Cправа № 127/8197/16-ц
Провадження № 2/127/3429/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі - Поливаній Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ВМР ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом ОСОБА_4 міської ради 04.12.2000 року, чоловіку позивача ОСОБА_5 та членам його сім'ї: ОСОБА_1 та його донькі ОСОБА_2 була передана у спільну часткову власність в рівни долях по 1/3 частині квартира АДРЕСА_1. В даний час позивач та відповідач проходять реєстрацію права власності на належні їм частки вищевказаної квартири, однак ОСОБА_5 реєстрацію не здійснив в силу різних життєвих обставин. 13 жовтня 2015 року чоловік позивача ОСОБА_5 помер, в результаті чого відкрилася спадщина, заповіту на яку він не залишив. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом. Так, ОСОБА_1 прийняла спадщину, а відповідач ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті батька відмовилася. Оскільки померлий не здійснив державну реєстрацію права власності на належну йому 1/3 частку кватири, тому ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка було відмолено, в результаті чого вона звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після сметрі її чоловіка ОСОБА_5, померлого 13.10.2015 року в м. Вінниці, на 1/3 ідеальну частку квартири № 35 загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., яка розташована за адресою: м. Вінниця, проспект Космонавтів, 66, передану у власність ОСОБА_5 відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом ОСОБА_4 міської ради 04.12.2000 року, згідно рішення № 1694, вартістю 197 269,00 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила його задовольнити та залишити за нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та не заперечила щодо його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради - ОСОБА_3 в судовому засіданні при вирішенні справи поклався на думку суду.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ВМР ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ № 490896 від 24.03.1983 року, виданого міським відділом ЗАГС м. Вінниці, судом встановлено, що 24.03.1983 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 364. Після одруження ОСОБА_7 прийняла прізвище чоловіка - ОСОБА_5 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом ОСОБА_4 міської ради, згідно рішення від 04.12.2000 року №1694, квартира АДРЕСА_1 приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" та належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_5 та членам його сім'ї: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/3 частці. Загальна площе квартири становить 49,5 кв.м. (а.с. 8).

Також, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 дійсно був зареєстрований за даною адресою з 21.11.1990 року і до дня своєї смерті 13.10.2015 року, що підтверджується довідкою МКП "ЖКЕ №7" № 05-21/1164 від 15.04.2016 року (а.с. 11) та відміткою в паспорті (а.с. 4).

Крім того, суд вбачає, що технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 видано на ім'я ОСОБА_5. Житлова площа квартири становить 28,1 кв.м. (а.с. 9-10). Особовий рахунок відкрито на ОСОБА_5 (а.с. 12). Крім того, в даному особовому рахунку зазначено, що за вищевказаною адресою з 06.12.1978 року проживав ОСОБА_8, який помер 20.06.1997 року.

З свідоцтва про смерть, виданого 15.10.2015 року Відділом ДРАЦС ОСОБА_4 МУЮ у Вінницькій області, встановлено, що батько ОСОБА_2 та чоловік ОСОБА_1, ОСОБА_5 помер 13.10.2015 року (а.с. 7).

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що 18.02.2016 року Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_5 (а.с. 13).

З матеріалів спадкової справи № 47/2016, заведених після смерті ОСОБА_5, судом встановлено, що ОСОБА_1 18.02.2016 року (а.с. 36 зворіт) звернулася до Третьої вінницьких держнотконтори з заявою про прийняття спадкового майна за законом після смерті 13.10.2015 року чоловіка та у відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України вважається особою, яка прийняла спадщину. Разом з тим, в матеріалах спадкової справи є заява відповідача ОСОБА_2 від 18.02.2016 року про відмову від всієї належної їй частки спадщини, що залишилася після смерті її батька ОСОБА_5 на користь його дружини ОСОБА_1 (а.с. 37).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 заповіту не складав (а.с. 43).

З матеріалів справи вбачається, що станом на 29.12.2012 р. реєстрація права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 в КП "ВМБТІ" не проводилося (а.с. 51).

З постанови Третьої вінницької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, судом встановлено, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири № 35 в м. Вінниці по пр. Космонавтів в буд. № 66, після смерті 13.10.2015 року її чоловіка ОСОБА_5 відмовлено, в зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_5 державну реєстрацію свого права на вищевказану квартиру, у встановленому законом порядку, не здійснив (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визнанні у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті її чоловіка ОСОБА_5,13.10.2015 року (згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки).

Ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст. 1261 ЦК України, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За змістом ч.ч. 1, 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст. 50 Закону України "Про нотаріат" спір про право, оснований на вчиненній нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження.

Статтею 68 Закону України "Про нотаріат", пункту 4.15. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

П. 4.18. глави 10 розділу II цього ж Порядку встановлено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 182, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1226, 1258, 1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст.ст. 50, 68 Закону України "Про нотаріат", ч.ч. 1, 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", ст.ст. 10, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після сметрі чоловіка ОСОБА_5, померлого 13.10.2015 року в м. Вінниці, на 1/3 ідеальну частку квартири № 35 загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., яка розташована в будинку № 66 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці, передану у власність ОСОБА_5 відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом ОСОБА_4 міської ради 04.12.2000 року, згідно рішення № 1694.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: