Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/6489/13-ц

Провадження № 2/185/12/16

24 березня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бабій С. О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: служба у справах дітей Павлоградської міської ради про виселення, -

В С Т А Н О В И В:

18.06.2013 р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: служба у справах дітей Павлоградської міської ради із позовом, яким просив виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, які проживають в квартирі № 1, житлового будинку № 8 по вул. Світла, у м. Павлограді Дніпропетровської області, без надання іншого жилого приміщення, із зняттям з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 13 лютого 2013 року позивач придбав на прилюдних торгах спірне нерухоме майно, а саме частку житлового будинку, загальною площею 208,8кв.м., житловою-114,8кв.м., з господарчими прибудовами, та земельну ділянку площею 0,1000га, кадастровий номер-:02:045:0066, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1. 01 березня 2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 Павлоградського міського нотаріального округу позивачу було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки. 04 березня 2013 року за позивачем було зареєстровано право власності спірне майно. Проте, у спірному домоволодінні подовжує мешкати колишній власник відповідач ОСОБА_2 разом із іншими відповідачами. Договір найму спірного майна між позивачем та відповідачами не укладався, позивач вимагав від останніх виселитися із належного йому будинку, але у добровільному порядку вони не бажають цього робити. Оскільки своїми діями відповідачі створюють позивачу перешкоди в користуванні його власністю, це зумовило його звернення до суду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала із підстав, викладених у позові.

Відповідач та представник відповідачі ОСОБА_3 позов не визнала, посилаючись на те, що рішеннями судів, які набрали законної сили, було визнано недійсними прилюдні торги з продажу спірного майна, проведені 13 лютого 2013 року та акт відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 19 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів, а також визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, видане приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 01 березня 2013 року. Відтак, вважає позов безпідставним.

Третя особа дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи, суд відмовляє у позові із наступних підстав.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 р. у цивільній справі № 185/1413/14-ц, яке набрало законної сили, за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_11, про визнання недійними прилюдних торгів позов було задоволено. Визнано недійсними прилюдні торги, оформлені протоколом № 08/723/12/А-31н-2 від 13 лютого 2013 року, проведені Дніпропетровською філією Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» 13 лютого 2013 року щодо реалізації квартири з належними до неї надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Світла, 8/1, які належать ОСОБА_2.

Також було визнано недійсним акт відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 19 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів по реалізації квартири з належними до неї надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Світла, 8/1, які належать ОСОБА_2.

Крім цього, суд визнав недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, видане приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 01 березня 2013 року про посвідчення того, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира (частка житлового будинку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 217.

Рішенням суду було, зокрема, встановлено, що відповідно до протоколу № 08/723/12/А-31н-2 від 13 лютого 2013 року ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» переможцем торгів квартири (житловий будинок літ. А) та земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Світла, 8/1 стала ОСОБА_1, та 19 лютого 2013 року державним виконавцем ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції складено акт про проведення прилюдних торгів по реалізації предмета іпотеки за ціною 219850,00 грн. На підставі зазначеного акту ОСОБА_1 приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 01 березня 2013 року було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, а саме, квартири (частка житлового будинку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, за ціною реалізації квартири 219850,00 грн, та зареєстровано в реєстрі за № 217.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Як слідує із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способами, передбаченими цим Кодексом та іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319,321 ЦК України).

Проте, як випливає із змісту рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 р. у цивільній справі № 185/1413/14-ц, правова підстава, на якій ґрунтувалися позовні вимоги позивача, згодом відпалаи, що зумовлює відмову у позові. Одночасно суд враховує приписи ст. 13 ЦК України, за якою при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини справи та підстави заявленого позову, суд не вважає доводи позивача щодо створення відповідачами перешкод у здійсненні позивачем правомочностей власника щодо житлового будинку № 8 по вул. Світла, у м. Павлограді Дніпропетровської області, обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що можуть бути задоволені.

Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Суд не знаходить таких підстав для виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, які проживають в квартирі № 1, житлового будинку № 8 по вул. Світла, у м. Павлограді Дніпропетровської області, без надання іншого жилого приміщення, із зняттям з реєстраційного обліку, про що просить позивач, тому у позові слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 3, 22 ст. ст.10,60, 88, 212-214, 224- 226, 233 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Бабій