Справа № 2-2131/11
Провадження № 2-во/496/38/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

"15" червня 2016 р. місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бобуйок А.Д.,

при секретарі Камочкіній А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить виправити описку, допущену в рішенні суду від 28 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до нього про виділ в натурі 1/2 частини майна, що знаходиться у спільній частковій власності, визначення порядку користування земельною ділянкою та визнання права власності на майно.

Сторони в судове засідання не зявились, що відповідно до ст. 219 ЦПК України, не є перешкодою для вирішення питання про внесення виправлень в рішення суду, про місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як розяснено в п. 19 Постанови Пленуму ВС України N 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

У відповідності до ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені описки чи арифметичні помилки.

Описки це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Як встановлено в судовому засіданні, Біляївським районним судом Одеської області 28 грудня 2011 року було винесено рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в с. Дачне Біляївського р-ну Одеської області по вул. Гагаріна 29 і виділено йому в натурі: в житловому будинку літ. «А» приміщення 1-3 житлова площею 17.6 кв. м. 38 499 грн.; 1-1 кухня площею 8.4 кв. м. 18 374 грн. 58 коп., надвірну споруду літ.«І» - колодязь 4 541 грн. з урахуванням огорожі 1-3 8 069 грн., а всього на 69 483 грн. 58 коп.; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку розташованого в с. Дачне Біляївського р-ну Одеської області по вул. Гагаріна 29 і виділено йому в натурі: в житловому будинку літ. «А» приміщення 1-4 житлова площею 9.9 кв. м. 21 655 грн. 76 коп.; 1-2 - коридор площею 4.1 кв. м. 8 968 грн. 56 коп.; надвірну споруду літ. «Б» - сарай 4 892 грн., всього на суму 35 516 грн. 32 коп. без виплати грошової компенсації за різницю в долях; зобовязано сторони провести роботи по переобладнанню: розширити 2 віконних отвори в приміщенні 1-3; закласти 2 дверних отвори в приміщенні 1-2; розширити віконний отвір в приміщенні 1-4; добудувати перехід (допоміжне приміщення) між кімнатами 1-3 та 1-1; виділено першому співвласнику ОСОБА_2 ізольовану земельну ділянку площею 787.5 кв.м.; вхід на земельну ділянку збережено з фасадної сторони вул. Гагаріна; виділено другому співвласнику ОСОБА_1 земельну ділянку площею 787.5 кв.м; вхід на земельну ділянку організовано з боку прилеглого до ділянки провулку (зі сторони приміщення 1-4) (а.с.72-73).

07.06.2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить виправити описку, допущену у даному рішенні суду, а саме не вказано надвірні споруди «Г» - літній душ та «В» - сарай.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області 03.07.2010 р. та зареєстрованого з реєстрі за № 1-2469, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/2 частині спадкового майна, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами: сараєм, колодязем, огорожею, під № 29 по вул. Гагаріна в с. Дачне Біляївського району, Одеської області, що розташований на земельній ділянці площею 0.15 га, після смерті їхнього батька ОСОБА_4, померлого 13.03.2009 р. (а.с.6). При цьому у вказаному свідоцтві нотаріусом зроблена відповідна відмітка: «Самовільно побудовано літери: «В» - сарай, «Г» - літній душ до складу спадкового майна не надійшли».

18.09.2010 р. ОСОБА_3 помер, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 237659 (а.с.24).

Після його смерті спадщину, а саме 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами: сараєм, літнім душем, огорожею, колодязем, під № 29, що знаходиться в с. Дачне Біляївського району, Одеської області, по вул. Гагаріна, розташованого на земельній ділянці площею 0.15 га, прийняв його син, відповідач по справі, ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області 03.06.2011 р. та зареєстрованого з реєстрі за № 1-678 (а.с.25). При цьому у вказаному свідоцтві нотаріусом зроблена відповідна відмітка: «Самовільно побудовано літера «В» - сарай, до складу спадкового майна не надійшло».

12.11.2011 року по справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу, експертом запропоновано два варіанти поділу нерухомого майна.

В судовому засіданні позивач просив виділити йому в натурі 1/2 частину будинку згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи по першому варіанту поділу для першого співвласника, а відповідач був згоден на одержання частини будинку по першому варіанту поділу для другого співвласника.

Крім того, судом був допитаний в судовому засіданні 28.12.2011 р. експерт ОСОБА_5, який вказав, що сарай під літ. «В» поділу не підлягав, так як він є самобудовою.

Таким чином, зазначене вище рішення прийнято на підставі наданих сторонами та перевірених судом документів.

Отже, суд приходить до висновку, що у заяві про виправлення описки в рішенні суду ОСОБА_1 фактично просить визнати за ним право власності на самовільно добудований сарай і літній душ, тим самим змінити зміст рішення суду, а не виправити в ньому описку.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в задоволенні заяви про виправлення описки, допущеної при ухваленні рішення необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 219 ЦПК України, п. 19 Постанови Пленуму ВС України N 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_6