АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2107/3988/2012 Головуючий в І інстанції: Крапівіна О.П.
Номер провадження: №22-ц/791/1496/2016 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

ОСОБА_1

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання права власності на житловий будинок, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 (третя особа ОСОБА_4) про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно,

В С Т А Н О В И Л А:

11 жовтня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним вище позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3, в якому просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташовано за адресою м.Генічеськ, Херсонська обл., вул.Пушкіна, 138а, укладений 04.03.2012 року між позивачем та ОСОБА_5 у простій письмовій формі; визнати за ним, ОСОБА_4, право власності на житловий будинок, що розташований за адресою м.Генічеськ, Херсонська обл., вул.Пушкіна, 138а, загальною площею 76,0 кв.м., житловою площею 51,5 кв.м, що складається будинку літ.«А», сіней літ.«а», сараїв літ. «Б», «В», «Г», «Є», гаражу літ.«Д», вбиральні літ«Ж», споруд № 1-2.

Позов обгрунтований тим, що 04.03.2012 року між ним (покупцем) та ОСОБА_6 (продавцем) було укладено договір купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку. Цей договір укладений в простій письмовій формі зі згоди дружини відповідача, ОСОБА_3 Згідно умов договору відповідач передав позивачу будинок по вищевказаній адресі, загальною площею 76,0кв.м., житловою площею 51,5кв.м, що складається будинку літ. «А», сіней літ. «а», сараїв літ. «Б», «В», «Г», «Є», гаражу літ. «Д», вбиральні літ «Ж», споруд № 1-2., а позивач в свою чергу 04.03.2012року передав 268397,83 гривень, в якості оплати за будинок, та відповідно до акту приймання-передавання отримав його у власність. Не зважаючи на те, що п.9 укладеного договору передбачає нотаріальне посвідчення відповідачі по справі відмовляються відвідати нотаріуса, чим фактично не визнають право власності позивача на будинок. Вважає, що відмова посвідчення договору в нотаріальному порядку перешкоджає проведенню державної реєстрації Договору.

Заочним рішенням Генічеського районного суду м.Херсона від 05.12.2012 року позов було задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку, розташованого в м.Генічеськ по вул.Пушкіна, 138а, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 04.03.2012 року; визнано за ОСОБА_4 право власності на вказане вище домоволодіння (а.с.44-45, т.1).

Ухвалою того ж суду від 10.12.2014 року вказане рішення за заявою ОСОБА_3 було скасовано, а справу призначено до розгляду (а.с.59, т.1).

11.10.2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визнання права власності на домоволодіння, в якому просив: відповідно до договору про спільну діяльність від 10.09.2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою с.Стрілкове, Генічеського району, Херсонської області, вул.Леніна,54, загальною площею 229,7кв.м., житловою площею 38,9кв.м, що складається з житлового будинку літ.«А», «З», «І», «К», «Л», «М», «Н», навісів літ.«г», «д», «є», «ж», «з», «і», «к», «л», «м», «н», «С», сараїв літ.«О», «Р», літньої кухні літ.«П», альтанок літ.«Т», «У», споруд 1-6.

Заочним рішенням Генічеського районного суду м.Херсона від 05.12.2012 року позов було задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на вказаний вище житловий будинок по вул. Леніна, 54, в с.Стрілкове, Генічеського району, Херсонської області разом із зазначеними господарськими будівлями (а.с.42-44, т.2).

Ухвалою того ж суду від 10.12.2014 року вказане заочне рішення за заявою ОСОБА_3 про перегляд було скасовано, а справу призначено до розгляду (а.с.62, т.2).

20.01.2015 року ОСОБА_7, діючий в інтересах ОСОБА_4, подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якому просив зобов?язати ОСОБА_5 передати у власність ОСОБА_4 житловий будинок, що розташований за адресою с.Стрілкове, Генічеського району, Херсонської області, вул.Леніна,54. загальною площею 229,7кв.м., житловою площею 38,9кв.м, що складається з житлового будинку літ.«А», «З», «І», «К», «Л», «М», «Н», навісів літ.«г», «д», «є», «ж», «з», «і», «к», «л», «м», «н», «С», сараїв літ.«О», «Р», літньої кухні літ.«П», альтанок літ. «Т», «У», споруд 1-6.

Позов обґрунтовано тим, що у 2008-2009 роках ОСОБА_5 здійснював підприємницьку діяльність в Україні, зокрема щодо будівництва та введення в експлуатацію різних обєктів нерухомості. Десь приблизно навесні 2008 року він запропонував позивачу прийняти участь коштами у будівництві міні-пансіонату в селі Стрілковому. В цей же час було досягнуто попередньої домовленості про таку участь у майбутньому будівництві на умовах спільної діяльності. У вересні 2008 року між сторонами була досягнута згода щодо всіх умов та укладений договір. За умовами договору позивач профінансував будівництво на загальну суму 235 тисяч доларів США виконавши в повному обсязі свої зобовязання. В той же час відповідач повинен був відповідно до умов а.6.2. договору про спільну діяльність після введення обєкту нерухомості в експлуатацію та проведення його державної реєстрації на протязі трьох місяців провести відчуження цього обєкту позивачу на умовах компенсації з боку позивача 10% від ринкової вартості обєкту. Відповідач свої зобовязання не виконав та не здійснив відчуження обєкту нерухомості.

17.02.2015 року ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_3, звернувся з позовом до ОСОБА_8 про поділ майна, в якому після уточнень просив:

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою м. Генічеськ, Херсонської області, вул.Пушкіна, 138 а;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою с.Стрілкове, Генічеського району, Херсонської області, вул. Леніна, 54;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку земельної ділянки за адресою с.Стрілкове, Генічеського району, Херсонської області, вул. Леніна, 54, площею 0,2500 га, кадастровий номер :21:002:0042;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку земельної ділянки за адресою с. Стрілкове, Генічеського району, Херсонської області, вул. Леніна, 54, площею 0,0897 га, кадастровий номер :21:002:0064;

- стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частки автомобілів Dodge sprinter 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1, ВАЗ 21099 2005 року випуску, р.номер НОМЕР_2, МАН 8136 2001 року випуску, р. номер НОМЕР_3, ГАЗ 3307 2001 року випуску, р.номер ВТ 2242АС, BMW 520і 1997 року випуску, р.номер НОМЕР_4, що становить 470166, 30 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що їх шлюб з ОСОБА_5 було зареєстровано 15 липня 1995 року та розірвано за рішенням суду 22 лютого 2012 року. Під час шлюбу ними спільно було набуто все вищевказане майно. Жодних домовленостей щодо володіння, користування та розпорядження спільним майном сторони не укладали. Вважає, що слід поділити все спільне майно, набуте сторонами під час шлюбу, і оскільки автомобілі були придбані під час шлюбу, а відповідач продав їх без згоди ОСОБА_3, то остання має право на компенсацію вартості відчужених автомобілів.

Ухвалою суду від 17.03.2015 року вказані вище три цивільні справи були об?єднані в одне провадження.

Також цією ухвалою суду до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя в якості третьої особи було залучено ОСОБА_4 (а.с.91-92, т.1).

Іншою ухвалою суду від 17.03.2015 року залучено ОСОБА_3 як співвідповідача у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на домоволодіння, виключивши її з числа третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с.90, т.1).

25.05.2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, в якому після уточнень просив: відмовити в задоволенні первісного позову ОСОБА_3 до нього в частині поділу домоволодіння та земельної ділянки, що знаходиться за адресою Херсонська обл.Генічеський район, с.Стрілкове, вул.Леніна, 54; визнати за ним право особистої приватної власності на житловий будинок (літера А) з господарчими будівлями (літери Б,И,Ф,Ц), навісами (літери В.г,д,є,ж,з,і,к,л,м,н,С), садовими будиночками (літери Г,Д,Є,Ж,З,І,К,Л,М,Н), сараями (літери О,Р), літньою кухнею (літера П), альтанками (літери Т,У,Ш), вбиральнею (літера Х), гаражем (літера Ч) та спорудами (номера 1-9), що знаходяться за адресою Херсонська область Генічеський район, с.Стрілкове, вул.Леніна, 54; визнати за ним право особистої приватної власності на земельні ділянки площею 0,2500 га (кадастровий номер :21:002:0042) та 0,0897 га (кадастровий номер :21:002:0064), що знаходяться за адресою Херсонська область Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 54; визнати за ним право власності на 1/2 частку нерухомого майна, що знаходиться у м.Генічеськ Херсонської області по вулиці Куйбишева,62, та складається з сараю, огорожі, водопроводу, обєкту системи газопостачання та лінії електропередачі з відповідним обладнанням.

При розгляді справи ним до складу спільного майна також включено автомобіль Mitsubichi Outlander 2007 року випуску, р. номер НОМЕР_5.

Позов обґрунтував тим, що посилання ОСОБА_3 на те, що за період перебування у шлюбі ними придбано земельну ділянку площею 0,25га у с.Стрілкове Генічеського району по вул.Леніна, 54, а потім за спільні кошти збудовано домоволодіння, у звязку з чим вона має право на 1/2 частку зазначених земельної ділянки та домоволодіння є хибними у звязку з наступним. У період з 05.07.1999 по 03.07.2009 року позивач займався підприємницькою діяльністю, в ході якої у червні 2008 року з метою отримання доходу вирішив побудувати на косі Арабатська стрілка житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами. З цією метою 14 червня 2008 року ним було придбано земельну ділянку по вказаній відповідачкою у своєму позові адресі. Але її посилання, що кошти були спільними є невірними, оскільки для покупки земельної ділянки він позичав гроші у ОСОБА_9А, крім того відповідачка навіть не знає, що тоді позивачем було придбано не одну, а дві земельних ділянки, площею 0,02500 та 0,0897 га, на яких до того ж перебував житловий будинок, який було знесено. Будівництво на цих ділянках було здійснено за гроші, отримані у процесі спільної діяльності (без створення юридичної особи) з ОСОБА_4 на підставі договору простого товариства. Таким чином фінансування будівництва повністю здійснено ОСОБА_4, всього витрачено 235 тисяч доларів США. Крім того, значну частину обєкта домоволодіння по вул.Леніна,54 він добудовував вже після розірвання шлюбу, а саме через два роки. Таким чином, у 2014 році ним значно збільшено площу обєкту, шляхом приєднання до земельних ділянок 0,025га і 0,0897га ще 0,0342га на умовах оренди на 49 років. Також вказав, що домоволодіння по вул.Куйбишева,62 вони з ОСОБА_3 придбали у період шлюбу, проте потім знесли, а побудувати новий не встигли, але сарай та споруди залишилися. Крім того, за час шлюбу ним закінчено будівництво огорожі та побудовано металеві ворота, яких також не було на момент купівлі, більш того побудував обєкт газопостачання, а також збудовано лінію електропостачання, оскільки на момент купівлі будинку він не був підключений до електричних мереж міста. З приводу автомобілів зазначив наступне. Автомобілі Dodge sprinter 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1 та BMW 520і 1997 року випуску не можуть бути предметом поділу, оскільки продані під час шлюбу і кошти, отримані в результаті продажу, витрачені на сімю. Під час шлюбу ними був придбаний на імя ОСОБА_3 автомобіль Mitsubichi Outlander 2007 року випуску, р. номер НОМЕР_5, який вона продала вже після розірвання шлюбу. А тому вважає, що вказаний автомобіль Mitsubichi Outlander, а також автомобілі ВАЗ, МАН і ГАЗ мають враховуватися при поділі майна, їх вартість встановлена судовою експертизою.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 13 квітня 2016 року з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 27 квітня 2016 року:

--- в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визнання дійсним укладеного 04.03.2012 року договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою м.Генічеськ, Херсонської області, вул. Пушкіна, 138 а відмовлено;

--- в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про зобовязання ОСОБА_5 передати у власність ОСОБА_4 житловий будинок, який розташований за адресою с.Стрілкове, Генічеського району Херсонської області, вул. Леніна, 54 відмовлено;

--- позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задоволено частково;

--- стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частки автомобілів ВАЗ 21099 2005 року випуску, р.номер НОМЕР_2, МАН 8136 2001 року випуску, р. номер НОМЕР_3, ГАЗ 3307 2001 року випуску, р.номер ВТ 2242АС (з урахуванням вартості проданого автомобіля Mitsubichi Outlander 2007 року випуску, р.номер НОМЕР_5), що становить 15450,70 грн.;

--- залишено ГАЗ 3307 2001 року випуску, р.номер ВТ 2242АС у власності ОСОБА_5;

--- стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати з оплати судового збору в розмірі 1827грн.;

--- стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати за проведення експертизи в сумі 875,52 грн.;

--- в іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено;

--- зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно задоволено частково;

--- визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку нерухомого майна, що знаходиться у м.Генічеськ Херсонської області по вулиці Куйбишева, 62, та складається з сараю, огорожі, водопроводу, обєкту системи газопостачання та лінії електропередачі з відповідним обладнанням;

--- визнано право особистої приватної власності ОСОБА_5 на житловий будинок (літера А) з господарчими будівлями (літери Б,И,Ф,Ц), навісами (літери В.г,д,є,ж,з,і,к,л,м,н,С), садовими будиночками (літери Г,Д,Є,Ж,З,І,К,Л,М,Н), сараями (літери О,Р), літньою кухнею (літера П), альтанками (літери Т,У,Ш), вбиральнею (літера Х), гаражем (літера Ч) та спорудами (номера 1-9), що знаходяться за адресою Херсонська область Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 54;

--- визнано право особистої приватної власності ОСОБА_5 на земельні ділянки площею 0,2500 га (кадастровий номер :21:002:0042) та 0,0897 га (кадастровий номер :21:002:0064), що знаходяться за адресою Херсонська область Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 54;

--- стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати з оплати судового збору в розмірі 1827грн.;

--- в іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_3, просить вказане судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_3 задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказав, що суд безпідставно відмовив у визнанні за нею права власності на земельні ділянки по вул.Леніна, 54, оскільки вони були придбані під час шлюбу, і тому підлягають поділу. Вважає, що суд безпідставно дійшов до висновку, що ОСОБА_5 позичив грошові кошти в сумі 100 000грн. для придбання об?єктів нерухомості по вул.Леніна,54, оскільки суд не звернув уваги на значні суми 100000грн. та 235 000 доларів США і жоден з кредиторів ОСОБА_5 не звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, а укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 договір про спільну діяльність підлягає державній реєстрації, чого зроблено не було, тому такий договір не створює юридичних наслідків. Вважає, що зазначений договір та відповідні розписки були підписані формально, виключно для уникнення розподілу спільного майна подружжя. Також вказав, що судом не враховано, що ОСОБА_5 припинив свою підприємницьку діяльність 03.07.2009 року, а житловий будинок по вул.Леніна,54 був придбаний 19.12.2011 року згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно і не може розцінюватись як його особиста приватна власність. Крім того зазначив, що суд упереджено відмовив у поділі будинку по вул.Леніна,54, проте аналогічні вимоги ОСОБА_5 щодо будинку по вул.Куйбишева,62 задовольнив, визнавши за останнім право власності на 1/2 частину вказаного будинку. Також вказав, що останні докази були подані представником відповідача в останньому судовому засіданні під час розгляду справи по суті, тому представник позивача не мав можливості з ними ознайомитись та подати відповідні заперечення. Вважає, що взята судом ціна автомобіля Mitsubichi Outlander 2007 року випуску, р. номер НОМЕР_5 в розмірі 391894,00грн. є завищеною. Також вважає, що судом неправильно застосовані норми ст.69-72 СК України, оскільки навіть якщо відповідач ОСОБА_5 продав транспортні засоби під час шлюбу, однак не розділив з дружиною отримані від продажу грошові кошти та не отримував від неї згоди на такий продаж, то половина вартості відповідно проданих під час шлюбу транспортних засобів підлягає стягненню з ОСОБА_5

Таким чином, судове рішення оскаржується в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 (третя особа ОСОБА_4О.) про поділ майна подружжя та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 і не оскаржується в частині вирішення позовів ОСОБА_4

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 22.02.2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, зареєстрований 15.07.1995 року (а.с.220, т.3).

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 06.02.2009 року ОСОБА_5 за письмовою згодою дружини покупця ОСОБА_3, купив житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами в м.Генічеську по вул.Пушкіна, 138-А (а.с.13-15, т.3).

Як було зазначено вище, заочним рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 05.12.2012 року визнано дійсним договір купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку, який був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 04.03.2012 року; визнано за ОСОБА_4 право власності на вказане вище домоволодіння (а.с.44-45, т.1). При цьому це рішення було скасовано ухвалою того ж суду лише 10.12.2014 року, тобто через 2 роки (а.с.59, т.1).

Проте, до скасування заочного рішення суду, згідно до нотаріально-посвідченого договору купівлі продажу від 26 червня 2013 року, ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_4, на підставі довіреності, продав ОСОБА_10 зазначений вище житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами, по вул.Пушкіна, 138-А в м.Генічеську. 26.06.2013 року ОСОБА_10 набуто витяг з державного реєстру на зазначений житловий будинок (а.с.44-47, т.4).

Таким чином, власником вказаного будинку по вул.Пушкіна, 138-А в м.Генічеську на даний час є ОСОБА_10 відповідно до вказаного вище нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 26.07.2013 року, який є дійсним та дійсність якого ніким не оспорюється.

Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу від 14.06.2008 року ОСОБА_5 придбав житловий будинок загальною площею 34,7кв.м та дві земельні ділянки площею 3397кв.м, які знаходяться по вул.Леніна,54 в с.Стрілкове (п.1.2). Земельна ділянка площею 2500кв.м, кадастровий номер :21:002:0042 призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, а земельна ділянка площею 897кв.м. :21:002:0064 для ведення особистого селянського господарства (п.1.4) Вартість житлового будинку складала 19623,00грн., а земельної ділянки 222130,00грн. (п.2.1, 2.2) (а.с.207-208, т1).

Згідно договору безвідсоткової цільової позики від 07.06.2008 року ПП ОСОБА_5 отримав від ПП ОСОБА_9 безвідсоткову позику в розмірі 100000грн. строком на 5 років. Метою надання позики є придбання земельної ділянки та будинку по вул.Леніна,54 в с.Стрілково для його реконструкції та продажу (а.с.206, т.1).

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу від 14.06.2008 року ОСОБА_5 було видано два державних акти від 10.09.2008 року на право власності на земельні ділянки площею 0,2500га та 0,0897га, які знаходяться за по вул.Леніна,54 в с.Стрілкове (а.с.212, 213, т.1).

Відповідно до декларації про готовність об?єкта до експлуатації від 02.12.2011 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Стрілківською сільською радою 19.12.2011 року, ОСОБА_5 став власником житлового будинку загальною площею 229,7кв.м, житловою 38,9кв.м із відповідними господарчими будівлями, а саме житлові будинки літ.«А», «З», «І», «К», «Л», «М», «Н», навіси літ.«г», «д», «є», «ж», «з», «і», «к», «л», «м», «н», «С», сараї літ.«О», «Р», літні кухні літ.«П», альтанок літ. «Т», «У», споруди 1-6, які знаходяться по вул.Леніна,54 в с.Стрілкове (а.с.216-217, 218-219, т.1).

Згідно декларації про готовність об?єкта до експлуатації від 08.12.2014 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Генічеського районного управління юстиції Херсонської області 09.12.2014 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2013 року №6403759, ОСОБА_5 став власником житлового будинку загальною площею 229,7кв.м, житловою 38,9кв.м із відповідними господарчими будівлями, а саме житловий будинок (літера А) з господарчими будівлями (літери Б, И, Ф, Ц), навісами (літери В, г, д, є, ж, з, і, к, л, м, н, С), садовими будиночками (літери Г, Д, Є, Ж, З, І, К, Л, М, Н), сараями (літери О, Р), літньою кухнею (літера П), альтанками (літери Т, У, Ш), вбиральнею (літера Х), гаражем (літера Ч) та спорудами (номера 1-9), що знаходяться за адресою Херсонська область Генічеський район, с.Стрілкове, вул.Леніна, 54 (а.с.229-230, 233-235, т.1).

Отже, після придбання 14.06.2008 року зазначеного домоволодіння та земельних ділянок, домоволодіння було двічі реконструйовано (в 2011 та 2014рр) та отримано відповідні правовстановлюючі документи на ім?я ОСОБА_5 (19.12.2011 року та 09.12.2014 року).

При цьому з метою реконструкції домоволодіння між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір про спільну діяльність від 10.09.2008 року, за яким сторони об?єднали свої грошові кошти та майно для досягнення спільної мети будівництва, введення в експлуатацію, державну реєстрацію домоволодіння по вул.Леніна,54 в с.Стрілково. При цьому, цим договором передбачено, що ОСОБА_5 після реєстрації за собою права власності зобов?язався провести відчуження домоволодіння на користь ОСОБА_4, а у випадку ухилення від зазначених дій ОСОБА_4 має право визнати за собою право власності на це домоволодіння (п.6.2., 6.3). Крім того, за цим договором саме на ОСОБА_4 лежить обовязок по фінансуванню будівництва (п.4.1.) (а.с.214-215, т.1).

На виконання зазначеного договору ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 грошову компенсацію в розмірі 141 702грн., що підтверджується оригіналом розписки (а.с.5, т.2), та грошові кошти для здійснення спільної діяльності в сумі: 50000 доларів США, що вбачається з копії розписки від 10.09.2008 року; 70000 доларів США, що вбачається з копії розписки від 05.09.2008 року та 115000 доларів США, що вбачається з копії розписки від 30.11.2008 року, а всього 235 000 доларів США (а.с.41, 42, 43, т.4).

Відповідно до витягу Державної реєстраційної служби України з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і довідки Генічеської обєднаної державної податкової інспекції від 02.12.2014 року ОСОБА_5 перебував на податковому обліку як підприємець, здійснював підприємницьку діяльність з 05.07.1999 року, яку було припинено 02.07.2009 року (а.с.204, 205, т.1).

Зазначені обставини підтвердив у судовому засіданні ОСОБА_9, допитаний судом як свідок у справі.

Таким чином, спірний будинок по вул.Леніна,54 в с.Стрілково був придбаний під час підприємницької діяльності ОСОБА_5 на кошти, позичені ним в інших осіб для його реконструкції та продажу. Зазначений будинок після купівлі двічі було реконструйовано, про що свідчать досліджені вище свідоцтва про право власності, а остання реєстрація власності на спірний будинок за ОСОБА_5 відбулась 08.12.2014 року, тобто після розірвання шлюбу.

Крім того, під час шлюбу ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу від 04.03.2009 року був придбаний житловий будинок, який розташований по вул.Куйбишева,62 в м.Генічеську, загальною площею 98,6кв.м та житловою 46,4кв.м за 26531грн. Житловий будинок зазначений літ.А, при якому є веранда, літ.а, сарай, літ. Б, споруди 1-3. ОСОБА_5 надавав письмову згоду на придбання зазначеного будинку (п.1.4) (а.с.237-239, т.1).

Відповідно до договору завдатку від 27.02.2009 року ОСОБА_5 виплатив ОСОБА_11 3000 доларів США на виконання договору купівлі-продажу житлового будинку в м.Генічеську по вул.Куйбишева,62, який сторони домовились укласти до 27.03.2009 року (а.с.1, т.4).

З технічних паспортів на цей будинок від 05.03.2009 року та від 31.03.2016 року вбачається, що будинок літ.А знесений до фундаменту, добудовані споруди №2-№6, залишено сарай літ.Б. (а.с.241-243, 244, 249, т.1).

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_5 є його сусідом по вул.Куйбишева, там була будівля, але ОСОБА_5 її зніс, залишився сарай, також ОСОБА_5 побудував огорожу, провів газ, світло.

Таким чином, ОСОБА_5 приймав участь у придбанні вказаного житлового будинку, який був придбаний під час шлюбу, і цей будинок є спільною сумісною власністю подружжя.

Крім того, сторонами не заперечується, що під час шлюбу ними були придбані наступні транспортні засоби: 1) Dodge sprinter 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1; 2) ВАЗ 21099 2005 року випуску, р.номер НОМЕР_2; 3) МАН 8136 2001 року випуску, р. номер НОМЕР_3; 4) ГАЗ 3307 2001 року випуску, р.номер ВТ 2242АС; 5) BMW 520і 1997 року випуску, р.номер НОМЕР_4; 6) Mitsubichi Outlander 2007 року випуску, р.номер НОМЕР_5.

Так, згідно довідки територіального сервісного центру№6543 Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області № 27/21/43-61 від 03.03.2016 року автомобілі Dodge sprinter 2008 року випуску, р.номер НОМЕР_1 та BMW 520і 1997 року випуску, р.номер НОМЕР_6, власниками яких був ОСОБА_5, зняті з обліку для реалізації 08.02.2012 року та 28.11.2007 року відповідно. Автомобіль ГАЗ 3307 2001 року випуску, р.номер ВТ 2242АС, власником якого є ОСОБА_5, з обліку не знімався (а.с.27, т4).

Відповідно довідки територіального сервісного центру №6543 Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області № 27/21/43-62 від 03.03.2016 року автомобіль Mitsubichi Outlander 2007 року випуску, р.номер НОМЕР_5, власником якого була ОСОБА_3, був знятий з обліку для реалізації 07.02.2012 року і реалізований на нового власника 20.12.2012 року (а.с.28, т.4).

Відповідно до пояснень ОСОБА_5, наданих в суді першої інстанції, вказані вище автомобілі МАН 8136 та ВАЗ 21099 були продані ним після розірвання шлюбу.

Згідно з висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості автомобілів від 30.11.2015 року середня ринкова довідкова вартість аналогів автомобілів складає:

--- BMW 520і 1997 року випуску, р.номер НОМЕР_6 123937,20грн.;

--- Dodge sprinter 2008 року випуску, р.номер НОМЕР_1 393600,00грн.;

--- ВАЗ 21099 2005 року випуску, р.номер НОМЕР_2 79281,60грн.;

--- МАН 8136 2001 року випуску, р. номер НОМЕР_3 198442,80грн.;

--- ГАЗ 3307 2001 року випуску, р.номер ВТ 2242АС 145071,00грн. (а.с.177-186, т.1).

Крім того, відповідно до висновку №13/16 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Mitsubichi Outlander 2007 року випуску, р.номер НОМЕР_5 від 10.03.2016 року середня ринкова вартість цього автомобіля за ціною на дату проведення дослідження становить 391 894,00грн. (а.с.29-31, т.4).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно зі ст.ст.60, 69, 70 СК України, які входять до глави 8 цього Кодексу: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності (ст.60); дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності (ст.69); у разі поділу цього майна їх частки є рівними (ст.70).

Відповідно до ст.71 вказаного кодексу: майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1); неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.2); присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч.4); присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.5).

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.25 постанови від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_5, суд виходив з того, що домоволодіння по вул.Пушкіна,138-А не належить до спільного майна подружжя, оскільки було відчужено згідно договору купівлі-продажу від 26 червня 2013 року, а вимоги до чинного власника будівлі позивачем не заявлені.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки майно, власником якої є інша особа, яка не залучена в якості відповідача, за договором, дійсність якого не оспорюється, не підлягає поділу між подружжям.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про те, що житловий будинок по вул.Леніна 54 в с.Стрілково, а також земельні ділянки площею 0,2500 га (кадастровий номер :21:002:0042) та 0,0897 га (кадастровий номер :21:002:0064) за цією ж адресою, хоча й придбані ОСОБА_5 під час шлюбу, але не за спільні кошти подружжя, а за кошти, що одержані ним від третіх осіб для здійснення підприємницької діяльності, яка в 2009 році була припинена, а боргові зобов?язання ОСОБА_5 перед іншими особами тривають до цього дня. Тому ця нерухомість є його особистою власністю відповідно до ст.57 СК України.

При цьому колегія суддів враховує таке.

Аналіз ст.ст.57 та 60 СК України дає підстави вважати, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст.60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма ст.60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

У звязку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 16.12.2015 року у справі №6-2641цс15.

Крім того, відповідно до ст.ст.1130 та 1131 ЦК України: за договором про спільну діяльність сторони зобовязуються спільно діяти без створення юридичної особи, для досягнення певної мети (ст.1130); договір укладається в письмовій формі (ст.1131).

Отже, вказаний житловий будинок та земельні ділянки по вул.Леніна 54 в с.Стрілково є особистою власністю ОСОБА_5 відповідно до ст.57 СК України, оскільки придбані ним за кошти від спільної діяльності з іншою особою. Договір про спільну діяльність є чинним.

Також колегія суддів вважає, що суд на підставі ст.ст.69, 70 СК України прийшов до правильного висновку про задоволення вимоги ОСОБА_5 про визнання за ним права власності на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться у м.Генічеську Херсонської області по вулиці Куйбишева, 62, оскільки це майно було придбано під час шлюбу на ім?я ОСОБА_3, а ОСОБА_5 приймав участь у його придбанні та здійснює за ним догляд і ремонт.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що поділу не підлягають автомобілі Dodge sprinter 2008 року випуску, р.номер НОМЕР_1 та BMW 520і 1997 року випуску, р.номер НОМЕР_6, оскільки вони були відчужені під час шлюбу, кошти витрачені на сімю, а між подружжям слід розділити інші чотири автомобілі.

ОСОБА_3 не зверталась до суду згідно ч.2 ст.65 СК України з позовом про визнання недійсними договорів про купівлю-продаж вказаних автомобілів, отже вважається, що продаж їх був погоджений подружжям.

При цьому суд правильно врахував їх вартість на підставі зазначених вище судової експертизи та висновку експерта і правильно залишив автомобіль ГАЗ 3307 2001 року випуску, р.номер ВТ 2242АС за ОСОБА_5, а вартість інших автомобілів розділив між сторонами, оскільки автомобілі ВАЗ 21099 2005 року випуску, р.номер НОМЕР_2 79281,60грн.; МАН 8136 2001 року випуску, р. номер НОМЕР_3 198442,80грн.; Mitsubichi Outlander 2007 року випуску, р.номер НОМЕР_5 були продані сторонами після розірвання шлюбу.

Розрахунок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 вартості 1/2 частки автомобілів в розмірі 15450,70грн. є вірним, оскільки, як враховує колегія суддів, загальна вартість 4-х автомобілів, які придбані подружжям під час шлюбу і не продані під час шлюбу, становить 814689,40грн., з яких ОСОБА_3 після шлюбу продала автомобіль Mitsubichi Outlander, вартість якого за висновком експерта становить 391894грн., ОСОБА_5 після шлюбу продав автомобілі МАН 8136 і ВАЗ 21099, вартість яких за судовою експертизою становить відповідно 198442,80грн. та 79281,60грн., та залишив за собою автомобіль ГАЗ 3307, вартість якого за судовою експертизою становить 145071грн. Отже, кожному із сторін належить 407344,70грн. (814689,40грн. : 2). Оскільки ОСОБА_3 виділено автомобіль вартістю 391894грн., то їй з ОСОБА_5 слід стягнути 15450,70грн. (407344,70грн. 391894грн.).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено наявність майна подружжя, набутого під час шлюбу, його вартість на підставі досліджених письмових доказів, та законно поділено між сторонами із стягненням з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3. 15450,70грн. грошової компенсації.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не доведені належними доказами та висновків суду не спростовують. Посилання заявника на безпідставну відмову у визнанні за нею права власності на земельні ділянки по вул.Леніна,54 (оскільки вони були придбані під час шлюбу і тому підлягають поділу) до уваги не приймаються, оскільки були придбані за особисті кошти ОСОБА_5, які він позичав у інших осіб для ведення підприємницької діяльності під час його реєстрації як приватного підприємця. Посилання заявника на необхідність державної реєстрації договору про спільну діяльність та на те, що укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 договір про спільну діяльність, який не пройшов державну реєстрацію, не створює юридичних наслідків, також не приймається до уваги, оскільки в наказі ДПА України №571 від 30.09.2004 року (зареєстрованому в МЮ 29.10.2004р за №1388/9987) мова не йде про обовязкову державну реєстрацію укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору про спільну діяльність, сам договір є чинний, ст.ст.1130 і 1131 ЦК України передбачають тільки письмову його форму, а факт передачі грошових коштів від ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтверджується дослідженими вище розписками. Посилання заявника, що зазначений договір та відповідні розписки були підписані формально, виключно для уникнення розподілу спільного майна подружжя, також слід залишити поза увагою, оскільки належними доказами не підтверджені, є припущеннями, на яких рішення ґрунтуватись не може. Посилання заявника на неврахування судом придбання ОСОБА_5 житлового будинку по вул.Леніна,54 після припинення ним своєї підприємницької діяльності 03.07.2009 року, що не може розцінюватись як його особиста приватна власність, також не приймаються до уваги, оскільки спростовуються дослідженими матеріалами справи, зокрема тим, що вказане свідоцтво, як й інше свідоцтво про право власності від 08.12.2014 року, були отримані вже після придбання в 2008 році будинку, який був куплений, перебудовувався та реконструйовувався за отримані від сторонніх осіб в позику та в результаті спільної діяльності кошти. Посилання заявника на те, що суд упереджено відмовив у поділі будинку по вул.Леніна,54, проте аналогічні вимоги ОСОБА_5 щодо будинку по вул.Куйбишева,62 задовольнив, визнавши за останнім право власності на 1/2 частину вказаного будинку, також не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки матеріалами справи доведено, що домоволодіння по вул.Леніна,54, є особистою власністю ОСОБА_5, яке він неодноразово реконструював і вдруге отримав свідоцтво про право власності на нього після розірвання шлюбу, а домоволодіння по вул.Куйбишева,62 придбано під час шлюбу на спільні кошти подружжя. Посилання на подання представником відповідача доказів в останньому судовому засіданні, що унеможливило подання відповідних заперечень, не приймаються до уваги, оскільки будь-які інші докази або доводи апеляційної скарги зазначених доказів не спростовують. Посилання на завищену вартість автомобіля Mitsubichi Outlander 2007 року випуску, р.номер НОМЕР_5 в 391894,00грн., не можуть бути прийняті до уваги, оскільки будь-яких інших доказів вартості зазначеного автомобіля ОСОБА_3 чи її представником не надано. Посилання на відсутність доказів того, що кошти за продані ОСОБА_5 під час шлюбу транспортні засоби були витрачені на сімю, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згода одного з подружжя на відчуження автомобіля законом не передбачена, ОСОБА_3 не зверталась до суду згідно ч.2 ст.65 СК України з позовом про визнання вказаних договорів недійсними.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_13

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_14

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1