У Х В А Л А

25 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа − приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про виділ в натурі домоволодіння, визнання права власності на нерухоме майно, визнання права користування земельною ділянкою та виділення земельної ділянки в користування,

в с т а н о в и л а :

Октябрський районний суд м. Полтави рішенням від 24 квітня 2015 року, доповненим додатковим рішенням цього ж суду від 15 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив: виділив йому в натурі 21/25 частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; визнав за ОСОБА_5 право власності на виділену частину спірного будинку, як на самостійний об'єкт права власності; визначив частки співвласників у будинку наступним чином: ОСОБА_5 - 21/25, ОСОБА_6 - 2/25, ОСОБА_7 - 5,75, ОСОБА_4 - 1,75, що разом складає цілу частину; встановив порядок користування земельною ділянкою за цією ж адресою, виділивши в натурі в користування ОСОБА_5 частину земельної ділянки площею 608 кв.м., а ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 площею 312 кв.м, відповідно до порядку користування зазначеного у додатку 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23 грудня 2013 року; вирішив питання розподілу судових витрат.

Апеляційний суд Полтавської області 29 вересня 2015 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2015 року та додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2015 року в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою та вирішення питання розподілу судових витрат скасував та ухвалив в цій частині нове рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5; в іншій частині додаткове рішення щодо визначення розміру часток співвласників у спірному будинку залишив без змін.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 16 березня

2016 року касаційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_4 задовольнила частково, рішення Апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року скасувала, справу передала на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

25 вересня 2016 року до Верховного Суду України звернулась ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, а саме статей 316, 317, 364, 370, 392 Цивільного кодексу України та статей 83, 154 Земельного кодексу України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також статей 60, 179, 213, 214, 238 Цивільного процесуального кодексу України (далі − ЦПК України).

На обґрунтування своїх вимог заявниця надала ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2012 року.

Водночас ОСОБА_4 просить поновити строк подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява (частина четверта статті 356 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що строк подання заяви про перегляд підлягає поновленню, оскільки наведені заявником причини пропуску строку є поважними.

Разом з тим, перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права ‒ при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 16 березня 2016 року, яку просить переглянути заявниця, скасувала ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції й передала справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права не свідчать про наявність підстав для перегляду судового рішення згідно вимог пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_4 строк подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа − приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про виділ в натурі домоволодіння, визнання права власності на нерухоме майно, визнання права користування земельною ділянкою та виділення земельної ділянки в користування за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко