АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4803/16 Справа № 182/4227/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участі секретаря: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа ОСОБА_7 про розірвання договорів, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим, розірвання договорів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 30 вересня 2005 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_6 отримала кредитні кошти у розмірі 44 800 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13% річних, з кінцевим терміном повернення 29 вересня 2015 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача за вказаним кредитним договором між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки б/н від 30 вересня 2005 року.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 своїх зобовязань за кредитним договором, станом на 8 травня 2015 року, утворилася заборгованість у розмірі 1 105 683,85 грн, яка складається із: заборгованість за кредитом - 25 029,90 доларів США, що еквівалентно 518 681 грн 10 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 23 124,90 доларів США, що еквівалентно 479 205 грн 74 коп., строкова заборгованість за кредитом - 1 905,00 доларів США, що еквівалентно 39 475 грн 36 коп., заборгованість за простроченими відсотками - 17 146,21 доларів США, що еквівалентно 355 311 грн 63 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 143 712 грн 83 коп., пеня за несвоєчасне повергнення відсотків - 86 524 грн 29 коп., заборгованість по комісії 1 454 грн, тому просили стягнути вказану заборгованість з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в солідарному порядку.

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 подала зустрічний позов, в якому просила розірвати кредитний договір №40/575/-5 від 30 вересня 2005 року укладений між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» та іпотечний договір від 30 вересня 2005 року.

Зустрічний позов обгрунтований тим, що вимоги банку про дострокове повернення кредиту є суттєвою зміною прав та обовязків відповідно до ст.652 ЦК України, на підставі якої можливе розірвання договору на вимогу однієї із сторін. Позивач мала намір отримати кредит в національній валюті, проте співробітниками банку було розяснено, що не вигідно отримувати кредит у гривні та банком запропоновано отримати кредит в доларах США. Оскільки в подальшому курс долара США по відношенню до гривні значно зріс, у неї відсутня можливість сплачувати кредит за умовами, передбаченими відповідним договором, тому просила розірвати кредитний договір, укладений між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» та іпотечний договір від 30 вересня 2005 року.

У листопаді 2014 року ОСОБА_7 звернувуся до суду із зустрічним позов, в якому просив визнати договір поруки, укладений 30 вересня 2005 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», таким, що припинив свою дію, розірвати кредитний договір від 30 вересня 2005 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 В обґрунтування зустрічного позову посилався на те, що договір поруки б/н від 30 вересня 2005 року, укладений між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», є припиненим на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки строк виконання основного зобовязання, невиконаного позичальником за кредитним договором від 30 вересня 2005 року настав 10 квітня 2009 року, проте банк не предявляв жодних вимог до нього із зазначеного часу. Крім того, курс долара США по відношенню до національної валюти значно зріс, що є підставою для розірвання кредитного договору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року позов публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк заборгованість за кредитним договором № 40/575-5 від 30 вересня 2005 року у розмірі 1 105 683 (один мільйон сто пять тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 85 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 518 681,10 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 355 311,63 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 143 712,83 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 86 524,29 грн., комісії у сумі 1 454,00 грн.

Стягнуто на користь публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк з ОСОБА_6, ОСОБА_7 в порядку розподілу судових витрат у сумі 3 654,00 грн., а саме: по 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.. 00 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, третя особа ОСОБА_7 про розірвання договорів відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, третя особа ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим, розірвання договорів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, просить змінити рішення суду першої інстанції і ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 про визнання договору поруки припиненим, не оскаржувалось останнім в апеляційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року залишено рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_6 про розірвання договорів без змін.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 вересня 2005 року між ОСОБА_6 та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», було укладенно кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 44 800 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків 13% річних, з кінцевим терміном повернення 29 вересня 2015 року.

В забезпечення виконання зобовязаня за кредитним договором 30 вересня 2005 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_7 укладено договір поруки.

Банк виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором та надав ОСОБА_6 кредитні кошти у розмірі 44 800 доларів США, що еквівалентно 226 240 грн.

ОСОБА_6 допущено невиконання умов кредитного договору від 30 вересня 2005 року, у звязку з чим, станом на 08 травня 2015 року, утворилася заборгованість у розмірі 53 283,62 доларів США, що еквівалентно 1 105 683 грн. 85 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом - 25 029,90 доларів CШA, що еквівалентно 518 681 грн. 10 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 23 124,90 доларів США, що еквівалентно 479 205 грн. 74 коп., строкова заборгованість за кредитом - 1 905,00 доларів США, що еквівалентно 39 475 грн. 36 коп., заборгованість за простроченими відсотками - 17 146,21 доларів США, що еквівалентно 355 311 грн. 63 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 143 712 грн. 83 коп., пеня за несвоєчасне повергнення відсотків - 86 524 грн. 29 коп., заборгованість по комісії - 1 454 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", суд першої інстанції виходив із того, що вимоги банку є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Така позиція є помилковою з таких підстав.

Банком поштою направлялися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 14 грудня 2010 року повідомлення з вимогою про сплату суми боргу за вищевказаним кредитним договором.

З кредитного договору від 30 вересня 2005 року, укладеного між банком та ОСОБА_6, вбачається строк його дії з кінцевим терміном повернення - 29 вересня 2015 року.

Згідно наданого банком розрахунку останню проплату за вказаним кредитним договором ОСОБА_6 здійснила 10 березня 2010 року.

З позовною заявою банк звернувся до суду 27 травня 2014 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті.

В ході розгляду справи, районним судом не було прийнято до уваги, що ОСОБА_6 наполягала на застосуванні наслідків спливу позовної давності, посилаючись на те, що сторони в договорі визначили обставини, при настанні яких змінюється строк виконання зобовязань позичальника (строк користування кредитом) за кредитним договором. Такі обставини настали 10 березня 2010 року (неналежне виконання позичальником своїх обовязків - своєчасно та в повному обсязі погашати кредит), строк виконання зобовязання за кредитним договором змінився і у позичальника виник обовязок щодо повного погашення кредитних коштів (повернути кредит) і сплатити інші передбачені договором суми до 9 травня 2010 року.

Сторони у пункті 4.5. договору визначили, що: у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених пп. 3.3.9., 3.3.10. цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). У разі настання обставин, визначених п.п. 3.2.3., 4.4., 4.5., 5.4. цього договору, термін надання та використання кредиту вважається таким що закінчився відповідно, позичальник зобовязаний повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за фактичний час користування кредитом та нараховані штрафні санкції» (п. 7.4. Договору кредиту).

Районний суд не прийняв до уваги доводи відповідача ОСОБА_6 стосовно того, що банк скористався своїм правом на дострокове повернення усієї суми кредиту, направивши на адресу позичальника та поручителя відповідні вимоги, чим змінив строк виконання основного зобовязання.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ч.1 ст.261 ЦК України.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст.261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові - ч.4 ст.267 ЦК України.

Пунктом 31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.20102 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам розяснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

За таких обставин, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову у звязку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року в частині задоволення позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та у задоволені цих позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: