АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5714/16 Справа № 209/117/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Калиновського А.Б.

Суддів Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року по справі за поданням головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 задоволено.

Тимчасово обмежено боржнику, громадянину України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання згідно виконавчого провадження №49664346, з виконання виконавчого напису № 7086 від 03.12.2015 року вчиненого Приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО, ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк борг у сумі 771 289,22 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Дніпровському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №7086, виданого 03.12.2015 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО, ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у сумі 771289,22 гривень, 15.12.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису, про що винесено відповідну постанову.

Задовольняючи подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, суд виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, на виклики до державного виконавця не з'являється та нехтує законними вимогами державного виконавця, тому мається необхідність задоволення подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2

З такими висновками суду погодитись не можна.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно п. 18 ч. 3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як видно з матеріалів справи, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на погашення заборгованості. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця та умисно ухилявся й ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів проживання ОСОБА_2 за адресою в м. Дніпродзержинську, в той час як сам боржник вказує, що проживає у м. Миколаєві за зареєстрованою адресою, куди державним виконавцем не була надіслана постанова про відкриття виконавчого провадження.

Вирішуючи питання, суд не звернув уваги на вищезазначене, не перевірив того, що боржник не був повідомлений належним чином про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах справи відсутні докази про надання йому часу для добровільного виконання рішення суду, його ухилення від виконання зобовязань та докази про належні виклики боржника державним виконавцем до відділу ДВС і помилково дійшов висновку про можливість задоволення подання.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, а також те, що питання було вирішено судом з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, бо не перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: