телевізор LG 32 LB580U вартістю 7 332,50 грн.; ноутбук ASUS R515MA-SX567B Blak 6 999,17 грн.; смартфон Samsung G531 H/DS Grand Prime VE Gold 3 249,17 грн.; антивірус ESET Mult 6 міс. + 12 міс. онлайн HELP A 1 000 грн.; плівка захисна для мобільного пристрою Global Samsung 74,17 грн., яка входить в комплект до телефона, на загальну суму 18 655,01 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3, просив виділити йому телевізор та ноутбук, а ОСОБА_2 взагалі заперечувала проти поділу майна подружжя.

Однак, запропонований ОСОБА_3 спосіб поділу не відповідає загальним принципам цивільного та сімейного законодавства, адже вимагаючи виділення йому телевізора і ноутбука, останній не врахував, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, а вартість майна яке він просить йому виділити значно перевищує вартість майна, яке він просить залишити ОСОБА_2 Також слід враховувати, що антивірус є комплектуючою частиною ноутбука. При цьому ОСОБА_3 не порушує питання про присудження грошової компенсації ОСОБА_2 у разі виділення йому майна на суму яка перевищує його частку.

Обираючи варіанти поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, колегія суддів виходить з інтересів сторін, необхідності забезпечити рівноцінний поділ майна, а також розмір компенсації, який підлягає присудженню на користь з однієї із сторін.

Також суд ураховує те, що спільне сумісне майно знаходиться у ОСОБА_2 і остання користується ним.

Оскільки ОСОБА_3 вимагав виділити йому телевізор та ноутбук, а ОСОБА_2 взагалі заперечувала проти поділу майна, то позивачу за первісним позовом підлягає виділенню ноутбук ASUS R515MA-SX567B Blak вартістю 6 999,17 грн. та антивірус ESET Mult 6 міс. + 12 міс. онлайн HELP A 1 000 грн., а всього майна на загальну суму 7 999,17 грн.; ОСОБА_2 необхідно виділити телевізор LG 32 LB580U вартістю 7 332,50 грн., смартфон Samsung G531 H/DS Grand Prime VE Gold 3 249,17 грн., плівку захисну для мобільного пристрою Global Samsung 74,17 грн., яка входить в комплект до телефона, а всього майна на загальну суму 10 655,84 грн.; з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 грошова компенсація в сумі 1 328,33 грн.

Доводи ОСОБА_2 про те, що спірне майно вона придбала в період окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин, і це, підтверджується рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 02 червня 2016 року, де судом уставлено, що подружні стосунки між сторонами припинилися у вересні 2014 року, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на таке.

У ч. 6 ст. 57 СК України визначено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 119, п. 1 ч. 2 ст. 120 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. У разі встановлення режиму окремого проживання майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі.

Таким чином, враховуючи, що шлюб між сторонами на момент придбання спірного майна був чинним, жоден з подружжя із заявою про встановлення режиму окремого проживання до суду не звертався, а тому спірне майно вважається таким, що набуте у шлюбі.

Посилання ОСОБА_2 на те, що не підлягають доказуванню обставини встановлені судовим рішенням щодо часу припинення шлюбних стосунків є безпідставними, оскільки сукупність установлених у справі обставин (накладна про придбання техніки, грошові перекази) свідчить про те, що на час придбання такого майна вони фактично не припиняли шлюбних відносин, а ОСОБА_2 не надала доказів протилежного.

Окрім цього, доводи ОСОБА_2 про те, що вони спільно з ОСОБА_3 разом не проживали та не підтримували подружніх стосунків, не можна визнати цілком обґрунтованими, оскільки статтею 56 СК України передбачене право подружжя на вільний вибір роду занять і місця проживання, що саме по собі не свідчить про припинення шлюбних відносин.

Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції про недоведеність заявлених ОСОБА_2 позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції вірно врахував всі обставини справи, а також обставини придбання спірного майна, однак припустився помилки щодо обсягу майна яке підлягало поділу, то рішення суду першої інстанції в частині поділу спільного сумісного майна подружжя та розподілу судових витрат, відповідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правилами, передбаченими статтею 88 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України та з урахуванням суми судового збору, що підлягала сплаті за подання позовної заяви, стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає 358,72 грн. судового збору (551,20 грн. х 65,08 %).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2016 року в частині поділу майна подружжя скасувати й ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Поділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виділити ОСОБА_3 ноутбук ASUS R515MA-SX567B Blak вартістю 6 999,17 грн. та антивірус ESET Mult 6 міс. + 12 міс. онлайн HELP A 1 000 грн., а всього майна на загальну суму 7 999,17 грн.

Виділити ОСОБА_2 телевізор LG 32 LB580U вартістю 7 332,50 грн., смартфон Samsung G531 H/DS Grand Prime VE Gold - 3 249,17 грн., плівку захисну для мобільного пристрою Global Samsung 74,17 грн., як комплектуючу до телефону, а всього майна на загальну суму 10 655,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 328 (одна тисяча триста двадцять вісім) грн. 33 коп. компенсації вартості належної частки у спільному майні подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 358,72 грн. судового збору.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ ОСОБА_6

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

З оригіналом вірно: