Справа № 523/5039/16-ц
Провадження №2/523/2708/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, внаслідок чого стали виникати сварки та суперечки з різних причин, через що створюється нетерпимість у відносинах і стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу з відповідачем не можливе.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, також зазначила, що примирення не можливе, оскільки відповідач протягом останніх півтора року проживає з іншою жінкою.

Відповідач позовні вимоги визнав.

Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони зареєстрували шлюб 17.08.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №287 (а.с.4).

Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Причинами розпаду сімї стали різні погляди на життя, життєві цінності, втрата взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, у звязку з чим сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні.

В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати, оскільки його збереження не можливе та суперечить інтересам сторін.

В позовній заяві позивач також просила відновити їй дошлюбне прізвище «Гоцуленко».

Згідно з нормами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивачки підлягає задоволенню, тому прізвище «Задоя», яке вона взяла у звязку з укладенням 17.08.2002 року шлюбу з ОСОБА_2, підлягає зміні на дошлюбне прізвище «Гоцуленко».

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 серпня 2002 року у відділі РАГС Центрального районного управління юстиції м.Одеси,актовий запис №287, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище "Гоцуленко".

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: