АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4949/16 Справа № 209/5419/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Лобарчук О. О. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Дніпро

09 червня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Деркач Н.М..

при секретарі - Сахарову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за поданням Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника боржника ОСОБА_2

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року , -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року подання Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про тимчасове обмеження прав виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 - задоволено (а.с.17-18).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3- представника боржника ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування вказаної ухвали та постановлення нової, якою відмовити в задоволенні подання (а.с.47-49).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.04.2015 року видано виконавчий лист Франківським районним судом м. Львова на підставі рішення про стягнення солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованості у розмірі 383917,26 доларів США, що за курсом 13,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.08.2014 року складає 5040833,60 грн. за кредитним договором №LVKCG000000002 від 05.10.2007 року та стягнення солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" судового збору у розмірі 3654,00 грн. (а.с.4).

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 11.11.2015 року було відкрито виконавче провадження (а.с.6).

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 11.11.2015 року було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.6)

Згідно направлених запитів, отримано інформацію з Державної податкової служби України (а.с.8,9), Пенсійного фонду України (а.с.8-зворотня, 9-зворотня).

Відповідно до довідки від 09.11.2015 року стягувачем було встановлено, що боржник неофіційно працевлаштований в м. Дніпродзержинську та фактично мешкає в найманій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10)

Відповідно до інформаційної довідки від 16.11.2015 року, визначено все належне на праві власності майно боржнику ОСОБА_2.(а.с.11-12).

Крім того, надано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.13-14).

Задовольняючи подання державного виконавця ВДВС РУЮ Дніпропетровської області, суд першої інстанції посилався на ст. 3771 ЦПК України та виходив із того, що боржник знає про невиконане зобов'язання по рішенню Франківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2015 року, однак не виконує його та поважності причин невиконання не вказує, що є ознаками ухилення від виконання обов'язків, покладених на боржника судовим рішенням.

Однак, з зазначеним висновком суду 1 інстанції не погоджується колегія суддів, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України: в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" спрямовані на погашення боргу. Також не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій, або боржник безпідставно та неодноразово не з'являвся на виклики державного виконавця.

Таким чином, посилання суду, як на підставу задоволення подання, на те, що боржник знає про невиконане зобов'язання по рішенню суду, неодноразово викликався до відділу ДВС для сплати заборгованості, але заходи щодо відшкодування заборгованості не вживає, що на сумку суду 1 інстанції й свідчило про ухилення від виконання обов'язків, покладених на боржника судовим рішенням, є передчасним, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою від 21.01.2016 року виконавче провадження, яке знаходилося у Дніпровському відділі Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області - закінчено. При цьому зазначено, що виконавчий документ підлягає направленню для подальшого виконання за належність за адресою проживання боржника: м. Львів, вул.. Похила3/9.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду 1 інстанції і передає питання на новий розгляд до суду 1 інстанції, якщо воно було вирішено з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, передчасно та без належного з'ясування і оцінки фактичних обставин справи, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання щодо розгляду подання на новий розгляд до суду 1 інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 377-1 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року - скасувати та передати питання щодо розгляду подання про тимчасове обмеження права виїзду за межі України на новий розгляд до суду 1 інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: