22-ц/775/531/2016(м)
Головуючий в 1 інстанції Доценко С.І.
Доповідач Гаврилова Г.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів Бугрим Л.М., Сороки Г.П.

секретарі Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 20 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив суд зменшити стягувані з нього за рішенням Володарського районного суду від 18.03.2015 року на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття з 1/5 частини його (заробітку) доходу до 1/6 частину його заробітку (доходу). В позовній заяві зазначив, що з дня винесення судового рішення про стягнення аліментів в визначеній частці, на сьогоднішній день змінились його сімейні обставини, а саме: він повторно у 2014 році одружився з ОСОБА_4 та 30.10.2014 року у нього народилась донька ОСОБА_5, у звязку з чим, окрім визначених судом обовязків по утриманню сина ОСОБА_3,у нього виникло зобовязання утримувати дочку та дружину, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Також, змінилось його матеріальне становище, тому що з лютого 2015 року він не працює, однак продовжує сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частину від середньостатистичної заробітної плати у Володарському районі Донецької області. Сплата аліментів у розмірі, встановленому судом, у звязку із зміною його сімейного стану та виникненням нових обовязків по утриманню, а також збільшенням комунальних платежів, порушує його права на достатній життєвий рівень. Враховуючи, що на сьогоднішній день із старшим сином у нього на утриманні знаходяться 3 особи, яких він зобовязаний утримувати,а максимальний розмір аліментів не може перевищувати 50% його доходу, просить змінити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 з 1/5 на 1/6 частину його заробітку.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 20 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на обставини, викладені у позовній заяві.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не зявились, клопотань до апеляційного суду не надали, що у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справі за їх відсутність.( а.с. 44,45, 47. 51)

Заслухавши суддю доповідача, представника позивача ОСОБА_6, який просив апеляційну скаргу задовольнити, судове рішення скасувати та позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зменшення розміру аліментів, суд виходив з того, що позивач не навів обставин, які б вказувала на суттєву зміну після прийняття рішення про стягнення аліментів сімейного чи матеріального стану позивача, тому будь-яких підстав для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів немає.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду.

Згідно із положеннями ст. 180, п.3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення Володарського районного суду Донецької області від 11 січня 2014 року з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 18 березня 2015 року за позовом ОСОБА_1 був зменшений розмір аліментів, що стягувались за рішенням Володарського районного суду Донецької області від 11 січня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 з 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/5 частини його заробітку (доходу), але ж не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ( а.с. 4-6) При цьому, суд взяв до уваги зміну сімейного становища позивача, народження іншої дитини -ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та стан здоровя ОСОБА_3, який має хронічне захворювання - обструктивний бронхіт.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач вважає, що суд не взяв до уваги , що у нього змінився сімейний стан та він має обовязок утримувати ОСОБА_5 та дружину ОСОБА_4, яка перебуває у декретній відпустці.

Разом з цим, саме з підстав зміни сімейного стану та наявності іншої дитини, суд 18 березня 2015 року зменшив розмір аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 з ? до 1/5 частини доходів платника. При цьому, суд також розглядав як підставу для зменшення розміру аліментів наявність у позивача дружини ОСОБА_4 , яка перебуває у декретній відпустці, але не прийняв це до уваги, оскільки за приписами ст. 84 СК України право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка це її декларативне право, яке може бути реалізовано жінкою у встановлений законом порядок, а не є прямим обовязком позивача.

Доказів, що позивач є зобовязаним за рішенням суд сплачувати аліменти на дружину ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

Отже, при вирішенні даної справи, суд дійшов обґрунтованого висновку, що нових даних про зміну свого сімейного стану, наявність у позивача нових аліментних зобовязань, або утриманців -позивач не надав.

Доводи апеляції, що у позивача істотно погіршився матеріальний стан , оскільки він з лютого 2015 року не працює, також не є уважними, оскільки на час винесення судового рішення 18 березня 2015 року, яким було зменшено розмір аліментів, позивач вже не працював та дана обставина була предметом обговорення судом. Крім того, як вбачається з пояснень представника позивача апеляційному суду - ОСОБА_1 періодично працює без офіційного оформлення трудового договору, має мінливий заробіток, на обліку в біржі зайнятості не стоїть.

За таких обставин, доводи позивача щодо погіршення його майнового стану не знайшли свого підтвердження. Будь-яких доказів з цього приводу апелянтом не надано.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта із посиланням на п.17 Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , відповідно до якого максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинні перевищувати 50 відсотків заробітної плати боржника.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Разом з цим, як встановлено судом, судові рішення про стягнення аліментів як на дружину ОСОБА_4 так і на ОСОБА_5 відсутні, отже, відсутнє і примусове стягнення аліментів, а з доходів позивача стягуються лише аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частини ( 20%) доходів позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції не підтверджені позивачем відповідними фактами та доказами в їх обґрунтування.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до вимог частини ч.1 статті 82 ЦПК України з позивача у дохід держави підлягає до стягнення судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 копійки. ( 551.20 грн. х 110%)

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 20 квітня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 копійки.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: Гаврилова Г.Л.

ОСОБА_8

ОСОБА_9