АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3415/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача НБУ Маслова В.М.

представника третьої особи ОСОБА_5 розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Національного банку України, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про стягнення банківських металів.

в с т а н о в и л а :

Позивач у липні 2015 року звертаючись до суду з даним позовом ставила питання про стягнення банківських металів. Мотивуючи свої вимоги тим, вона уклала з ПАТ «КБ «Надра» три договори строкового банківського вкладу: від 19.08.2014 року за № 2005660, від 20.08.2015 року за № 2006908 та 20.08.2014 року за № 2006903 в банківських металах «Золотий», відповідно до яких передала на вкладні рахунки банківські метали. Однак після закінчення строку дії договорів банк їх не повернув. А відтак, просила стягнути з відповідачів солідарно 39,73 тр.ун. золота за договорами банківського вкладу від 19.08.2015 року та 20.08.2015 року. Так як відповідно до положень Закону України «Про банки та банківську діяльність» на власників істотної участі та керівників банку рішенням суду може бути покладена відповідальність за зобов'язаннями банку в разі віднесення банку з їх вини до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача подала апеляційну скаргу. Де ставила питання про його скасування та постановлення нового про задоволення позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Представник позивача у судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просила суду її задовольнити.

Представники відповідача ( НБУ) та третьої особи не визнали подану апеляційну скаргу, заперечували проти її задоволення.

Відповідач ОСОБА_8 про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за місцем перебування. У судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судом при розгляді справи було встановлено, що 19.08.2014 року та 20.08.2014 року ОСОБА_6 уклала з ПАТ «КБ «Надра» три договори строкового банківського вкладу в банківських металах «Золотий», відповідно до яких передала на вкладні рахунки банківські метали, а саме за договором № 2006908 від 20 серпня 2014 року - золото 999, 9 проби загальною вагою 230, 17 гр., або 7.40 тр. ун. золота; - за договором № 2006903 від 20 серпня 2014 року - золото 999, 9 проби загальною вагою 500, 45 гр., або 16,9 тр.ун. золота ; за договором № 2005660 від 19 серпня 2014 року золото 999, 9 проби загальною вагою 505, 12 гр., або 16.24 тр.ун. золота. Строк дії договорів було визначено 6 місяців кожний.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що позивачем не надано належних, допустимих доказів про несення солідарної відповідальності відповідачами за невиконання договору банківського вкладу. Хоча, згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Крім того відповідачі не є стороною банківських договорів що були укладені позивачкою та третьою особою по справі.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою позивач вказувала, що судом першої інстанції не взято до уваги бездіяльність Національного банку України, яка полягала в нездійсненні ефективного нагляду за діяльністю банку, і яка завдала позивачу матеріальної шкоди, так як вона позбавлена можливості повернути належні їй на праві власності банківські метали. А відтак, позивач зазнала грубого порушення її права власності.

Колегія суддів вважає, що позивачем при зверненні до суду з апеляційною скаргою не було взято до уваги те, що Національний банк України не є стороною договорів банківського вкладу від 20.08.2014 № 2006908, від 20.08.2014 № 2006903 та від 19.08.2015 № 2005660.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Національний банк України» та за ст. 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що Національний банк не відповідає за зобов'язаннями інших банків, а інші банки не відповідають за зобов'язаннями Національного банку, крім випадків, коли вони добровільно беруть на себе такі зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором.

Крім того, відповідно до статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Відповідно до постанови Правління Національного банку від 04.06.2015 № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 № 113 щодо початку процедури ліквідації ПАТ КБ «НАДРА»

Задоволення вимог кредиторів банку, що перебуває у стадії ліквідації, здійснюється у порядку встановленому ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Так, відповідно до приписів даної статті Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. У разі отримання відмови у задоволенні таких вимог або невиконання вимоги у строк, установлений Фондом або уповноваженою особою Фонду, Фонд звертається з такими вимогами до суду.

За таких обставин, твердження позивача про те, що внаслідок бездіяльності Національного банку вона була позбавлена належного їй майна не відповідає дійсності.

Також позивачем вказувалось на те, що ОСОБА_7, як солідарний боржник за позовом, будучи опосередкованим власником 100% акцій банку, є контролером банку, в розумінні ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Тобто, саме в руках ОСОБА_7 перебували повноваження щодо визначення діяльності банку, призначення осіб на управління банком, затвердження відповідної звітності, отже, він міг своєю діяльністю впливати на становище банку, на що позивач неодноразово звертав увагу суду.

Відповідно до ст. 58 Закону України „Про банки та банківську діяльність" передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Учасники банку відповідають за зобов'язаннями банку згідно з законами України та статутом банку.

Власники істотної участі зобов'язані своєчасно вживати заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Пов'язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно - правових актів НБУ, здійснення ринкових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно - правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Пов'язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди, з її вини несе відповідність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов'язані з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов'язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду.

Контролер це фізична чи юридична особа, щодо якої не існує контролерів фізичних осіб та яка має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або діяльність юридичної особи шляхом прямого та/або опосередкованого володіння самостійно або спільно з іншими особами часткою в юридичній особі, що відповідає еквіваленту 50 чи більше відсотків статутного капіталу та /або голосів юридичної особи, або незалежно від формального володіння здійснювати такий вплив на основі угоди чи будь-яким іншим чином.

У той же час, колегія суддів вважає, що позивачем не було взято до уваги, що крім визнанням відповідачів пов'язаними з банком особами, для притягнення їх до цивільно - правової відповідальності передбаченої ст. 58 Закону України „Про банки та банківську діяльність" необхідним є встановлення їх вини у завданні позивачу збитків ( неповернення депозитів у повному обсязі), тобто причинного зв'язку між діями ( бездіяльністю) та негативними наслідками.

При чому, діями, що призвели до негативних наслідків у вигляді заподіяння збитків, є згідно ст. 58 Закону порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно - правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності.

При зверненні позивач до суду не було надано доказів на підтвердження допущення відповідачем вказаних порушень і що ці порушення призвели до визнання банку неплатоспроможним та прийняття рішення про його ліквідацію.

Як і доказів того, що саме внаслідок дій відповідачів настала неплатоспроможність банку та наступне оголошення процедури ліквідації банку „Надра", що завдало збитків позивачу.

Посилання представника в апеляційній скарзі на те, що внаслідок дій відповідачів позивач зазнала грубого порушення її права власності, що стало наслідком позбавлення її майна у вигляді банківських металів, які були нею внесені до банку, що порушує закріплені як законодавством України, так і міжнародним законодавством принцип непорушності права власності, на думку колегії суддів є передчасними. Враховуючи те, що за повідомленням ліквідаційної комісії позивач звернулася з кредиторськими вимогами до ПАТ «КБ «Надра».

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: