АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/767/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 72 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаряхОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2014 року у справі за заявою Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Броварківської сільської ради про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року Золотоніський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Броварківської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що 14 січня 2005 року померла ОСОБА_8 - мешканка с. Малинівщина Золотоніського району Черкаської області, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,73 га, розташованої в адміністративних межах Броварківської сільської ради та належної померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР №5-4-333.

Спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до нотаріальних контор на території України не звернулись, в звязку з чим прокурор просив визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8, відумерлою та передати її у власність територіальної громади с. Броварки Золотоніського району Черкаської області.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2014 року заяву прокурора задоволено: спірну земельну ділянку визнано відумерлою спадщиною та передано у власність територіальної громади с. Броварки Золотоніського району Черкаської області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою.

При цьому апелянт посилається на те, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_8 постійно проживав її онук ОСОБА_9, який відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину до складу якої входить спірна земельна ділянка, але через відсутність коштів для оформлення свого права на спадщину в нотаріальну контору він не звертався.

12 жовтня 2007 року після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина до складу якої входила і спірна земельна ділянка. ОСОБА_10- мати померлого ОСОБА_9, прийняла спадщину, подавши в установленому законом порядку заяву про прийняття спадщини, але через відсутність коштів за оформленням свого права на спадщину в нотаріальну контору не звернулася.

15 лютого 2012 року померла ОСОБА_10, яка за свого життя заповіту не склала.

Апелянт вказує, що є дочкою померлої ОСОБА_10 і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Крім того, вона в установленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері, але через відсутність коштів звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини лише в лютому 2016 року.

Вважає, що на час ухвалення рішення спірна земельна ділянка була нею успадкована і належала їй, оскільки була прийнята нею в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_10

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_7, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов прокурора, суд виходив з відсутності спадкоємців у померлої ОСОБА_8, якій на момент смерті належала спірна земельна ділянка, що відповідно до ст. 1277 ЦК України є підставою для визнання спадщини відумерлою.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті ОСОБА_8 з нею постійно проживав її онук ОСОБА_9, на користь якого померла склала заповіт, і який за таких обставин відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Про наявність спадкоємця було відомо Броварківській сільській раді, в інтересах якої подано позов прокурором, що вбачається з довідки виконкому цієї сільської ради від 12 лютого 2016 року за №27, а тому підстави для визнання спадщини після смерті ОСОБА_8 відумерлою відсутні.

Обґрунтованими є і доводи апеляційної скарги про порушення судом прав апелянта ОСОБА_7, оскільки зі спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_9 вбачається, що вона прийняла спадщину після його смерті, а тому має право на спірну земельну ділянку в порядку спадкування.

З огляду на викладене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні заяви прокурора.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, ст.ст.1222, 1223, 1268, 1277 ЦК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2014 року у справі за заявою Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Броварківської сільської ради про визнання спадщини відумерлою скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні заяви Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Броварківської сільської ради про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :