Справа 279/2251/16-ц
Номер провадження 2/279/1431/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

судді Коваленко В.П.

при секретарі Петрук О.І.

за участю прокурора Клименка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав , -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Коростенської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 вихованням сина не займається, ухилився від виховання дитини.

В судовому засіданні представник позивача Волківський М.М. позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити із підстав викладених в позовній заяві. Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки . Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просить позбавити відповідача батьківських прав. Прокурор Клименко В.М. позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.3ст.51 Конституції України сім'я, дитинство , материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він,вона : не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно п.п.15,16 постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки , а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повторного , всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-х11, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку , наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

В державі Україна законодавчо встановлений пріоритет сімейного виховання дитини (ст.5 СК України), а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_2 є батьком хлопчика ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про його народження .

Відповідач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1, вихованням сина не займається, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не дбає про його фізичний та духовний розвиток, не цікавився життям сина, не надавав їм будь-якої матеріальної допомоги , взагалі його ніколи не бачив.

Вказані обставини зазначені у висновку органу опіки та піклування Коростенської міської ради.

ОСОБА_2 надав суду нотаріально завірену заяву про те, що він відмовляється від виконання батьківських обов'язків .

Разом з тим відповідач не надав суду даних про те, що він має заробіток, має реальну можливість виховувати свого сина , тобто не спростував даних про те, що він не піклується про дитину, не займається його вихованням, не створював належні умови, які необхідні для нормального фізичного, розумового та духовного розвитку сина.

Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні обставин суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим, так як у судовому засіданні знайшли підтвердження такі винні дії відповідача як ухилення по виконанню обов'язків по вихованню свого малолітнього сина.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 213-215 ЦПК України, ст.ст.164,165 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги органу опіки та піклування Коростенської міської ради задовольнити повністю .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Коваленко В.П.