Справа № 175/2739/16-ц
Провадження № 2/175/1105/16
Ухвала

Іменем України

05 серпня 2016 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Шабанов А.М., розглянувши позовну заяву Орган опіки та піклування Дніпропетровська райдержадміністрація в особі служби у справах дітей в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла зазначена позовна заява.

Вивчивши матеріали позовної заяви встановлено, що дана справа не підсудна Дніпровському районному суду Дніпропетровської області з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

У заяві позивач зазначає про те, що відповідач проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як роз'яснено у пунктах 34, 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 р. № 3, якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК. Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Згідно ч. 2 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Реєстрація місця проживання чи перебування фізичних осіб в Україні регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та наказом МВС України «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» від 22.11.2012 № 1077.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.6 вищезазначеного наказу Міністерства внутрішніх справ України, реєстрація місця проживання чи перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. При цьому відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, або до тимчасового посвідчення громадянина України, чи до посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, які в розумінні ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» являються документами підтверджуючими місце реєстрації чи перебування фізичної особи. Ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування осіб здійснюється територіальними підрозділами ДМС та адресно-довідковими підрозділами територіальних органів ДМС. Реєстраційний облік ведеться у межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці відповідного адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС.

Як вбачається з копії паспорта відповідача долученого до позову та відповіді Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України від 29.07.2016 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Будь-яких документів, які б містили інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача у Дніпровському районі Дніпропетровської області матеріали справи не містять.

Беручи до уваги вищезазначене та враховуючи вимоги чинного законодавства встановлено, що позивачем при пред'явленні позову не дотримано правил територіальної чи альтернативної підсудності, у зв'язку з чим позовна заява підлягає поверненню позивачу, оскільки не підсудна Дніпровському районному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 115, п.4 ч.3 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, заява з всіма додатками до неї повертається позивачеві для надання до належного суду, якщо справа не підсудна даному суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. п. 34, 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 р. № 3; ст. ст. 109, 110, 115, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Орган опіки та піклування Дніпропетровська райдержадміністрація в особі служби у справах дітей в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - повернути позивачу для подання до належного суду за підсудністю.

Ухвала може буту оскаржена протягом пяти днів з дня її постановлення. У разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.М. Шабанов