АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/8448/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2 та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-1143 від 01 лютого 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (далі по тексту - ПАТ «КБ «Надра») заборгованості у розмірі 849 378,21 грн.

Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року ВП №4740121.

Не погодившись із такою ухвалою суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати. Зазначає, що зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_5 на сьогодні не виконанні, заборгованість не погашена, а визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню може призвести до неможливості фактичного виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

В суді апеляційної інстанції Пересада Б.О. в інтересах ПАТ «КБ «Надра» апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

В судове засідання ОСОБА_2, ОСОБА_5 не з'явились, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 травня 2011 року Оболонським районним судом м. Києва було ухваленорішення за позовом ПАТ «КБ Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т.1, а.с.55).

На виконання вказаного рішення суду, Оболонським районним судом м. Києва 01 лютого 2012 року було видано виконавчий лист № 2-1143 про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 849 378,21 грн. (т.1, а.с.170).

У зв'язку з пропуском стягувачем строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання, 29січня 2013 року ПАТ «КБ «Надра» звернулось до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання(т.1, а.с.168-169).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2014 рокузадоволено заяву ПАТ «КБ «Надра» та поновленопропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого документу від 01 лютого 2012 року № 2-1143 по стягненню заборгованості з ОСОБА_2 (т.1, а.с.186).

ПАТ «КБ «Надра» пред'явило виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на свою користь заборгованості до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, в зв'язку з чим державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 47401211 із виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року було скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2014 року про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та направлено питання на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1, а.с.216-218).

02 грудня 2014 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва було відмовлено ПАТ «КБ «Надра» в поновленні строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання (т.1, а.с.234).

В березні 2016 року ОСОБА_2 порушила перед судом питання про визнання виконавчого листа №2-1143, виданого Оболонським районним судом м. Києва 01 лютого 2012 року, таким, що не підлягає виконанню (т.2, а.с.76-77).

28 березня 2016 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва задоволено заяву ОСОБА_2, визнано виконавчий лист №2-1143 від 01 лютого 2012 року таким, що не підлягає виконання та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року № 4740121.

При цьому, постановляючи ухвалу, суд виходив з того, що виконавчий лист не може виконуватись в зв'язку зі скасуванням ухвали суду про поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання, на підставі якої було відкрито виконавче провадження.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2, остання заявляла вимоги лише про визнання виконавчого листа №2-1143, виданого Оболонським районним судом м. Києва 01 лютого 2012 року, таким, що не підлягає виконанню, вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року № 4740121 у вказаній заяві відсутні.

Разом з тим, визнаючи виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та скасовуючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року №4740121, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права вийшов за межі заявлених вимог.

Таким чином, судом допущено порушення норм процесуального права, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з передачею питання на новий розгляд.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що зобов'язання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не виконані до теперішнього часу, заборгованість не погашена, наявність обов'язку боржників не відпала.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов'язковим до виконання.

Виконавчі листи зумовлюють сутність виконавчого провадження, в якому матеріальні права, встановлені судом, знаходять свою примусову реалізацію. Виходячи з підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які визначені ч. 4. ст.369 ЦПК та пов'язані, насамперед, з відсутністю матеріального обов'язку в боржника, сутність цієї процедури, насамперед, треба шукати в питанні співвідношення виконавчого процесу та матеріального права, що підлягає захисту.

В свою чергу, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, взагалі може призвести до неможливості фактичного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Через визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов'язане і з питанням законної сили судового рішення, одним з проявів якої є реалізованість судового рішення. При винесенні судового рішення всі матеріально-правові юридичні факти, що мають значення для справи та існують на момент його винесення, враховуються судом. У разі їх неврахування рішення суду може вважатися незаконним та може бути переглянуте у встановленому законом порядку. За загальним правилом рішення суду не є юридичним фактом матеріального права, а тягне лише процесуальні наслідки.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не ставить і не повинне ставити під сумнів законність рішення суду виходячи з ознаки стабільності судового рішення.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод ( далі по тексту - Конвеція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду" (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль