Справа № 216/1916/16-ц
провадження №2/216/1494/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Бутенко М. В.

за участю

секретаря Плохута Д. А.

без участі сторін та без застосування технічних засобів

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Центрально - Міської районної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити додатковий двомісячний строк, достатній для подання нею, заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування своєї заяви, позивач пояснила, що ОСОБА_3 це її бабуся, яка за життя мешкала та була власницею домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Земельна ділянка під будинком не приватизована. За своє життя, 06.08.1993 року, бабуся у першій державній нотаріальної конторі зробила на позивачку заповіт на все своє майно, де б воно не знаходилося, а позивачка останні роки до смерті бабусі дбала про неї, а коли та померла, поховала її. За декілька років до смерті бабусі, після її смерті, та до сьогоднішнього часу позивачка постійно мешкає у будинку бабусі, без реєстрації, дбає про будинок, оплачує комунальні послуги за цей дім. Вже після смерті бабусі, позивачка у березні 2010 року зі своїми документами приходила до нотаріальної контори, де помічник нотаріуса, не оглядаючи усіх документів, а тільки заповіт, та почувши зі слів самої позивачки, що вона мешкала разом зі спадкодавцем, але не уточнив, чи була позивачка там зареєстрована, пояснила, що позивачка повинна з'явитися до нотаріальної контори вже після спливу шести місяців після смерті бабусі, так як вона фактично вступила в спадщину. А коли після спливу 6 місяців, 22.04.2010 року позивачка звернулася до першої державної нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріусом було зроблено постанову про відмову їй у вчинені нотаріальної дії щодо оформлення права власності на спадкове майно з підстав, що вона останні роки до смерті бабусі не мешкала з нею разом у домі, а точніше не була там зареєстрована. В постанові вказано, що позивачці необхідно звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Додатково позивачці було пояснено, що вона пропустила строк прийняття спадщини на чотири дні бо невірно зрозуміла роз'яснення помічника нотаріуса.

В зв'язку з усім вищезазначеним, позивачка просить суд винести рішення, яким визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судове засідання позивачка не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала письмову заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд розглядати справу за її відсутності.

Представник Центрально-Міської районної у місті ради у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в зв'язку з відсутністю заперечень та претензій до позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приймаючи до уваги, що сторони не заперечують проти вирішення спору у судовому засіданні, суд вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_3 (а.с. 4). За своє ОСОБА_3 мешкала та була власницею домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Земельна ділянка під будинком не приватизована (а.с.8, 9, 17, 18). За своє життя, 06.08.1993 року, бабуся у першій державній нотаріальної конторі зробила на позивачку заповіт на все своє майно, де б воно не знаходилося (а.с. 7), а позивачка останні роки до смерті бабусі дбала про неї, а коли та померла, поховала її. За декілька років до смерті бабусі, після її смерті, та до сьогоднішнього часу позивачка постійно мешкає у будинку бабусі, без реєстрації, дбає про будинок, оплачує комунальні послуги за цей дім (довідка та акт з місця фактичного проживання). Вже після смерті бабусі, позивачка у березні 2010 року зі своїми документами приходила до нотаріальної контори, де помічник нотаріуса, не оглядаючи усіх документів, а тільки заповіт, та почувши зі слів самої позивачки, що вона мешкала разом зі спадкодавцем, але не уточнив, чи була позивачка там зареєстрована, пояснила, що позивачка повинна з'явитися до нотаріальної контори вже після спливу шести місяців після смерті бабусі, так як вона фактично вступила в спадщину. А коли після спливу 6 місяців, 22. 04. 2010 року позивачка звернулася до першої державної нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріусом було зроблено постанову про відмову їй у вчинені нотаріальної дії щодо оформлення права власності на спадкове майно з підстав, що вона останні роки до смерті бабусі не мешкала з нею разом у домі, а точніше не була там зареєстрована. В постанові вказано, що позивачці необхідно звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.5). Додатково позивачці було пояснено, що вона пропустила строк прийняття спадщини на чотири дні бо невірно зрозуміла роз'яснення помічника нотаріуса (а.с.16).

На підставі ст. 3 Цивільного Процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, тобто, в даному випадку, для вирішення питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Оскільки права на спадщину нотаріусом не визнаються, позивач вимушений звертатися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У встановлений ст.1270 ЦК України строк, позивачка дійсно не звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті своєї бабуся, однак, вона має поважну причину для продовження пропущеного строку.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, заява про надання строку на подання заяви про прийняття спадщини, пропущеного з поважних причин, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 131, 179, 212-215, 256 ЦПК України, а також ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258,1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Центрально - Міської районної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття - задовольнити.

Встановити додатковий двомісячний строк, достатній для подання ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті її бабусі - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Бутенко