Справа № 128/4242/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01 червня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Ганкіної І.А.

При секретарі: Шеванюк О.О.

Позивачі (вона ж відповідачі): ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Адвокаті Васильєвій І.В.

Відповідачі ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 за участю третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення розміру часток у майні колгоспного двору, визнання частки спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно;

за позовом:

ОСОБА_2 за участю третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про встановлення належної частки колгоспного двору та визнання права власності на частину будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, -

Встановив:

ОСОБА_1, за участю третіх осіб: ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 звернулася до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення розміру часток у майні колгоспного двору, визнання частки спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1, в с.Лаврівка, помер їхній батько ОСОБА_12. Після його смерті відкрилася спадщина на 100% будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є його дружина ОСОБА_2, сини ОСОБА_6, ОСОБА_4 та позивачка, - дочка спадкодавця. Спадкоємці ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, у визначений ст.1270 ЦК України строк, звернулися до нотаріальної контори з відповідними заявами, зокрема, ОСОБА_1 - з заявою про прийняття спадщини, а мати ОСОБА_2 та брат ОСОБА_4 - з заявами про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано 28.05.2013 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Рибаченко Г.Д. під реєстраційним номером 3-301. Брат позивачки ОСОБА_6 спадщину не прийняв. Згідно вказаному свідоцтву позивачка успадкувала 100% земельної ділянки площею 0,1935 га, кадастровий номер якої НОМЕР_1. Але видати свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок нотаріус відмовляється в зв'язку з тим, що спадковий будинок належав батькові - спадкодавцю ОСОБА_12 як голові колгоспного двору. Вказані обставини підтверджуються як свідоцтвом про право власності на будинок №74 від 27.06.89р., так і довідками сільради та виписками із погосподарських книг за 1986-2015р.р. по Лаврівській сільраді. Тому, для визначення розміру частки у спадковому майні, зокрема, в будинку, слід визначити розмір частки кожного члена колгоспного двору у майні двору Так, згідно виписки із погосподарської книги по Лаврівській сільраді Вінницького району за 1986 по 01.01.1991р.р., в колгоспному дворі, головою якого був ОСОБА_12, були зареєстровані наступні члени колгоспного двору: ОСОБА_12 - батько, голова двору, ОСОБА_2 - дружина, член двору, ОСОБА_6 - син, член двору, ОСОБА_15 - мати спадкодавця, член двору, - ОСОБА_16 - онука, член двору; ОСОБА_4 - син спадкодавця, член двору; ОСОБА_17 - невістка, член двору; ОСОБА_10 - внук, член двору; ОСОБА_9 - внук, член двору; ОСОБА_5 - невістка, член двору. Всього зареєстровано 10 членів двору.

Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст.112 ЦК УРСР). У відповідності до ст.123 ч.2 ЦК УРСР, розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Тобто розмір частки кожного члена колгоспного двору мав би становити 1/10. Разом з тим, роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.95 року №20 з подальшими змінами та доповненнями «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказують на те, що «положення ст. 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство.» Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: - право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору ( у цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Виходячи з вказаних норм права та роз'яснень Пленуму ВСУ, вважає, що ОСОБА_16, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як такі, що вибули з колгоспного двору- на інше постійне місце проживання та прикоротили зв'язки з колгоспним двором ще в 1989 році та своєчасно (на протязі 3-х років) не витребували своєї частки в майні колгоспного двору, відповідно до ст.126 ЦК УРСР втратили право на належну кожному з них частку у майні колгоспного двору.

Що стосується відповідача по справі ОСОБА_4 та членів його сім'ї - колишньої дружини ОСОБА_10 та дітей ОСОБА_9 і ОСОБА_10, то вони не дивлячись на те, що були зареєстровані як члени колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_12, у відповідності до закону (ст.120 ЦК УРСР) фактично не набули право на майно колгоспного двору, оскільки проживали в іншому місці, за іншою адресою, а тому ні своєю працею, ні коштами не приймали участі в веденні майна колгоспного двору, що розташований в АДРЕСА_1

Вказаний будинок побудували батьки позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 для ОСОБА_4 та його сім'ї, але в зв'язку з тим, що будинок до цього часу не

зданий в експлуатацію, відповідач ОСОБА_4 не має змоги в ньому

зареєструватися. Крім цього, відповідач ОСОБА_4 до цього часу не звертався в сільраду з заявою про видачу йому правовстановлюючого документу на його частку в майні колгоспного двору, оскільки знає про те, що з 1982р. він фактично був членом іншого двору, так як в будинку батьків зі своєю сім'єю не проживав. Таким чином, вважає, що вказані особи не набули права на майно колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_12 Тому станом на 01.01.1991 року згідно погосподарських книг по Лаврівській сільраді в колгоспному дворі, головою якого був ОСОБА_12, проживали і були прописані наступні члени колгоспного двору, які набули право на частку в майні колгоспного двору: ОСОБА_12 - голова двору, ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_15 - мати.

Враховуючи те, що згідно ст.123 ч.2 ЦК УРСР розміри часток в майні колгоспного двору є рівними, кожен з них набув право на 1/3 частки в майні колгоспного двору, зокрема в будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати ОСОБА_12 - ОСОБА_15. У відповідності до ст.4 постанови ВР України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування застосовуються щодо частки члена колгоспного двору в майні двору, починаючи з 1 липня 1990 року. Тому батько, ОСОБА_12, успадкував на підставі ст.549 ЦК УРСР, шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном, частку своєї матері ОСОБА_15 і таким чином розмір частки спадкодавця ОСОБА_12 в спірному будинку становив на день його смерті 1/3 + 1/3=2/3. Інша 1/3 частка будинку належить матері позивачки як члену колгоспного двору. Позивачка ОСОБА_1 вважає, що, як єдина спадкоємиця після смерті ОСОБА_12, має право на 2/3 частки будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1. Разом з тим, ОСОБА_1, просить суд при вирішенні питання про розподіл будинку визнати за нею право власності на всі 100% спірного будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд з наступних підстав. В даний час мати позивачки ОСОБА_2 залишилася одна. Ще при житті батька між членами сім'ї, була досягнута домовленість про те, що всі 100% будинку та земельна ділянка, що надана для будівництва будинку, господарських будівель і споруд, а також для ведення підсобного господарства, має належати позивачці по справі, в зв'язку з тим, що на протязі останніх 8 років вона опікується батьками та здійснює догляд за будинком і земельними ділянками, сплачує за надані комунальні послуги, тобто фактично, є власницею будинку. Враховуючи вказані обставини позивач за первинними вимогами просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 100% будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, а позивачка в свою чергу, згодна сплатити матері ОСОБА_2 грошову компенсацію за її частку як члена колгоспного двору в майні двору в розмірі 4000 гривень, про що свідчить її письмова заява на ім'я суду. На сьогоднішній день спір існує між позивачкою ОСОБА_1 та братом ОСОБА_4, який не дивлячись на викладені в позові обставини продовжує наполягати на тому, що він з 1982 року хоча не проживає в спірному будинку, разом з тим, не втратив зв'язок з колгоспним двором. Позивач за об'єднаним позовом, ОСОБА_2 за участю третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 звернувся з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про встановлення належної частки колгоспного двору та визнання права власності на частину будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1, в с.Лаврівка, помер її чоловік ОСОБА_12. Після його смерті відкрилася спадщина на 100% будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_12 були: ОСОБА_2 - дружина, сини ОСОБА_6, ОСОБА_4 та дочка спадкодавця - ОСОБА_1. Позивачка ОСОБА_2, та син ОСОБА_4, в передбачений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини, а дочка ОСОБА_1 - з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_12 Син ОСОБА_6 спадщину у відповідності до ст. ст. 1268-1269 ЦК України не прийняв. Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала 100% земельної ділянки площею 0,1935 га, кадастровий номер якої НОМЕР_1, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1, Вінницького району. Щодо спадкування будинку, то нотаріус відмовила дочці в оформленні спадщини в зв'язку з тим, що двір, головою якого був ОСОБА_12, відносився до категорії колгоспних. Тому, для визначення розміру частки у спадковому майні, зокрема, в будинку, слід визначити розмір частки кожного члена колгоспного двору у майні двору. Так, згідно виписки із погосподарської книги по Лаврівській сільраді Вінницького району за 1986 по 01.01.1991р.р., в колгоспному дворі, головою якого був ОСОБА_12, були зареєстровані наступні члени колгоспного двору: - ОСОБА_12 - батько, голова двору; - ОСОБА_2 - дружина, член двору; -ОСОБА_6 - син, член двору; - ОСОБА_15 - мати спадкодавця, член двору; - ОСОБА_1 - дочка; - ОСОБА_16 - онука, член двору; - ОСОБА_4 - син спадкодавця, член двору; - ОСОБА_17 - невістка, член двору; - ОСОБА_10 - внук, член двору; - ОСОБА_9 - внук, член двору; ОСОБА_5 - невістка, член двору. Всього зареєстровано 10 членів двору. Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст.112 ЦК УРСР). У відповідності до ст.123 ч.2 ЦК УРСР, розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Тобто розмір частки кожного члена колгоспного двору мав би становити 1/10. Виходячи з вказаних норм права та роз'яснень Пленуму ВСУ, позивач вважає, що ОСОБА_16, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як такі, що вибули з колгоспного двору на інше постійне місце проживання та прикоротили зв'язки з колгоспним двором ще в 1989 році та своєчасно (на протязі 3-х років) не витребували своєї частки в майні колгоспного двору, відповідно до ст.126 ЦК УРСР втратили право на належну кожному з них частку у майні колгоспного двору. Що стосується відповідача по справі ОСОБА_4 та членів його сім'ї - колишньої дружини ОСОБА_10 та дітей ОСОБА_9 і ОСОБА_10, то вони не дивлячись на те, що були зареєстровані як члени колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_12, у відповідності до закону (ст.120 ЦК УРСР) фактично не набули право на майно колгоспного двору, оскільки проживали в іншому місці, за іншою адресою, а тому ні своєю працею, ні коштами не приймали участі в веденні майна колгоспного двору, що розташований в АДРЕСА_1. Вказаний будинок побудували позивачка ОСОБА_2 з ОСОБА_12 для ОСОБА_4 та його сім'ї, але в зв'язку з тим, що будинок до цього часу не зданий в експлуатацію, відповідач ОСОБА_4 не має змоги в ньому зареєструватися. Крім цього, відповідач ОСОБА_4 до цього часу не звертався в сільраду з заявою про видачу йому правовстановлюючого документу на його частку в майні колгоспного двору, оскільки знає про те, що з 1982р. він фактично був членом іншого двору, так як в спірному будинку зі своєю сім'єю не проживав. Не звертається ОСОБА_4 і до суду з приводу визнання права власності на частку в майні колгоспного двору. Таким чином, вважає, що вказані особи не набули права на майно колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_12 Тому станом на 01.01.1991 року згідно погосподарських книг по Лаврівській сільраді в колгоспному дворі, головою якого був ОСОБА_12, проживали і були прописані наступні члени колгоспного двору, які набули право на частку в майні колгоспного двору: - ОСОБА_12 - голова двору; - ОСОБА_2 - дружина, позивачка по справі; - ОСОБА_15 - мати ОСОБА_12; Враховуючи те, що згідно ст.123 ч.2 ЦК УРСР розміри часток в майні колгоспного двору є рівними, кожен з них набув право на 1/3 частки в майні колгоспного двору, зокрема в будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати ОСОБА_12 - ОСОБА_15. У відповідності до ст.4 постанови ВР України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування застосовуються щодо частки члена колгоспного двору в майні двору, починаючи з 1 липня 1990 року. Тому чоловік ОСОБА_12, успадкував на підставі ст.549 ЦК УРСР, шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном, частку своєї матері ОСОБА_15 і таким чином розмір частки спадкодавця ОСОБА_12 в спірному будинку становив на день його смерті 1/3 + 1/3 = 2/3. Інша 1/3 частка будинку належить позивачу ОСОБА_2, як члену колгоспного двору. Таким чином позивач вважає, що її частка - частка члена колишнього колгоспного двору в майні двору складає 1/3, на яку просила б суд визнати за нею право власності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 за власним позовом позовні вимоги підтримала в зміненому обсязі та просить його задовольнити. Проти задоволення позову ОСОБА_2 не заперечує. Суду пояснила, що брат ОСОБА_4 після одруження у 1982р. вибув з будинку батьків і лише продовжував бути в ньому зареєстрований, але в будинку не проживав, вибувши на постійне місце проживання в с.Медвидку, де побудував для своєї сім»ї будинок, де тепер і проживає. Але даний будинок він в експлуатаію не здав і тому не знімався з реєстрації у будинку батьків. Власною працею він майно колгоспного двору не здобував і не підтримував, лише іноді як син допомогав матері, постійно проживаючи в с.Медвідка. Цю обставину не заперечили і бувша дружина відповідача та їх сини, які на майно даного двору не претендують, про що подали заяви. Таким чином право на частку в майні колгоспного двору мали лише їх бабуся ОСОБА_15, їх батько ОСОБА_12, якій після смерті матері успадкував частину ОСОБА_15 та мати ОСОБА_2 по 1/3 частці. Після смерті батька ОСОБА_12 майно батька успадувала лише ОСОБА_1 в 2/3 частини колгоспного двору, а решта належить до власності матері ОСОБА_2 Своє право на спадщину позивачка закріпити не може тому звернулася до суду.

Відповідач (вона ж позивач) ОСОБА_2 проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує, власний позов підтримує повністю, просить задоволити. Суду показала, що син ОСОБА_4 вибув з колгоспного двору в с.Медвідка на постійне місце проживаня з дружиною та сином. Після цього у будинку він не проживав, лише навідувався у гості. Проти позову доньки ОСОБА_1 не заперечила, свій позов просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, позов матері ОСОБА_2 визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно має збудовану врем»янку в с.Медвідка, де проживає, але не має наміру втрачати свою частку в майні колгоспного двору, так як приїздив до матері та допомогав їй, косив сіно, допомогав на городі. Зазначив, що в останне проживав у будинку в 1984 р., тому прав на частку в колгоспоному дворі не втратив. Просить позов ОСОБА_1 не задовільняти, проти задоволення позову ОСОБА_2 не заперечив.

Третя особа без самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, проти задоволення позову не заперечує, на майно колгоспного двору не претендує, справу просить слухати за її відсутності.

Третя особа без самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, проти задоволення позову не заперечує, на майно колгоспного двору не претендує, справу просить слухати за його відсутності.

Третя особа без самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, проти задоволення позову не заперечує, на майно колгоспного двору не претендує, справу просить слухати за її відсутності.

Третя особа без самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_17 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, проти задоволення позову не заперечує, на майно колгоспного двору не претендує, справу просить слухати за її відсутності.

Третя особа без самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, проти задоволення позову не заперечує, на майно колгоспного двору не претендує, справу просить слухати за його відсутності.

Третя особа без самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_10 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, проти задоволення позову не заперечує, на майно колгоспного двору не претендує, справу просить слухати за його відсутності.

Третя особа без самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_11 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, проти задоволення позову не заперечує, на майно колгоспного двору не претендує, справу просить слухати за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_12 в с. Лаврівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.07.2011 року виданого виконкомом Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 9).

Факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_12 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 30.01.1957 року (а.с.10).

Зміна прізвища позивачки з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 14.09.1975 року (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва № 74 від 27.06.1989 року про право власності на когоспний двір, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить голові колгоспного двору - ОСОБА_12 (а.с.11).

Згідно довідки № 492 від 10.08.2015 року виданою виконкомом Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області гр. ОСОБА_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 однак з 1982 року по даний час поживає в АДРЕСА_1 (а.с.16).

З Акту від 16.02.15р., який складено за участю депутатів Лаврівської сільради свідчить про те, вбачається, що сім'я ОСОБА_17 та ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу, починаючи з 28.01.1986 р. по 28.11.1997 р. були зареєстровані в АДРЕСА_1 разом з дітьми, але фактично в даному господарстві не проживали, так як проживали в АДРЕСА_2, в господарстві батьків ОСОБА_17 (а.с.17). Свою частку майна в майні колгоспного двору не витребовували, згідно заяв поданих до суду на виділ частки не вимагають.

Актом від 27.03.15р., що складений за участю депутатів Лаврівської сільради, підтверджується, той факт, що, починаючи з 1982р. і по даний час ОСОБА_4 постійно проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 (а.с.18).

Згідно довідки № 131 від 20.02.2015 року виданою виконкомом Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, господарство за адресою: АДРЕСА_1 згідно із виписками з погосподарської книги за 1991 -1995 роки, відносилося до категорії «колгоспного двору» (а.с.27).

Згідно виписки із погосподарської книги по Лаврівській сільраді Вінницького району за 1986 по 01.01.1991р.р., в колгоспному дворі, головою якого був ОСОБА_12, були зареєстровані наступні члени колгоспного двору: ОСОБА_12 - батько, голова двору, ОСОБА_2 - дружина, член двору, ОСОБА_6 - син, член двору, ОСОБА_15 - мати спадкодавця, член двору, - ОСОБА_16 - онука, член двору; ОСОБА_4 - син спадкодавця, член двору; ОСОБА_17 - невістка, член двору; ОСОБА_10 - внук, член двору; ОСОБА_9 - внук, член двору; ОСОБА_5 - невістка, член двору. Всього зареєстровано 10 членів двору (а.с.19-26).

Мати спадкодавця ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 і єдиним спадкомцем, що успадкував майно після її смерті, прийнявши його в фактичне володіння був ОСОБА_12, як спадкоємець 1 черги за законом.

Інших спадкоємців у ОСОБА_15 не має. Заповіт не вчинявся. Доказу зворотнього не подано.

Відповідно до довідки № 132 від 20.02.2015 року виданою виконкомом Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, спадкодавець ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно з дня народження і по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст.112 ЦК УРСР).

У відповідності до ст.123 ч.2 ЦК УРСР, розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Тобто розмір частки кожного члена колгоспного двору мав би становити 1/10.

Разом з тим, роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.95 року №20 з подальшими змінами та доповненнями «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказують на те, що «положення ст. 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство.»

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: - право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні.

Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору ( у цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Виходячи з вказаних норм права та роз'яснень Пленуму ВСУ, вбачається, що ОСОБА_16, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як такі, що вибули з колгоспного двору - на інше постійне місце проживання та прикоротили зв'язки з колгоспним двором ще в 1989 році та своєчасно (на протязі 3-х років) не витребували своєї частки в майні колгоспного двору, відповідно до ст.126 ЦК УРСР втратили право на належну кожному з них частку у майні колгоспного двору.

На частку в майні колгоспного двору вони не претендують про що подали суду заяви.

ОСОБА_17, ОСОБА_9, ОСОБА_10, подали до суду заяви про відсутність претензій щодо частки в майні колгоспного довру. Судом є встановлена та обставина, що в спірному колгоспному дворі вказані особи були лише зареєстровані, але з 1986р. проживали в АДРЕСА_2 у батьків ОСОБА_17, що підтверджується актом від 16.02.15р., який складено за участю депутатів Лаврівської сільради свідчить про те, вбачається, що сім'я ОСОБА_17 та ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу, починаючи з 28.01.1986р. по 28.11.1997р. були зареєстровані в АДРЕСА_1 разом з дітьми, але фактично в даному господарстві не проживали, так як проживали в АДРЕСА_2, в господарстві батьків ОСОБА_17 (а.с.17).

Актом від 27.03.15р., що був складений за участю депутатів Лаврівської сільради, підтверджується, той факт, що, починаючи з 1982р. і по даний час ОСОБА_4 постійно проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 (а.с.18).

Таким чином станом на квітень 1991р. право на колгоспну частку мали наступні члени колгоспного двору: ОСОБА_12 - голова колгоспного двору; ОСОБА_2 - дружина ОСОБА_12 та мати голови колгоспного двору - ОСОБА_15

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Тому, виходячи з зазначеного частка кожного з вищевказаних членів колгоспного двору складала по одній третій частці.

Таким чином позов ОСОБА_1 в частині визначення наступних часток у майні колгоспного двору за ОСОБА_12, ОСОБА_2 та ОСОБА_19 по одній третій частці є доведеним та таким, що підлягає до задоволення.

Є доведеним і позов ОСОБА_2 за яким вона просить визначити за нею право на 1/3 частки в майні колгоспного двору та визнанні за нею права вланості на 1/3 частину майна колгоспного двору.

Щодо позову ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на 2/3 частини колгоспного двору, суд враховує, що є встановленою та обставину, що після смерті ОСОБА_15 її спадкова частка в будинку складала 1/3 частину майна колгоспного двору. Вказану частку успадкував син померлої - ОСОБА_12 в порядку спадкування за законом, прийнявши спадшину у оперативне управління майном за ст.549 УК УРСР, що діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_15

Після його смерті до спадкової частки увійшла успадкована ним після смерті матері 1/3 частки в майні колгоспного двору та власна частка померлого у майні колгоспного двору того ж розміру. Загальний розмір частки спадкодавця у майні колгоспного двору таким чином склав 2/3 частки.

Після смерті ОСОБА_12 до нотаріальної контори за прийняттям спадщини звернулася ОСОБА_1, яка отримала відповідне свідоцтво про право власності на земельні ділянки 28.05.2013р., Інші спадкоємці ОСОБА_2, дружина спадкодавця та сини спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заяву про прийняття спадщини не подавали, та разом з спадкодавцем на момент смерті не проживали.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

За ст. 1217 ЦК України, спадкування проводиться за заповітом чи за законом.

Спадщина за ст. 1268 ЦК України, приймається на протязі 6 місяців з моменту відкриття спадщини, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до відповідного нотаріального органу або підтвердженням факту того, що спадкоємець, постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тому, суд також вважає доведеним факт того, що спадкомцем який прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_12 є саме ОСОБА_1 і спадкова частка складається з належних за життя спадкодавцю ОСОБА_12 2/3 частини колгоспного двору, що складається з житлового будинку с відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1

В зв»язку з зазначеними суд вважає позовні вимоги позивачів доведеними та такими, що підлагають до задоволення.

Стягнення судових витрат позивачі не вимагають.

Керуючись ст.ст.316,317,321,328,1216-1223,1258,1259,1261,1268-1269 ЦК України, ст.ст.11,15,59,60,203,209,213,214,223 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Встановити, що розмір частки в майні колгоспного двору, що складається з житлового будинку с відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 складала 1/3 частку; у ОСОБА_15, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_6 складала 1/3 частку.

Визнати, що частка спадкового майна, що залишилася після смерті ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 2/3 частки: а саме, 1/3 частка належна йому в майні колгоспного двору та 1/3 частка набута в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_15, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_6 як спадкоємцем першої черги за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частки будинку с відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Встановити, що розмір належної ОСОБА_2 частки майна колгоспного двору, що складається з житлового будинку с відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 складає 1/3 частку.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку майна колгоспного двору, що складається з житлового будинку с відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 діб з моменту винесення рішення.

Суддя: