Справа № 175/4271/14-ц
Провадження № 4-с/175/80/16
Справа №175/4271/14-ц
Провадження №4с-175/80/16
Арх.№2226/14
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

за участю секретаря Єльшиної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське скаргу представника ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження по цивільній справі №175/4271/14-ц за позовом ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Представник ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» звернувся до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що 17.07.2015 року головним державним виконавцем Дніпропетровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Статьєвою А.В. винесено постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень №48171172 та №48171300, тобто відмову у прийнятті до провадження виконавчих листів від 28.05.2015 року №2-175/4271/15-ц, виданих відносно ОСОБА_1, які були отримані 26.05.2016 року представником ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО».

Представник «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» вказує на те, що підставою для винесення державним виконавцем вказаних постанов послугувало те, що наданий заявником виконавчі листи не відповідають вимогам ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відсутній ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обовязкових платежів.

З даними постановами про відмову у відкритті виконавчих проваджень представник ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» не погоджується та просить суд визнати постанови головного державного виконавця Дніпропетровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Статьєвої А.В. від 17.07.2015 року №48171172 та №48171300 неправомірними та скасувати їх.

Сторони в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Встановлено, що 28.05.2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист №2-175/4271/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» в рахунок відшкодування шкоди, який надійшов на виконання до відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Постановою головного державного виконавця Дніпропетровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Статьєвої А.В. від 17.07.2015 року №48171172 та №48171300 відмовлено у відкритті виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа з тієї підстави, що виконавчий документ не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у виконавчих листах відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, якими є зокрема видані судами виконавчі листи.

Вимоги до виконавчого документу визначені статтею 18 Закону, яка передбачає зазначення у ньому серед іншого: повного найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по-батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційного коду суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуального ідентифікаційного номеру стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номеру і серії паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інших ідентифікуючих даних про боржника, якщо вони відомі суду.

Невідповідність виконавчого документа вимогам статті 18 цього Закону є підставою відмови у відкритті виконавчого провадження (п.6 ч.1 ст.26 Закону).

Аналізуючи наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку про необґрунтованість постанови державного виконавця (тобто не врахування ним усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення), оскільки зазначення у виконавчому листі ідентифікаційного номеру боржника, як і інших ідентифікуючих даних, можливе лише за наявності таких відомостей у суду.

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому документі були вказані прізвище, ім'я, по батькові і місце проживання боржника, що дозволяє у повній мірі ідентифікувати його особу. У разі ж необхідності державний виконавець не позбавлений можливості в межах наданих йому статтею 11 Закону повноважень встановити ідентифікаційний номер боржника на стадії виконавчого провадження, на відміну від заявника (стягувача), якому збирання та поширення конфіденційної інформації про боржника чи його персональних даних прямо заборонено ст. 32 Конституції України, ст. 302 ЦК України.

Крім цього, згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (рішення ЄСПП у справі «ОСОБА_3 проти Італії»). Європейський суд дотримується думки, що неможливість особи домогтися виконання рішення протягом тривалого часу становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції. (рішення ЄСПП у справі «Шмалько проти України»). Обов'язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов'язків держави (зокрема, рішення ЄСПП у справі «X і Y проти Нідерландів»), ці позитивні зобов'язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (рішення ЄСПП у справі «Лопез Остра проти Іспанії»).

Таким чином, невжиття органами влади певних заходів для виконання судового рішення з формальних підстав, суперечить положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду, тому постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не може вважатись правомірною.

Керуючись ст.ст.10, 57-60, 208-209, 213-215, 386-387 ЦПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.11, 17, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

п о с т а н о в и в :

Скаргу представника ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження по цивільній справі №175/4271/14-ц за позовом ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Постанови головного державного виконавця Дніпропетровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Статьєвої А.В. від 17.07.2015 року №48171172 та №48171300 визнати неправомірними та скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня її проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя С.А.Борисов