Справа № 361/898/16-ц
Провадження № 2/361/1122/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 червня 2016 р. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Селезньової Т.В.,

при секретарі - Коваль А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.01.2008р., в сумі 12217,19 грн., в тому числі заборгованість за кредитом -1160, 68 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 7536,64 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2700,00 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) 569,87 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач у позові зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 12.01.2008р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості з кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір укладений у письмовій формі і він складається з Заяви позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку, які викладені на сайті і які є невід,ємними частинами договору. Згідно п.3.2 та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг кредитор має право сам в будь-який момент змінювати кредитний ліміт, а позичальник наперед надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Згідно п.5.3, п.4.9. Умов та правил надання банківських послуг, п.5.5, п.5.8. Правил користування платіжною карткою кредитор має право сам змінювати тарифи і розмір відсоткової ставки. Відповідач зобов'язання за договором не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту та іншим витратам; згідно умов договору (позивач не зазначив яких конкретно) позивач нарахував штраф. Вказана заборгованість у позичальника виникла станом на 31.12.2015р., розрахунок складений з моменту надання та отримання послуги, на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, чим порушує права позивача. З приводу строку дії договору позивач послався на п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого строк дії договору , попередньо визначений у 12 місяців, пролонгується на той самий строк у разі відсутності заяви про його розірвання.

Відповідач та його представник позов не визнали, проти позову заперечували з тих підстав, що станом на 12.01.2008р. відповідач був неповнолітнім, батьки неповнолітнього не надавали згоди на отримання кредиту, і позивачу, який бачив паспорт позичальника, достовірно було відомо про його вік. На думку відповідача та його представника недійсність даного договору передбачена законом у зв'язку з неповноліттям сторони ньому, яка уклала договір без наявності достатнього обсягу дієздатності і без згоди батьків, тому договір є нікчемним; крім того вважають, що договір недійсний, бо він фактично не укладений, оскільки відсутня необхідна письмова форма, а заява позичальника від імені банку підписана особою, не уповноваженою на підписання договору. Крім того, відповідач, не оспорюючи самого факту написання даної заяви 12.01.2008р. і отримання кредитної картки «Універсальна», позов не визнав і з тих підстав, що за умовами домовленості він отримав кредитний ліміт 250грн., у подальшому збільшений до 500грн., повністю розрахувався за даним кредитним лімітом і за даним кредитним договором, виданою карткою користувався до зазначеного в ній строку дії, а після закінчення строку її дії провів повний розрахунок і більше нею не користувався, і не міг нею користуватись і відповідно користуватись кредитним лімітом, встановленим на неї, у зв'язку з закінченням строку її дії, не звертався за отриманням (перевипуском) нової картки за даним договором і ніяких стосунків з позивачем з приводу кредиту і даного карткового рахунку не мав. В грудні 2011р. йому у телефонному режимі було запропоновано укласти договір, він з'явився до банку, написав заяву на отримання кредитного ліміту, йому був встановлений кредитний ліміт 1100грн., він користувався даним лімітом, але ці правовідносини вже є відносинами за іншим договором. З приводу заборгованості і її розміру відповідач пояснив, що заборгованості по договору від 12.01.2008р. нема, що він повністю розрахувався з банком за даним договором ще в 2009році. Крім того оспорює суму процентів, нарахованих позивачем, виходячи з того, що договором була передбачена відсоткова ставка 36% на рік (3% на місяць), а зазначена позивачем сума нарахованих відсотків ніяким чином і при будь-якому арифметичному їх вирахуванні не відповідає такій ставці і є явно завищеною. Оспорює наявність у позивача права вимоги пені і штрафу, зазначаючи, що договором було передбачено лише штраф.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, після отримання заперечень подав письмові пояснення, в яких зазначив, що 12.01.2008р. відповідач отримав кредит у розмірі 1620,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку; по досягненню повноліття 14.07.2009р. відповідач повністю відшкодував всю суму заборгованості за кредитним договором. Після того, 19.12.2011 р. відповідач повторно звернувся до банку з метою перевипуску банківської картки, повторно підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та ознайомився з Тарифами банку. Заборгованість, яка існує у відповідача на теперішній час, виникла після 08.11.2012р., а до цієї дати відповідач повністю погасив кредитний ліміт.

В подальшому в судове засідання позивач уповноваженого представника не направив, про дату, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивачем подано заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Оспорюючи обставини, викладені позивачем у його письмових поясненнях, відповідач пояснив, що не звертався за перевипуском картки, виданої йому за договором від 2008 р., стверджує, що за даним договором кредиту він повністю розрахувався з банком. Не заперечує, що в грудні 2011р. писав заяву на видачу кредиту і отримав нову кредитну картку з лімітом 1100грн. за ставкою 36,00% на рік, але не 1120 грн. як зазначає позивач, даною кредитною карткою користувався до 2012року, останній платіж здійснив в 2012 році, після того карткою не користувався у зв'язку з закінченням строку її дії, нової картки не отримував, оспорює заборгованість за даним картковим рахунком, зокрема в частині розміру непогашеного кредиту, мотивуючи тим, що вказана сума більше встановленого ліміту, тому є безпідставна, оспорює розмір нарахованих відсотків, мотивуючи встановленою ставкою 36,00 % і явно завищеним розрахунком відсотків позивачем, оспорює наявність підстав для нарахування пені, як не передбаченої умовами надання кредиту.

Крім того відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності.

Оскільки представник позивача не з'явився на виклик суду, а з урахуванням наявності в справі заяви позивача про розгляд справи у відсутності його представника, відсутні підстави для залишення позову без розгляду, то суд ухвалив справу розглянути у відсутності представника позивача. Суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі лише поданих сторонами доказів, з урахуванням вимог процесуального закону щодо обов'язку позивача довести позовні вимоги, їх розмір і обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків:

На підтвердження своїх вимог позивачем надано такі документи:

-Заяву ОСОБА_1 від 12.01.2008 р.;

-Умови і правила надання банківських послуг;

-Копію паспорта ОСОБА_1;

-Розрахунок заборгованості за кредитним договором 12.01.2008 р. № б/н станом 31.12.2015р.

У подальшому суду подані додатково:

-Виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 за картками НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4;

-Анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 19.12.2011р.

З заяви від 12.01.2008 р. вбачається, що 12.01.2008 р. ОСОБА_1 склав заяву про оформлення на своє ім'я кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» із встановленим кредитним лімітом 250 грн. У заяві зазначені дані ОСОБА_1, зокрема дата народження, паспортні дані, а також інформація про те, що він згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, підтвердив, що вся надана ним інформація правильна. В кінці заяви в граф, заповненій працівником банку, зазначено, що правильність і достовірність відомостей, зазначених позичальником у заяві, перевірено, а також здійснено ідентифікацію клієнта згідно правил про ідентифікацію клієнтів під час відкриття рахунків і виписки платіжних карток економістом ОСОБА_2, міститься підпис даного працівника. У даній заяві також містяться дані про видачу ОСОБА_1 картки № НОМЕР_2.

Відповідно до п.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, належним чином заповнена заява підписується клієнтом, тим самим клієнт надає згоду, що заява разом пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами складає собою договір про надання банківських послуг.

Тобто, підписанням заяви та ознайомленням з Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами, ОСОБА_1 підтвердив факт укладення між ним та банком договору надання банківських послуг, в даному випадку договір на отримання кредиту із встановленим кредитним лімітом на кредитній картці.

Як вбачається з п.9.3 Умов і правил - картрахунки відкриваються на невизначений термін за виключенням настання випадків, передбачених п.9.6 ,п.9.7 Умов і правил.

Відповідно до п.9.5 Умов і правил, відповідний картковий рахунок може бути закрито на підставі заяви держателя картки, або банк за власної ініціативи має право закрити картковий рахунок, письмово повідомивши про це держателя картки. При цьому держатель повинен не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути картку до банку, після чого обслуговування картки припиняється. Держатель картки повинен сплатити всі види заборгованостей перед банком, в т.ч. ті, які виникли на протязі 30 днів з дня повернення картки. Банк закриває картковий рахунок у строк не раніше 30 днів з дня припинення обслуговування картки.

Згідно п.9.6 Умов і правил, за відсутності коштів на картковому рахунку у розмірі, необхідному для сплати послуг банку для продовження строку дії картки і при ненадходженні грошових коштів на протязі 3 місяців з моменту спливу строку дії картки, банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючим тарифам. Вказана комісія нараховується банком зі спливом вказаного у даному пункті строку, щомісячно. У випадку якщо залишок на картрахунку менший розміру комісії, то розмір комісії встановлюється в розмірі залишку коштів на картрахунку держателя картки. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку картки останній закривається.

Відповідно до п.9.12 Умов і правил, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі даного строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Згідно п.9.1 держатель картки доручає банку у будь-який час зупинити чи припинити дію картки у випадку , якщо, зокрема, держатель більше одного разу допустив прострочення погашення обов'язкового платежу.

Відповідно до п.6.6 у разі невиконання зобов'язань за договором, за вимогою банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту і овердрафту) та з оплати винагороди банку.

Згідно із п.8.6 у разі порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від ціни позову.

Відповідно до п.3.1.3 після закінчення строку дії, відповідна картка подовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця, у якому закінчується строк дії) не надійшла письмова заява власника картки про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для сплати послуг з виконання розрахункових операцій за картковим рахунком (в останній день місяця, в якому закінчується строк дії картки) і за умови дотримання інших умов подовження, передбачених договором.

Таким чином, між позивачем і відповідачем 12.01.2008р. був укладений договір на умовах, передбачених Умовами та правилами надання послуг, Правилами користування карткою і Тарифами банку. Даний договір згідно п.1.1. та п.1.2 Правил і заяви клієнта від 12.01.2008р. є договором про надання банківських послуг - по відкриттю та обслуговуванню карткового рахунку клієнта, а також інших послуг, передбачених в заяві клієнта, - у даному випадку - про надання кредитної картки «Універсальна , 30 днів пільгового періоду», з встановленням кредитного ліміту на дану картку 250грн. , на умовах спати 3% на місяць на залишок заборгованості, щомісяця; комісія - 0%, з кінцевим терміном повернення кредитного ліміту рівного строку дії картки.

Договір не суперечить вимогам закону щодо письмової форми договору, враховуючи письмову заяву клієнта, підписану ним, на умовах, вказаних у цій заяві. Крім того, умови даного договору, права та обов'язки сторін у договорі, регулюються чинним законодавством, що регулює правовідносини у даній сфері, а також Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування карткою.

Посилання представника відповідача на те, що договір не укладений, суперечать встановленим фактам і вимогам закону.

Посилання представника відповідача на нікчемність та недійсність договору є такими, що не відповідають вимогам закону, передбаченим ст.31, ст.32, ст.33, ст.221, ст.222, ст.215 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.222 ЦК України - правочин, який неповнолітня особа у віці від 14 до 18 років вчинила за межами її цивільної дієздатності, визначеної в ст.32 ЦК, без згоди батьків і без подальшого схвалення батьками у порядку, визначеному в абзаці другому ч.1 ст.221 ЦК, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. Згідно положень ст.32 ЦК укладення договору кредиту у банківській установі не передбачений як такий, що може укладатись неповнолітнім у віці після 16 років без згоди батьків. Але даний договір не оспорений батьками неповнолітнього позичальника у судовому порядку, тому він вважається схваленим за правилами, передбаченими в частині першій ст.222 та в ч.1 ст.221 ЦК України. З урахуванням положень ч.3 ст.215 ЦК та ч.2 ст.222 ЦК даний договір є оспорюваним, і відсутні підстави для визнання його нікчемним та для застосування наслідків, передбачених в ч.2 ст.215 ЦК України. В даній справі чи у іншому цивільному провадженні не заявлено позову про визнання даного договору недійсним, тому він - згідно ст.204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину - вважається дійсним, оскільки не визнаний недійсним у встановленому законом (судовому) порядку, і не є нікчемним. Тому, розглядаючи дану справу, суд виходить з дійсності договору.

Таким чином, договір укладений і з нього наступили для сторін певні правові наслідки у вигляді прав та обов'язків.

Разом з тим, суд згідно ст.10,11 ЦПК розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, при цьому обов'язок по доказуванню позовних вимог і їх розміру - у разі заявлення вимог майнового характеру - покладається на позивача. Виходячи з заявлених у позовній заяві вимог, предметом розгляду, доказування і дослідження в даній справі є наявність чи відсутність невиконаних грошових зобов'язань відповідача за конкретним договором № б/н від 12.01.2008р., і розмір такої заборгованості, підстави для стягнення неустойки. Враховуючи подання відповідачем заяви про застосування позовної давності, предметом дослідження є дотримання позивачем даного строку. В межах розгляду даної справи суд не вирішує питання наявності чи відсутності у відповідача інших правовідносин з позивачем, і наявність чи відсутність у нього невиконаних зобов'язань за іншими договорами (договором), а також зобов'язань, виниклих з інших підстав.

Відповідач стверджував, що по відкритому на підставі його заяви від 12.01.2008р. картковому рахунку і по виданій йому за даною заявою кредитній картці Універсальна він виконав всі зобов'язання, не має заборгованості перед банком, і крім того, такі правовідносини закінчились ще в 2009 році, коли він повністю розрахувався з банком за кредит у вигляді кредитного ліміту, відкритого на видану картку, і це збігалось з закінчення строку дії картки, перевипуску картки не було, з цього приводу він до банку не звертався і нової картки за тим договором не отримував.

Позивач у своїх письмових поясненнях фактично підтвердив доводи відповідача, пояснивши, що за картковим рахунком і відкритим йому кредитним лімітом на картку, видану за заявою від 12.01.2008р., відповідач 14.07.2009р. повністю розрахувався і не має заборгованості.

Таким чином, вважається встановленим і не підлягає доказуванню відповідачем відсутність у нього будь- якої заборгованості за кредитним лімітом, відкритим на кредитну картку, видану йому за заявою від 12.01.2008р., станом на 14.07.2009р. і взагалі станом на 8.11.2012р.

Як пояснив позивач у письмових поясненнях, заборгованість, яка існує у відповідача на теперішній час, і яку позивач просить стягнути з відповідача, виникла після 08.11.2012р., а до цієї дати відповідач повністю погасив кредитний ліміт; при цьому позивач пояснив, що повторне звернення відповідача до банку було лише в 2011р.- коли він вже був повнолітнім, але на думку позивача - мета його звернення - перезапуск картки.

З аналізу наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №/н від 12.01.2008р., долученого до позову, а також з наданих двох заяв відповідача на видачу кредитної картки (від 12.01.2008р. та від 19.12.2011р.), з виписки по особовому рахунку, у сукупності і при порівнянні змісту даних документів, а також зі змісту позовної заяви та письмових пояснень позивача, суд дійшов наступних висновків:

Як зазначено у позові, відповідач на підставі укладеного договору від 12.01.2008р. №б/н отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки; тобто кінцевим строком повернення кредиту і остаточного розрахунку за даним договором і на його виконання настав разом з закінченням строку дії картки.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 12.01.2008 р. (в останньому полі, заповненому працівником банку) - за кредитним договором від 12.01.2008 р. № б/н відповідачу була видана кредитна картка № НОМЕР_2 і вона є основною карткою договору.

З відповідачем 12.01.2008р. було укладено договір про надання послуг - відкриття та обслуговування карткового рахунку і видачу кредитної картки, лімітованого строку дії. Як зазначив відповідач, строк дії виданої йому кредитної картки був визначений в один чи два роки. Перевірити правдивість даної інформації суд не має можливості, виходячи при розгляді даної справи лише з наданих доказів. Разом з тим, таке ствердження відповідача позивачем не спростовано. І після закінчення зазначеного строку дії картка була заблокована, іншої картки за даним договором відповідач не отримував, повністю розрахувавшись з банком. Дану обставину підтвердив представник позивача у письмових поясненнях. Після цього (вказаної позивачем дати - 14.07.2009р.) позивач протягом тривалого часу не мав претензій до клієнта, не пред'являв йому вимоги про повернення кредиту, стягнення заборгованості, в тому числі по кредиту, процентам, що також є доказом того, що за даним договором відповідач заборгованості не мав і не мав невиконаних грошових чи інших зобов'язань перед банком. Враховуючи, що всі зобов'язання сторони за укладеним договором виконали, в тому числі позичальник повністю розрахувався з кредитором, крім того, термін дії картки, на обслуговування якої і був укладений договір, закінчився, що виключало можливість подальшого користування нею, то слід дійти висновку, що після цього припинилось і надання кредитором кредитних коштів у межах визначеного кредитного ліміту. Тобто правовідносини між сторонами були вичерпані і остаточно припинені.

Встановлено, що 19.12.2011р. відповідач подав до банку анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та ознайомився з Тарифами банку.

В анкеті - заяві зазначено, що ОСОБА_1 бажає оформити на своє ім'я платіжну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом 5000 грн. У заяві також міститься інформація про те, що дана анкета - заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами уявляє собою договір про надання банківських послуг. Таким чином, дана заява може свідчити про укладення нового договору між сторонами. Той факт, що на підставі даної заяви відповідач отримав кредитну картку (нову), з вставленим на неї кредитним лімітом 1100грн. і у подальшому певний час користувався даною карткою і відповідно кредитом у межах ліміту, також доказує укладення нового договору. Разом з тим, позивач не довів, що дана заява є заявою на продовження дії попередньо укладеного у 2008році договору. чи є просто заявою на перевипуск картки за тим самим договором і за тим самим картковим рахунком. Дані ствердження позивач не довів і належних доказів на підтвердження того не представив. Інформація про те, що дана анкета - заява є заявою про перевипуск кредитної картки за кредитним договором № б/н від 12.01.2008 р., відсутня. Приєднані до даної анкети - заяви Умови і правила надання банківських послуг, про які зазначено в даній анкеті, позивачем не надані. У анкеті - заяві ОСОБА_1 від 19.12.2011 р. також міститься запис про те, що правильність і достовірність відомостей зазначених у заяві перевірено, а також здійснено ідентифікацію клієнта згідно правил про ідентифікацію клієнтів під час відкриття рахунків і виписки платіжних карток. У заяві відсутні відомості про номер кредитної картки, яка видана ОСОБА_1, що позбавляє суд можливості ідентифікувати надані позивачем відомості про рух по особовому рахунку, оскільки в ньому зазначено їх декілька. Тому суд виходить лише з тих відомостей, які міг встановити з наданих документів.

З додаткових пояснень позивача вбачається, що заборгованість у відповідача рахується з 08.11.2012р. Ніяких відомостей щодо того, за яким відкритим йому картковим рахунком виникла така заборгованість, позивач не надав.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що виписка надана за чотирма картковими рахунками: № НОМЕР_1 за період з 21.09.2012 р. по 19.08.2015 р., № НОМЕР_2 за період з 12.01.2008 р. по 31.03.2016 р., № НОМЕР_3 за період з 20.12.2011 р. по 09.03.2016 р., № НОМЕР_4 за період з 20.12.2011 р. по 08.02.2012 р., реферанс договору SAMDNS871, основна картка договору НОМЕР_2.

З розрахунку заборгованості і виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що транзакції по руху коштів на особовому рахунку відповідача, такі як зняття і зарахування коштів, після 08.11.2012 р. здійснювались за картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3, які не є основними кредитними картками за кредитним договором № б/н від 12.01.2008 р. і за відкритим картковим рахунком на підставі даного договору. З наданої виписки з особового рахунку видно, що транзакції з карткою № НОМЕР_2 не відповідають відомостям, наведеним у розрахунку заборгованості. Дані суперечності і невідповідності між вказаними документами, що стосуються користування картками і обслуговування карткових рахунків, доводять, що та сума заборгованості, яку просить стягнути позивач з відповідача, не виникла з договору, укладеного 12.01.2008р. і за відкритим на підставі цього договору картковим рахунком.

Враховуючи межі розгляду справи і надані докази, суд дійшов висновку, що підстав для стягнення вказаної позивачем заборгованості як заборгованості за договором, укладеним від 12.01.2008р. - як того просить позивач, в даному випадку нема.

В межах даної справи і з поданих доказів позивачем не доведено наявність у позивача вказаної заборгованості з підстав кредитних правовідносин, а всі інші питання суд не з,ясовує, враховуючи лише ті позовні вимоги , які заявлені, і межі розгляду справи.

Підстав для стягнення даної суми з інших підстав, або за умовами іншого, в тому числі і укладеного в 2011році договору, враховуючи позовні вимоги , суд також не вбачає.

Крім того, навіть якщо і розглядати зазначену позивачем заборгованість як заборгованість за кредитним договором, укладеним з ним у 2008році, який формально пролонгував свою дію лише з тої підстави, що жодна з сторін не писала заяву про припинення дії договору, то і у такому випадку з моменту настання у позивача права вимоги про стягнення як поточної так і простроченої заборгованості, пройшло більше року- тобто терміну,за закінченням якого стає питання про пролонгацію йог дії чи про припинення, оскільки у такому випадку (наявність боргу, не виконання і прострочення грошового зобов'язання) за умовами договору про надання банківських послуг, позивач мав право припинити його дію.

Крім того, з моменту настання у позивача права вимоги про стягнення заборгованості, пройшло значно більше трьох років, тобто позивачем за такими вимогами пропущено строк позовної давності, встановлений законом, що також є достатньою підставою для відмови у позові, враховуючи наявність заяви відповідача про застосування позовної давності і відсутність відповідного клопотання позивача про його поновлення, та відсутність будь-яких доказів на підтвердження наявності у позивача для того поважних причин.

Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, не піддаючи ці вимоги розширеному тлумаченню, розглядаючи справу лише на підставі наданих доказів, і враховуючи обов'язок позивача довести позовні вимоги та їх розмір, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позові.

Оскільки суд у позові відмовляє у позові, то відсутні підстави для відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 33, 204, 215, 221, 222 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 12 січня 2008 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова