РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про порушення честі та гідності особи, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та згідно уточненої позовної заяви від 17.02.2016 р. просить зобовязати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, а саме: висловлювання на його адресу: «він їх (ОСОБА_5 та ОСОБА_6) не утримує» шляхом публічного щирого вибачення в залі суду, а також офіційним письмовим спростуванням зазначеної негативної інформації, яке направити до Приморського районного суду м. Одеси; стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі - 15000 гривень; стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду у розмірі - 15000 гривень; стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду у розмірі - 65000 гривень; всі судові витрати по справі покласти порівну на відповідачів.

При цьому посилається на те, що 27.04.2015 року відповідачами було подано до Приморського районного суду м. Одеси письмове заперечення на позовну заяву (справа № 522/103/15-ц) та додатками до неї на 30 аркушах. 19.06.2015 року Приморський районний суд м. Одеси надав йому копію даного письмового заперечення, в якому відповідачі розповсюдили негативну неправдиву інформацію щодо нього, а саме вказали на сторінці № 2 в абзаці 4 «... він їх не утримує». В значенні за контекстом речення відповідного заперечення вбачається, що відповідачі звинуватили його в неутриманні малолітніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а саме: «... ОСОБА_1 бачив дітей в квітні 2011 року, він не приймає участі у їх житті, їх не утримує».

Дана неправдива інформація була розповсюджена шляхом направлення письмового заперечення в Приморський районний суд м. Одеси по справі № 522/103/105-ц за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітніх: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс Порто Франківський», Одеська обласна адміністрація Служби у справах дітей, прокуратура Приморського району м. Одеси, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору піднайму житлового приміщення та визнання за малолітніми права користування житлом на правах членів сімї. Також неправдива інформація була розповсюджена всім учасникам процесу а саме: Одеській обласній адміністрації Службі у справах дітей, Комунальному Підприємстві «ЖКС Порто-Франківський», Прокуратурі Приморського району м. Одеси шляхом направлення копій даного заперечення на адресу державних та комунальних органів.

Малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 він утримує. Доказом цього є безліч щомісячних платіжок сплати коштів в рахунок аліментів та значна сума коштів, що знаходиться на особистих рахунках дітей. Дані кошти має право знімати на утримання малолітніх їх мати - відповідачка ОСОБА_4 Відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 він взагалі не знає.

Зазначена недостовірна інформація, поширена відповідачами є такою, що порушує його особисті немайнові права - честь та гідність які охороняються Конституцією України та цивільним законодавством. В звязку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, вважає його небгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надали суду заперечення на позовну заяву, в якій також просять розглянути справу за їх відсутністю.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2009 р., який було розірвано рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 24.01.2013 р.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

(а.с. 11, 12)

14.10.2011 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір про сплату аліментів на дитину, а саме на доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який було посвідчено державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 3-1272.

Відповідно до п. 2 Договору ОСОБА_1 зобовязався сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 7000 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

Згідно п. 3 вказаного Договору аліменти повинні сплачуватися ОСОБА_1 щомісячно не пізніше двадцятого числа поточного місяця шляхом перерахування визначеної суми на особистий рахунок ОСОБА_4 відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк».

(а.с. 72)

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16.12.2013 року з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 стягнута заборгованість по аліментам на неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, що утворилась за договором про сплату аліментів на дітей від 14 жовтня 2011 року за період з 21 червня 2012 року по 20 травня 2013 року в розмірі 65000 гривень, та пеню за несвоєчасне виконання зобовязань по сплаті аліментів на неповнолітніх дітей за той же період в розмірі 19333 гривень.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 квітня 2014 року з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 стягнута заборгованість по аліментам на неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, що утворилась за договором про сплату аліментів на дітей від 14 жовтня 2011 року за період з 21 грудня 2011 року по 13 червня 2012 року в розмірі 42000 гривень, та пеню за несвоєчасне виконання зобовязань по сплаті аліментів на неповнолітніх дітей за той же період в сумі 3000 гривень.

(а.с. 73 76, 77 80)

Як вбачається з мотивувальної частини вказаних рішень ОСОБА_8 порушив свій обовязок утримувати малолітніх дітей, передбачений ст. 180 СК України та в порушення ст. 526 ЦК України належним чином не виконує договірні обовязки, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів з 21 грудня 2011 року, яка в подальшому і була стягнута за рішеннями суду.

Згідно довідок Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про неотримання аліментів за № 5976 від 28.04.2015 р. та № 17203 від 08.06.2015 року ОСОБА_4 за період з 05.11.2014 року по 08.06.2015 року не отримувала аліменти з ОСОБА_8 у звязку з тим, що боржник ухиляється від сплати аліментів згідно з виконавчим листом №522/18053/13-ц від 04.02.2014 року, який виданий Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 заборгованості по аліментам на неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, що утворилася за договором про сплату аліментів на дітей від 14 жовтня 2011 року за період з 21 червня 2012 року по 20 травня 2013 року в розмірі 65000 гривень.

Відповідно довідки Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про неотримання аліментів за №17202 від 04.06.2015 р. ОСОБА_4 за період з 08.04.2015 року по 08.06.2015 року не отримувала аліменти з ОСОБА_8 у звязку з тим, що боржник ухиляється від сплати аліментів згідно з виконавчим листом №522/8591/12 від 26.05.2014 року, який виданий Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 заборгованості по аліментам на неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, що утворилася за договором про сплату аліментів на дітей від 14 жовтня 2011 року за період з 21 грудня 2011 року по 13 червня 2012 року в розмірі 42000 гривень.

(а.с. 81 83)

Також в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 522/103/15 за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітніх: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору піднайму житлового приміщення та визнання за малолітніми права користування житлом на правах членів сімї, за участі третіх осіб Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський», Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації, прокуратури Приморського району м. Одеси, ОСОБА_4.

(а.с. 91 - 92)

По вказаній справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 27.04.2015 р. було подано письмові заперечення на позовну заяву.

Як зазначено у зазначених запереченнях «ОСОБА_1 бачив дітей в квітні 2011 року, він не приймає участі у їх житті, їх не утримує ...».

(а.с. 5 8)

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, зазначивши в запереченнях по справі № 522/103/15 за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітніх: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору піднайму житлового приміщення та визнання за малолітніми права користування житлом на правах членів сімї, за участі третіх осіб Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський», Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації, прокуратури Приморського району м. Одеси, ОСОБА_4, що ОСОБА_1 не утримує дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідачі керувалися фактами, що були встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, а також довідками відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1 у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру.

Інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою предявленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Таким чином, суд вважає, що посилання відповідачів, зазначені в їх запереченнях на позов по справі № 522/103/15 за позовом ОСОБА_1, щодо невиконання ОСОБА_1 своїх зобовязань по утриманню неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 не містять інформації що ганьбить честь та гідність позивача.

Оскільки не має підстав для визнання інформації такою, що принижує честь та гідність ОСОБА_1, то суд вважає що відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди, оскільки остання вимога може ґрунтуватися лише на доведеності першої.

Керуючись ст.ст. 23, 277 ЦК України, ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про порушення честі та гідності особи відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

05 липня 2016 року