Справа № 569/5430/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України особі, яка не досягла 16-ти річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України особі, яка не досягла 16-ти річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги уточнила. Остаточно просить суд надати дозвіл на тимчасову поїздку за кордон до Польщі та інших країн Шенгенської угоди, в період з 01 липня 2016 року по 15 липня 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою прийняття участі у міжнародному культурологічному проекті в супроводі ОСОБА_4, без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1998 року, від якого у них 16 серпня 2001 року народився син ОСОБА_5. Спільне життя з відповідачем не склалось і рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2007 року шлюб між сторонами розірвано, малолітній син залишений на проживанні з матір»ю.

На даний час син сторін навчається в Економіко-правовому ліцеї м.Рівне, вивчає іноземні мови і на даний час у нього з'явилась можливість разом з іншими учнями поїхати за кордон з метою прийняття участі у Міжнародному культорологічному проекті. Однак на даний час відповідача вони знайти не можуть, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, тому вони і вимушені були звернутись до суду з даним позовом, який просить суд задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримала.

В судове засідання відповідач не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою та оголошенням у засобах масової інформації. Причин своєї неявки суду не повідомив заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії 1-НМ №133605 виданим 27 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області з якого вбачається, що ОСОБА_3 народився 16 серпня 2001 року в м.Калуш Івано-Франківської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 2001 року вересня місяця 27 числа зроблено відповідний запис за №489. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №035544 виданого 12 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції вбачається, що шлюб між чоловіком ОСОБА_6 та дружиною ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №116 від 2012 року червня місяця 12 числа. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: їй ОСОБА_1.

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, син сторін ОСОБА_3 навчається в Економіко-правовому ліцеї в м.Рівне, вивчає іноземні мови. А відтак, в даному навчальному закладі діє програма по обміну навчальним досвідом з метою удосконалення іноземних мов. Станом на сьогоднішній день є можливість з іншими учнями навчального закладу поїхати за кордон з метою прийняття участі у Міжнародному культурологічному проекті. На теперішній час дитині виготовляється новий проїзний документ. Оскільки батька відповідача по справі, вони знайти не можуть, вирішити питання в позасудовому порядку не представляться можливим, вважає, що такими діями відповідач не діє в інтересах сина по порушує його права.

Статтею 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Відповідно до ч.3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно принципів 4 та 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року

(Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти.

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року № 724) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Представник позивача обґрунтовує позов тим, що у сина позивача є можливість разом з іншими учнями навчального закладу поїхати за кордон з метою прийняття участі у Міжнародному культурологічному проекті.

Дані обставини суд визнає такими, що відповідають інтересам дитини та сприяють його повноцінному розвитку.

Жодних обставин, які могли б свідчити про зворотне, судом не встановлено, як не встановлено і будь-яких об'єктивних причин для ненадання відповідачем дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, не спростовані відповідачем, а тому суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,214,215,293,294 ЦПК України, ст.ст.141,150 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України особі, яка не досягла 16-ти річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків - задоволити.

Надати дозвіл на тимчасову поїздку за кордон до Польщі та інших країн Шенгенської угоди, в період з 01 липня 2016 року по 15 липня 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою прийняття участі у Міжнародному культурологічному проекті в супроводі ОСОБА_4, без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: