АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Гайдук В.І., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Дніпропетровської міської ради

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року

у цивільній справі за позовом Дніпропетровської міської ради до Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання необ'єктивними, такими, що не відповідають законодавству результатів оцінки,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що фізична особа ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення збитків та моральної шкоди до Дніпропетровської міської ради, яка була прийнята до розгляду. На підтвердження своїх вимог ОСОБА_3 надав звіт оцінки від 30 травня 2014 року про оцінку упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по АДРЕСА_1 та його актуалізацію на дату оцінки 01 березня 2015 року, які виконані ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури». Дані звіти позивач вважає необ'єктивними та таким, що виконані з порушенням законодавства, тому Дніпропетровська міська рада звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнень просила суд визнати необ'єктивними, такими що не відповідають законодавству і такими, що не можуть бути використані для визначення обсягу упущеної вигоди результати оцінки упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції по АДРЕСА_1, які складені оцінювачем Українського товариства оцінювачів ОСОБА_2 та затверджені суб'єктом оціночної діяльності - ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», викладені в звіті про оцінку упущеної вигоди зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по АДРЕСА_1 (дата оцінки 30 травня 2014 року) та в звіті про оцінку упущеної вигоди зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції по АДРЕСА_1 (дата оцінки 01 березня 2015 року).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має статус оцінювача з 04 березня 1996 року на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача № 402 (том 1 а. с. 80), має науковий ступінь доктора технічних наук та наукове звання професора, працює професійним оцінювачем з 1996 року, є головою ради Дніпропетровського територіального відділення Українського товариства оцінювачів, членом експертної ради Українського товариства оцінювачів, на протязі декількох років входив до складу Наглядової ради та Екзаменаційної комісії з оціночної діяльності при Фонді Державного майна України, який згідно з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» є регулятором оцінки з Україні. ОСОБА_2 внесений до державного реєстру оцінювачів, про що має відповідне свідоцтво про реєстрацію.

Оцінювач ОСОБА_2 працює у складі суб'єкта оціночної діяльності у ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», який діє на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 15993/14 виданого Фондом державного майна України від 04 лютого 2014 року.

Відповідачем ОСОБА_4 на підставі договору № 69/Э від 02 червня 2014 року, укладеного між фізичною особою ОСОБА_3 та ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва і архітектури», була проведена оцінка упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по АДРЕСА_1, за наслідками проведення якої складений відповідний звіт щодо визначення розміру упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції по АДРЕСА_1 станом на 30 травня 2014 року становить 1 847 751,00 грн.

01 березня 2015 року цим же відповідачем на підставі додаткової угоди до договору № 69/Э від 02 червня 2014 року на проведення оцінки майна, укладеної 04 березня 2015 року між фізичною особою ОСОБА_3 та ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва і архітектури», була проведена оцінка упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по АДРЕСА_1, за наслідками проведення якої складений відповідний звіт, який є актуалізацією попереднього звіту, щодо визначення розміру упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції по АДРЕСА_1 станом на 01 березня 2015 року становить 3 325 483,00 грн.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року була прийнята до провадження позовна заява ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про стягнення збитків.

Відповідно до рецензії на звіт про оцінку упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по АДРЕСА_1, виконаної рецензентом-оцінювачем ОСОБА_5 28 вересня 2015 року на підставі листа Дніпропетровської міської ради від 17.08.15, вказаний звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний (том 1 а.с.45-49).

В матеріалах справи міститься рецензія Експертної ради Українського товариства оцінювачів від 16 вересня 2015 року № 63-ЕР на звіти про оцінку упущеної вигоди, які виконані відповідачами по даній справі, яка містить висновки про можливість проведення виконавцем оцінки майна; про обґрунтування вибору виду вартості і відповідності вимогам нормативно-правових актів про оцінку майна; про зібрані виконавцем вихідні данні; про відповідність та правильність використаних при оцінці методичних підходів, методів і оціночних процедур; та містить загальний висновок про достовірність оцінки.

Загальним висновком про достовірність оцінки встановлено, зокрема, що звіт про оцінку упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по АДРЕСА_1, виконаний ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», оцінювачем ОСОБА_2, станом на 01 березня 2015 року, виконано у відповідності з діючим законодавством класифікується як такий, що в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, які не впливають на достовірність оцінки. Рецензуємий звіт про оцінку може бути використаний за вказаною метою (том 1 а.с.97-100).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 1,3,4,5,10,12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», пп.2,13,17 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірні Звіти та висновки про оцінку обсягу упущеної вигоди не відповідають п.п.59 та 60 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», судом не було оцінено копії рецензій на звіти про оцінку упущеної вигоди та не відображено мотивування оцінки доказів в судовому рішенні, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом першої інстанції з'ясовані всі обставини справи в межах заявлених позовних вимог, кожна обставина перевірена наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом відповідно до норм процесуального права.

Таким чином, судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права, а незгода позивача з висновками суду по оцінці доказів та особисте тлумачення ним норм права не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.І.Гайдук

О.В.Лаченкова