Справа № 686/4403/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі - продажу квартири дійсним та визнання права власності посилаючись на те, що через відмову нотаріуса щодо укладення угоди про придбання квартири АДРЕСА_1 так, як не працювали Державні реєстри інформаційної мережі Міністерства юстиції України тому був позбавлений можливості укласти нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу квартири.

У судове засідання позивач не з'явився проте, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач .у судове засідання не з'явився проте, направив до суду заяву у якій визнає позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу 17 листопада 2000 року придбав в ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

З даних розписки ОСОБА_2 від 01 жовтня 2013 року судом вбачається, що останній отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 320 тис. грн., за продаж вище зазначеної квартири.

Положеннями викладеними у чинному Цивільному кодексі України визначено, що способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ст. 16 Цивільного кодексу України та не передбачають такий спосіб судового захисту як визнання договору неукладеним, тому предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Виходячи зі змісту ст.ст. 218, 220 ЦК України, недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину робить такий правочин нікчемними, якщо він відповідно до чинного законодавства підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210 та ст. 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Зазначена правова позиція наведена у рішенні Верховного Суду України по справі №6-14739св09 від 07 квітня 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи з наведених приписів закону враховуючи, що позивачем не надано доказів, що відповідач по справі ухилявся від нотаріального посвідчення договору крім цього, відповідач не заперечував проти позову та повністю його визнав тому суд вважає, що обставини, які утруднювали чи робили неможливим посвідчення цього договору нотаріально у встановленому законом порядку, відсутні тому в задоволені позову слід відмовити .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Стефанишин