22-ц/775/617/2016(м)
Головуючий у 1 інстанції Трегубенко С.В.
Категорія 53 Доповідач Мальцева Є.Є.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Лісового О.О., Ткаченко Т.Б.

секретар - Зливка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про встановлення факту трудових відносин та зобов'язання врахувати стаж роботи для призначення пенсії,

ВСТАНОВИЛА :

26.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області з позовною заявою до Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про встановлення факту його перебування в трудових відносинах з Донецьким АТП 11424 у якості водія 2 класу, контролера технічного стану авторемонтних майстерень, майстра 2 категорії авторемонтних майстерень в період з 22 листопада 1986 року по 12 липня 1990 року, а також, про зобов'язання відповідача врахувати даний стаж його роботи на підприємстві Донецького АТП 11424 з 22 листопада 1986 року по 12 липня 1990 року для призначення пенсії.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року у відкритті провадження по справі за позовом позивача до УПФУ в Першотравневому районі Донецької області про встановлення факту його перебування - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у трудових відносинах з Донецьким АТП 11424 у якості водія 2 класу, контролера технічного стану авторемонтних майстерень, майстра 2 категорії авторемонтних майстерень в період з 22 листопада 1986 року по 12 липня 1990 року, а також, зобов'язання відповідача врахувати стаж його роботи на підприємстві Донецького АТП 11424 у якості водія 2 класу, контролера технічного стану авторемонтних майстерень, майстра 2 категорії авторемонтних майстерень з 22 листопада 1986 року по 12 липня 1990 року для призначення пенсії та стягнення з відповідача на його користь понесені судові витрати - відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом порядку вирішення справи по суті, просив ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Зокрема зазначав, що він звертався до відповідача із архівними довідками з місця його роботи, однак останній відмовився їх приймати, оскільки вони не були належно оформлені, і саме тому ОСОБА_2 був змушений звернутись до суду із цивільним позовом з метою захисту своїх прав. Вказував, що суд при постановлені оскаржуваної ухвали не врахував, що позивач не оскаржує дії чи рішення суб'єкта владних повноважень, а лише просить суд встановити факт та зобов'язати вчинити певну дію, а саме зобовязати відповідача врахувати трудовий стаж для призначення пенсії.

У відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм апеляційного суду за № 1596.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області ОСОБА_3, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відкриття або відмову у відкритті провадження за цим позовом, суд першої інстанції, керуючись ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, зазначав, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до УПФУ в Першотравневому районі Донецької області про встановлення факту перебування у трудових відносинах і зобовязання вчинити певні дії, але такий спір повинен розглядатися в межах юрисдикції адміністративних судів, тому розгляд цієї справи в порядку цивільного судочинства здійснюватись не може.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитись.

Згідно з положеннями ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішення питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду, а саме розяснено, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

А у п.12 зазначеної Постанови роз'яснено, що суд може зокрема встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Статтею 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження стажу).

Пунктом 10 "Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років" передбачено, що рішення про результати розгляду заяви приймаються більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником.

З позовної заяви вбачається, що заявник звертався до УПФУ в Першотравневому районі Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком. Однак йому було відмовлено, оскільки в дублікаті трудової книжки дата заповнення не співпадає з записами про строк трудової діяльності. Уточнююча довідка про стаж роботи також не була прийнята Пенсійним Фондом у звязку із тим, що її форма не відповідає вимогам закону.

За таких обставин, враховуючи діючий порядок та отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі ст. 104 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 ст. 124 Конституції України ОСОБА_1 міг звернутися за захистом свого права в суд, але не із заявою про встановлення факту трудових відносин, що дають право призначення пенсії, а зі скаргою на дії або рішення органу ПФ України.

Однак рішення УПФУ заявник не оскаржував.

Тому, суд першої інстанції, розглянувши заяву, прийшов до правильного висновку щодо відмови у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1, оскільки така заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно вимог ст.312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без зміни, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального закону й скасуванню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Судді:

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6