Справа № 199/2175/16-ц
УХВАЛА

08.06.2016 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання ОСОБА_2 та суду Бобруйського району і міста Бобруйська Республіки Білорусь про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від 15 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів та державного мита, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_2 та суду Бобруйського району і міста Бобруйська Республіки Білорусь про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від 15 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів та державного мита, згідно якого зазначено рішенням суду Бобруйського району і міста Бобруйська Могилевської області, Республіки Білорусь від 15 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, України, стягнено державне мито в дохід держави у сумі 1119900 рублів Національного Банку Республіки Білорусь, а також на утримання доньки Софії, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 25% зі всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення з працездатними батьками на користь матері .

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

У відповідності до вимог статті 395 ЦПК України ОСОБА_3 було повідомлено про надходження вказаного клопотання та запропоновано в місячний строк подати свої письмові заперечення.

Згідно почтового відправлення клопотання ОСОБА_3 не отримано, та повернуто на адресу суду із закінченням строку зберігання.

Суд вважає відповідно до вимог частини 5 статті 395 ЦПК України, розглянути клопотання у відсутність сторін.

Розгляд даного клопотання здійснюється відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, Протоколу до вказаної Конвенції від 28 березня 1997 року, розділу 8 Цивільного процесуального кодексу України та розділу 5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54.

Відповідно до частини 2 статті 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Таким чином, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності за домовленістю ad hoc з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні. Обовязковою умовою також є необхідність того, щоб держава,яка звертається з подібним клопотанням була учасницею конвенції, міжнародного договору чи угоди, за якими Україна взяла на себе обов'язок про визнання і виконання судових рішень іншої договірної сторони, клопотання про визнання і виконання на території України рішень судів цієї держави судами України не розглядаються.

Республіка Білорусь є учасницею Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Судом не встановлено підстав передбачених статтею 396 ЦПК України для відмови в задоволенні клопотання, оскільки рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, набрало законної сили, ОСОБА_3, стосовно якого воно постановлено, не був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі, про слухання справи був повідомлений належним чином; рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду , строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні не пропущено , виконання даного рішення не загрожує інтересам України .

З огляду на викладене, та з урахуванням наданих матеріалів, суд, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від 15 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів та державного мита, вважає за необхідне його задовольнити.

Частиною 8 статті 395 ЦПК України передбачено, що якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Так, суд вважає за необхідне надати дозвіл на виконання іноземного рішення та дозволити виконання його та стягнення з ОСОБА_3 державного мита на користь Республіки Білорусь у розмірі 1455,87 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 395 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 та суду Бобруйського району і міста Бобруйська Могилевської області Республіки Білорусь про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від 15 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів та державного мита задовольнити.

Надати дозвіл на виконання на території України рішення іноземного суду Бобруйського району і міста Бобруйська Могилевської області, Республіки Білорусь від 15 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на утримання доньки Софії, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів в розмірі 25% зі всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення з працездатними батьками на користь матері ОСОБА_2 та державного мита в дохід держави Республіки Білорусь у сумі 1455,87 (одна тисяча чотириста пятдесят пять) гривень 87 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня отримання її копії. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: