Справа № 581/363/16-ц
Провадження № 2/581/151/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колядинець»

про зобовязання укласти додатковий договір про припинення договору оренди та підписати акт прийому-передання земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

23 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що їй, як спадкоємиці, належить земельна ділянка, площею 3,515 га, розташована на території Колядинецької сільської ради Липоводолинського району. Ця земельна ділянка за життя була передана її дідом ОСОБА_2 в оренду відповідачу шляхом укладення договору оренди землі від 15 листопада 2008 року, на строк 15 років, який 14 січня 2009 року був зареєстровані у Липоводолинському районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру».

Вказує, що після оформлення своїх спадкових прав на вказану нерухомість вона знайшла переписку свого діда з відповідачем, з якої вбачалося, що кооператив мав намір відмовитися від обробітку вказаної земельної ділянки, однак і до цього часу використовує земельну ділянку не сплачуючи при цьому орендної плати ні їй, ні діду.

У звязку з цим вона звернулася до відповідача з проханням підписати додаткову угоду про припинення дії договору оренди за взаємною згодою сторін та підписати акт прийому-передання земельної ділянки, однак жодної відповіді від нього не отримала.

Просить зобовязати відповідача підписати додаткову угоду до договору оренди землі від 15 листопада 2008 року зареєстрованого у Липоводолинському районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» 14 січня 2009 року за №71 про припинення дії цього договору за взаємною згодою сторін та акту прийому-передання належної їй земельної ділянки.

Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовільнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. У свої заперечення вказав, що спірний договір діє, відповідач його обробляє і наміру його припиняти чи розривати не має.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 03 вересня 2004 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,515 га, що розташована на території Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с.8).

15 листопада 2008 року між СВК «Колядинець» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, останній строком на 15 років надав в оренду належну йому земельну ділянку, загальною площею 3,515 га, з яких 3,014 га рілля, 0,310 га сіножаті, 0,191 га пасовища (а.с.5, 6).

14 січня 2009 року вказаний договір був зареєстровані Липоводолинським районним відділенням Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за реєстровими №71.

Згідно з актами, 15 листопада 2008 договірні сторони визначили межі вказаної земельної ділянки в натурі з кадастровими №№ :02:003:0107, :02:003:0134, :02:003:0197, та відбулося приймання-передання земельної ділянки, що надавалася в оренду (а.с.7).

Відповідно до п.п. 1, 9, 36 зазначеного договору орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, орендна плата вноситься орендарем, зміна умов договору оренди здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Згідно з п. 38 цього договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пункт 40 договору оренди передбачає, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни або розірвання договору.

26 лютого 2012 року ОСОБА_2 помер (а.с.9).

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 на підставі трьох свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 06 жовтня 2015 року належать розташовані на території Колядинецької сільської ради Липоводолинського району земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 3,0137 га, кадастровий №:02:003:0107; площею 0,3103 га, кадастровий № :02:003:0134; площею 0,191 га, кадастровий №:02:003:0197 (а.с.10- 15).

Згідно з довідкою Колядинецької сільської ради Липоводолинського району від 11 травня 2016 року, належна ОСОБА_2 земельна ділянка (пай) із 2008 року та по день видачі довідки знаходиьтся у користуванні СВК «Колядинець».

25 квітня 2016 року ОСОБА_1 письмово зверталася до СВК «Колядинець» із пропозицією за взаємною згодою припинити дію зазначеного договору оренди земельної ділянки, надавши для підпису додатковий договір та акт приймання-передачі землеьної ділянки (а.с.20,21,22).

ЦК України у ст.ст.3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Із передбачених п. 38 договору оренди земельної ділянки випадків можливого припинення договору позивач обрала його розірвання за взаємною згодою сторін, але за відсутності у відповідача згоди, вона позбавлена можливості реалізувати його припинення у такий спосіб.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (зокрема шляхом зобовязання особи до укладення основного чи додаткового договору), тому суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог про зобовязання укласти додатковий договір до договору оренди землі про його припинення. Оскільки вимога про зобовязання відповідача підписати акт приймання-передачі земельної ділянки є похідною від основної вимоги, суд відмовляє і в її задоволенні.

Керуючись ст.ст.10, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Сізов