Справа № 415/1042/16-ц
Провадження № 2/415/633/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородовій Г.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, ОСОБА_1, народилась 13.02.1998 року, та в свідоцтві про народження її батьком вказаний ОСОБА_1 ОСОБА_3. Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.09.1997 року по 17.09.2010 рік, коли їх шлюб було розірвано Лисичанським міським судом Луганської області. На сьогодні їй виповнилось 18 років. На теперішній час позивач навчається у Рубіжанському професійному електромеханічному ліцеї Луганського національного університету ім. Т. Шевченка на І курсі денної форми навчання за професією кравець з 01.09.2015р. по 30.09.2018 р., що вимагає додаткових витрат. Вона проживає із матірю, ОСОБА_4 окремо від відповідача. Відповідач добровільної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість оскільки має заробіток. Домовленості між мною та відповідачем відносно його участі в її утриманні не досягнуто. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не справляються. На підставі вищевикладеного просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні надала суду аналогічні пояснення викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримала, додатково пояснила, що навчається (бюджетна форма навчання) в м. Рубіжне та отримує щомісяця стипендію розміром 300 гривень. У звязку з тим, що вона відмовилась від гуртожитку, розташованого за місцем навчання, вона кожного дня їздить до м. Рубіжне на навчання, витрачаючи гроші на дорогу (автобус) 24 гривні в день, тобто 120 гривень на тиждень (480 гривень в місяць). Крім витрат на проїзд, вона несе ще витрати на харчування приблизно 200 гривень на місяць, на канцелярські товари. Також, вона витрачає кошти, приблизно 500 гривень на місяць на матеріали, що необхідні їй для навчання, як для кравця. Адже, вона навчається на кравчиню за рахунок бюджетних коштів, але матеріали для навчання тканину, голки тощо не видають, а студенти купують самостійно. Також їй потрібні гроші на одяг. Матеріальну допомогу не отримують. Отже, в місяць сума витрат на її утримання становить приблизно 1500 гривень. ЇЇ мати отримує заробітну плату, але її не вистачає. На підставі викладеного просила суд стягнути на її користь аліменти на її утримання з відповідача у розмірі ? частини від його доходу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що позов не визнає, заперечує проти його задоволення. Він проживає один, інших дітей на утриманні не має, аліменти ні на кого не сплачує, на утриманні непрацездатні батьки не перебувають, не працює, отримує пенсію в розмірі 1105,09 грн. щомісяця, дитині матеріальну допомогу не надає, має проблеми із станом здоровя хвороба Бєхтєрєва. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 083995, виданого 04.03.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лисичанськ Луганської області, 13.02.1998 року народилася ОСОБА_1, батьком якої записаний ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_4, про що зроблено відповідний запис № 156 (а.с.4).

Згідно з довідкою № 63 від 12.02.2016 року, виданої Рубіжанським професійним електромеханічним ліцеєм Луганського національного університету ім. Т. Шевченка, ОСОБА_5 дійсно навчається в ВП «РПЕЛ ЛНУ ім. Тараса Шевченка» з 01.09.2015 по 30.06.2018 в групі № ПК-15 за професією «кравець» на денній бюджетній формі навчання (а.с.5).

Згідно з довідкою, виданою УПФУ в м. Лисичанську ОСОБА_2 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Розмір пенсії до виплати на 01.05.2016р. складає 1105,09 грн. Пенсіонер МВС, пенсійна справа № 004770/1299 (а.с.15).

Згідно з довідкою № 137 від 27.04.2016р. наданою Відокремленим підрозділом Регіонального центру професійної освіти Луганського національного університету імені ОСОБА_6 Рубіжаське відділення про те, що ОСОБА_1 за період з жовтня 2015р. по березень 2016 р. отримала дві тисячі триста девяносто одну грн.. 23 коп. Середня в місяць складає 311,00 грн. (а.с.19).

Згідно з довідкою № 134 від 27.04.2016 року, виданої Рубіжанським професійним електромеханічним ліцеєм Луганського національного університету ім. Т. Шевченка, ОСОБА_5 дійсно навчається в ВП «РПЕЛ ЛНУ ім. Тараса Шевченка» з 01.09.2015 по 30.06.2018 в групі № ПК-15 за професією «кравець» на денній бюджетній формі навчання, не проживає в гуртожитку навчального закладу (а.с.20).

Згідно з довідкою № 70 від 13.05.2016р., ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку. Хворий потребує щоденного амбулаторного лікування (а.с.21).

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд враховуючи, що донька відповідача не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, іншого доходу не має, потребує матеріальної допомоги, у звязку з навчанням, а відповідач не надає її у добровільному порядку, суд вважає, що у позивача виникло право на отримання аліментів на навчання.

Втім, суд приймає до уваги матеріальний стан відповідача, а саме: згідно з довідкою, виданою УПФУ в м. Лисичанську ОСОБА_2 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію, розмір якої станом на 01.05.2016р. складає 1105,09 грн. (а.с.15). Водночас, згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум для непрацюючих громадян складає у період з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року 1130,00 грн. Отже, суд доходить висновку, що відповідач отримує пенсію в розмірі нижче прожиткового мінімуму, передбаченого законом, для непрацюючих громадян. Враховуючи також доводи відповідача про те, що пенсію, яку він отримує, не вистачає на своє утримання, лікування та на сплату аліментів на користь ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, заслуговують на увагу, оскільки викладені факти щодо його матеріального становищу та стану його здоровя, знайшли своє підтвердження в суді.

Задовольняючи позов частково та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що повнолітня донька відповідача потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким відповідач не може надавати допомогу в розмірі ? частини всіх його доходів, з урахуванням витрат, які потрібні на утримання самого відповідача, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, Принципом 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 18 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., ст.ст. 180-183, 191, 199 СК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 14.03.2016 року до завершення навчання, тобто до 30 червня 2018 року, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 551 (пятсот пятдесята одна) грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА