АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

14 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2,

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства науково-технічний комплекс «Імпульс», третя особа: генеральний директор Державного підприємства науково-технічний комплекс «Імпульс» Погребняк Олег Леонтійович, про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач через свого представника, звернулася до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до районного суду для продовження розгляду. Вказувала, що суд не врахував та не розглянув поданого нею клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_4, ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав наведених в ній.

Відповідач та третя особа, відповідно до ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції, керуючись положеннями п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, дійшов висновку, що належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року відкрито провадження у справі.

З матеріалів справи, а саме з журналу судового засідання від 09.03.2016, вбачається що в судовому засіданні, в якому була присутня позивача ОСОБА_1 суд оголосив перерву до 25.03.2016 (а.с. 69-71). Про наступне судове засідання, призначене на 25.03.2016, позивач була повідомлена під розписку (а.с. 72).

У судове засідання 25.03.2016 позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

У зв'язку з неявкою учасників процесу розгляд справи було відкладено на 22.04.2016 (а.с. 76).

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, повторно не з'явилася в судове засідання призначене на 22.04.2016. Заява про розгляд справи у її відсутність до суду не надходила.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що відсутність зворотних поштових повідомлень свідчить про неналежне повідомлення особи про розгляд справи.

З аналізу ст. 74 ЦПК України вбачається, що з метою дотримання розумних строків розгляду справи законодавцем передбачено різноманітні способи повідомлення осіб які беруть участь у справі про час та місце судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка була належним чином повідомлена про судове засідання, оскільки 21.04.2016 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому вона зазначила, що розгляд справи призначено на 22 квітня 2016 року на 09.00 год.

Зазначене свідчить про те, що остання була обізнана про час та місце судового розгляду

Доводи апеляційної скарги, що повторна неявка позивача в судове засідання з поважної причини є підставою для відкладення розгляду справи, є необґрунтованими.

З аналізу п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України вбачається, що позовна заява залишається судом без розгляду за двох умов: повторної неявки позивача та відсутності заяви про розгляд справи без участі позивача.

Позивач з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду першої інстанції не зверталась, а подання заяви про відкладення розгляду справи не є підставою для не незастосування п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Крім того, згідно ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Як вбачається з матеріалів справи, свої інтереси ОСОБА_1 довірила представляти ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі довіреності.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Однак, у судове засідання призначене на 22.04.2016 ні позивач ні її представники не з'явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, залишення судом першої інстанції заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву, якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом було допущено порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/23102/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8405/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.