Справа № 426/7496/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

18 липня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

при секретарі судового засідання Тиріній В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій вказує, що 28 квітня 2016 року в. м. Донецьку померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя, а саме 19.06.2012 року ОСОБА_2, заповіла йому все своє майно. Окрім цього, між ним та померлою ОСОБА_2 19.06.2012 року було укладено договір довічного утримання, за яким він є набувачем квартири за адресою: м. Донецьк, вул. Полоцька, 2/49, на яку накладено заборону відчуження до припинення дії цього договору. Звернувшись до Сватівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою реєстрації у встановленому законом порядку смерті ОСОБА_2 йому було відмовлено, оскільки ним не надано документів встановленої форми та розяснено його право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті.

Просить суд встановити факт смерті 28 квітня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Заявник у судове засідання не зявився, в заяві просить суд розглянути справу у його відсутність, на заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та вирішення справи на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного:

19.06.2012 року між заявником та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, за яким заявник є набувачем квартири за адресою: м. Донецьк, вул. Полоцька, 2/49, на яку накладено заборону відчуження до припинення дії цього договору (а.с.4).

19.06.2012 року ОСОБА_2 було складено заповіт, відповідно до якого вона заповіла все своє майно заявнику (а.с.9).

28.04.2016 року ОСОБА_2 померла. В підтвердження факту смерті останньої заявником надано копії документів, які видано на території, що не підконтрольна українській владі, зокрема: копію довідки про причину смерті від 04.05.2016 року (а.с.16), копію довідки з експертної установи від 13.05.2016 року (а.с. 17), копію довідки про поховання від 31.05.2016 року (а.с. 18), копію договору замовлення 62/19 (а.с. 19), копію акту прийому передачі наданих послуг (а.с.20), копії фіскальних чеків (а.с. 21).

Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, листом від 15.07.2016 року, заявнику відмовив у реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки до заяви про державну реєстрації смерті ним не надано документу, встановленого Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, а також розяснено його право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті (а.с. 22).

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області, зокрема м. Донецьк.

Таким чином, надані заявником копії документів, що підтверджують смерть ОСОБА_2 не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 57 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 надасть заявнику право вчиняти низку правочинів, в тому числі: отримання допомоги на поховання, оформлення права на спадщину тощо.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що ОСОБА_2, померла 28 квітня 2016 року в м. Донецьк, підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3, 57, 60, 209, 212-215, 234-235, 256, 257-1, 259, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка міста Донецьк, померла 28 квітня 2016 року в м. Донецьк, Донецької області, Україна від атеросклеротичної хвороби серця.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд шляхом подачі в 10- денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Осіпенко