Провадження № 2/760/2031/16
У Х В А Л А

13 грудня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.,

з участю секретаря - Слободянюк А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання відповідачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

22.07.2015 позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

В ході судового розгляду справи, відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулися до суду з клопотанням про закриття провадження у даній справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 205 ЦПК України, з огляду на те, що інформація, яку позивач просить визнати недостовірною, не може бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства тому, що ця інформація міститься, зокрема, у судових рішеннях і була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом, а саме по справі № 757/18800/14-ц, категорія 47, яка розглядалась Печерським районним судом м Києва 19.09.2014 (з наступними оскарженнями в апеляційному суді м. Києва та Вищим ССУ), по справі № 527F8436/13 до протоколу судового засідання від 23.10.2013, що надіслані електронною поштою до Суду першої інстанції Мюнхена та по справі № 33 UF 949/14 від 13.10.2014, що надіслані електронною поштою до Вищого земельного суду Мюнхена.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, яка озвучила дане клопотання, в судовому засіданні 13.12.2016 підтримали вказану заяву та просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_5 заперечував проти заводоволення вказаної заяви, посилаючись на відсутність правових підстав для закриття провадження в даній справі. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши клопотання, думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у порядку цивільного чи господарського судочинства не

можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та

інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру.

Інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Судом встановлено, що 22.07.2015 позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. Предметом спору є визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує особисті немайнові права позивача, ганьбить його гідність, честь і ділову репутацію, інформація поширена відповідачем: 1) 30.09.2013 під час співбесіди в Головному управлінні юстиції у м. Києві; 2) в письмових поясненнях по справі № 527F8436/13 до протоколу судового засідання від 23.10.2013, що надіслані електронною поштою до Суду першої інстанції Мюнхена; 3) в письмових поясненнях від 13.10.2014, що надіслані електронною поштою до Вищого земельного Суду Мюнхена по справі № 33 UF 949/14.

Таким чином, інформація, яку позивач просить визнати недостовірною, була поширена позивачем 30.09.2013 під час співбесіди в Головному управлінні юстиції у м.Києві та міститься в письмових поясненнях ОСОБА_1 надісланих нею електронною поштою до Суду першої інстанції Мюнхена у справі № 527F8436/13 та Вищого земельного Суду Мюнхена по справі № 33 UF 949/14.

Між тим, з досліджених в ході розгляду справи, рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2014 у справі № 757/18800/14-ц та ухвали ВССУ від 10.06.2014, а також інших документах, які є в матеріалах цивільної справи, не вбачається, що інформація, яку позивач просить визнати недостовірною, що зазначена в адресованих суду заявах ОСОБА_1, була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, або була доказом у справі, а так само була предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

За таких обставин, враховуючи, що інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації (за певним виключенням,до якого інформація розповсюджена позивачем не відноситься), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у даній справі, з підстав наведених представником відповідача у її заяві.

Враховуючи обставини викладені вище, керуючись ст. 205 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Лазаренко