Справа № 495/9030/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину спадкового майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину спадкового майна та уточнивши свої позовні вимоги просить суд:

- встановити факт прийняття спадщини у вигляді права на земельну ділянку (пай) розміром 3,8 у.к.га, яка розташована на землях колишнього КСГП «Правда» с. Володимирівка Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 27.09.1996 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_2, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року спадкодавця ОСОБА_3;

- розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях по ? частині земельної ділянки (пай) розміром 3,8 у.к.га, яка розташована на землях колишнього КСГП «Правда» с. Володимирівка Білгород-Дністровського району Одеської області, яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року спадкодавця ОСОБА_3;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки (пай) розміром 3,8 у.к.га, яка розташована на землях колишнього КСГП «Правда» с. Володимирівка Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 27.09.1996 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_2, яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року спадкодавця ОСОБА_3.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що спадкодавець ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, доводився їй рідним дідусем по лінії батька та на момент смерті вони проживали в одному будинку, що розташований по АДРЕСА_1 Дід ОСОБА_3 тяжко хворів та не міг сам себе забезпечувати, тому догляд за ним здійснювала ОСОБА_1 з матір'ю, купували ліки, їжу, фізично допомагали та після його смерті провели поховання за власні кошти.

В той же час, як наголошує ОСОБА_1, донька діда та сестра її батька - ОСОБА_2, разом з ними не мешкала, не цікавилася станом здоров'я батька, не надавала матеріальної і фізичної допомоги, не понесла витрати на поховання.

Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5, після розлучення з її матір'ю в 2008 році переїхав до м. Ізмаїл, а в 2012 році письмово відмовився від прийняття спадщини ОСОБА_3 на користь доньки - ОСОБА_1, на думку якої вона має повне право отримати ? частину спадщини, оскільки після смерті діда фактично прийняла спадщину, отримувала орендну плату за земельну ділянку.

З зустрічними позовними вимогами до суду звернулась ОСОБА_2 та просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 3,8 у.к.га, яка розташована на землях колишнього КСГП «Правда» с. Володимирівка Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 27.09.1996 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_2.

При цьому, ОСОБА_2 вказує на те, що після смерті батька - ОСОБА_3, а саме 14.10.1999 року вона написала заяву про прийняття спадщини. В той же час, її брат - ОСОБА_5 - батько ОСОБА_1, не прийняв спадщину після смерті їхнього батька, оскільки на момент смерті останнього ОСОБА_5 проживав за іншою адресою - АДРЕСА_2, а покійний - по АДРЕСА_1. Таким чином, на думку ОСОБА_2 вона прийняла спадщину, а її брат ОСОБА_5, який проживає з нею в м. Ізмаїл з 2008 року, не прийняв спадщину після смерті батька.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали свої уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

ОСОБА_2, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відео конференції через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області, заперечувала проти задоволення позовних вимог своєї племінниці ОСОБА_1 та просила суд задовольнити її вимоги.

Представник Володимирівської сільської ради у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу за позовом ОСОБА_1 розглянути за їх відсутності, з позовними вимогами згодні та претензій сільська рада не має.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін та присутніх свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 27.09.1996 року ОСОБА_3 був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 12.09.1996 року, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_6.

ОСОБА_2 - позивач за зустрічним позовом, та ОСОБА_5 є рідними дітьми ОСОБА_3, що підтверджується матеріалами справи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 видане Володимирівською сільською радою, актовий запис № 19. Після його смерті відкрилась спадщина зокрема на вищезазначену земельну частку (пай).

Суд повністю погоджується з наголошеннями сторін стосовно того, що спір який виник між ними щодо спадкового майна, регулюється нормами цивільного права чинними на момент відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У відповідності до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно з ч. 3 ст.. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Таким чином, встановлений законодавством принцип дії актів цивільного законодавства у часі чітко визначає яким саме цивільно - правовим актом суд повинен керуватися при вирішення даної справи.

Так, положенням статей 524-525 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Таким чином, враховуючи відсутність заповіту померлого ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина за законом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст.. 529 ЦК в редакції 1963 р).

Відповідно до статей 548-549 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

02.07.2015 року Володимирівська сільська рада видала Довідки № 335 та № 336, згідно з якими померлий спадкодавець ОСОБА_3 з 21.02.1959 року по день своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. За цією ж адресою на день смерті спадкодавця був зареєстрований його син - ОСОБА_5.

08.12.2015 року Володимирівська сільська рада надала іншу Довідку за № 762, відповідно до якої, ОСОБА_3 був зареєстрований АДРЕСА_2 але до дня смерті проживав біля невістки ОСОБА_7 - дружина сина ОСОБА_5 та мати позивача ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 згідно акту опитування № 2 від 20.11.2015 року, в матеріалах справи наявний.

З огляду на викладене, враховуючі положення вищезазначеної норми (ст.. 549 ЦК України 1963 року) суд вважає, що факт прийняття спадщини сином померлого - ОСОБА_5, відбувся, оскільки саме син після його смерті фактично прийняв у своє володіння майно батька. Крім того, на момент смерті спадкодавця його син - ОСОБА_5 проживав в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 та лише в 2008 році вони розлучилися.

Одночасно, матеріалами та обставинами справи, судом встановлено, що донька померлого - ОСОБА_2, також прийняла спадщину після смерті батька, точніше відбувся факт прийняття (п.2 ч.1 ст. 549 ЦК України 1963 року) без подальшого оформлення цього права. Так, з матеріалів спадкової справи, що були надані на запит суду, вбачається, що спадкова справа № 373/99 до майна померлого ОСОБА_3 була відкрита за заявою ОСОБА_2, яку вона подала до Шостої одеської державної нотаріальної контори 14.10.1999 року.

Таким чином, позовні вимоги доньки спадкодавця ОСОБА_2 обґрунтовані та доведені, однак лише в частині ? долі спадкового майна, оскільки інша частина спадкового майна прийнята так само сином спадкодавця - ОСОБА_5.

Разом з тим, 24.05.2012 року ОСОБА_5 подав заяву до Білгород-Дністровської районної державно нотаріальної контори Одеської області, реєстровий № 23, згідно з якою від належного йому спадкового майна після смерті ОСОБА_3 відмовився на користь своєї доньки - ОСОБА_1.

Суд також бере до уваги показання свідків, які були опитані в судовому засіданні за клопотанням позивача ОСОБА_1

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_8 пояснила, що вона тривалий час була сусідкою покійного ОСОБА_3 Донька померлого ОСОБА_3 ОСОБА_2 разом із своїм чоловіком не проживала разом із своїм покійним батьком ОСОБА_3, не допомагали йому. Коли ОСОБА_3 помер, його поховання здійснювала ОСОБА_9, мати позивачки, і дотепер прибирає його могилку. ОСОБА_2 вона бачила лише на похоронах ОСОБА_3, після цього жодного разу не бачила, вона вже приблизно 40 років проживає в іншому місті. Увесь час разом із ОСОБА_3 проживала ОСОБА_9, мати позивачки ОСОБА_1,ОСОБА_1, та їх бабуся.

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_2 вона знає, однак, бачила її лише на похоронах її батька - ОСОБА_3 Також пояснила, що покійний ОСОБА_3 проживав разом із своїм сином ОСОБА_11, матір'ю позивачки ОСОБА_10 - ОСОБА_9, та ОСОБА_10.

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_12 пояснила, що вона усе своє життя проживає у с. Чистоводне, добре знає сторін у справі. ОСОБА_2 вона не бачила дуже тривалий час, вона не приїжджала, не допомагала своєму батькові. Похорони здійснювала мати позивачки.

Згідно ч.1-2 ст.. 5 ЦК України (2004 року), акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст.. 1265 ЦК України 2004 року).

Тобто, Цивільним кодексом 2004 року, який діяв в 2012 році та чинний по сьогоднішній день встановлена можливість спадкоємця першої черги - ОСОБА_5, відмовитись від своєї частки спадщини на користь спадкоємця іншої черги - ОСОБА_1 - родичка спадкодавця яка входить до спадкоємців п'ятої черги.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, надавши правову оцінку всім представленим доказам, які встановлюють дійсні обставини справи та враховуючи наявність вимог обох сторін, суд вважає за необхідне задовольнити частково первісну позовну заяву та зустрічні позовні вимоги, тим самим захистити спадкові права всіх спадкоємців.

Керуючись ст.ст. 5, 1265, 1274 ЦК України в редакції 2004 року, ст.ст 10, 11, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину спадкового майна - задовольнити частково.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилась після смерті її діда - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року та складається з : ? частини земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Правда» розміром 3,8 умовних кадастрових гектарів, яка на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого 27.09.1996 року належить ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Правда» розміром 3,8 умовних кадастрових гектарів, яка на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого 27.09.1996 року належить ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Правда» розміром 3,8 умовних кадастрових гектарів, яка на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого 27.09.1996 року належить ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя