Справа № 658/1578/16-ц
(провадження № 2-о/658/68/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.,

при секретаря Оніщенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каховка Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Каховський район-ний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлін-ня юстиції у Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просять встановити факт народ-ження її онука - ОСОБА_2, який народився в м. Сімферополі, Автономної рес-публіки Крим.

В обґрунтування своєї заяви зазначила, що її невістка ОСОБА_3 народила 27 квітня 2016 року дитину чоловічої статті. У зв'язку з анексією Криму та відокремлення від України всі державні установи Автономії почали здійснювати діловодство відповідно до законодавства Російської Федерації. Після народження дитини їй видали свідоцтво про на-родження дитини, яке оформлено не у відповідності до вимог діючого законодавства Ук-раїни. При зверненні до Каховського районного відділу РАЦС для реєстрації народження онука, їй було відмовлено, оскільки предявлена на реєстрацію медична довідка про народ-ження не відповідає вимогам чинного законодавства.

Заявниця в судовому засіданні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встанов-леному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або ос-порювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 27 квітня 2016 року у Сімферопольському клінічному пологовому будинку № 2 народила хлопчика вагою 3780 гр. (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 16 червня 2014 року, ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_5 16 червня 2014 року. Після дер-жавної реєстрації шлюбу «Пінігіна» змінила своє прізвище на «Нестерову» (а.с. 9).

Відповідно до записів в свідоцтві про народження ОСОБА_4, народився 25 серпня 1986 року, його батьком є ОСОБА_6, матірю ОСОБА_1 (15).

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Каховського районного відділу дер-жавної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонські області з заявою про видачу свідоцтва про народження онука, однак їй було від-мовлено через те, що державна реєстрація народження, відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження, за формою затвердженою наказом МОЗ України, а документи видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків. У зв'язку із чим заявниці було відмовлено у ви-дачі свідоцтва про народження (а.с.8).

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту народ-ження дитини, оскільки це має юридичне значення, а саме для реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану України факту народження та видачі свідоцтва про народження, та іншим шляхом здійснити реєстрацію народження дитини неможливо.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цьо-го Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автоном-ної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внут-рішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдик-ція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї час-тини.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та пра-вовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місце-вого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повно-важень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не перед-баченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює со-бою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій тери-торії України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для дер-жавної реєстрації народження дитини.

За змістом ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який під-лягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підста-вою для одержання зазначених документів.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась з посиланням на те, що медичне свідоцтво про народ-ження видане на тимчасово окупованій території.

Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для реєстрації народ-ження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народ-ження дитини. Заявник, який є громадянином України позбавлений можливості зареєстру-вати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народ-женням дитини.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотри-мання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому чис-лі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвер-джених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне сві-доцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видаєть-ся закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де прий-маються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна ре-єстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медич-ної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвер-дження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затверд-женого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне сві-доцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на мор-ському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального зак-ладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого зат-верджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстро-ваним у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встанов-лення факту народження даною жінкою.

Отримане медичне свідоцтво про народження за формою затвердженою Міністер-ством охорони і соціального розвитку Російської Федерації не може бути використане заяв-ником для реєстрації дитини на території України.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини у відповідності до законодавства України.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 1ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі дер-жавної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина є громадянином України як особа, батьки або один з батьків якої на момент її народ-ження є громадянином України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її поход-ження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Судом встановлено, що матірю є громадянка України, у закладі охорони здоров'я м. Сімферополь АР Крим ОСОБА_3 народила сина, про що їй було видане медичне сві-доцтво про народження, яке відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недій-сним і не створює правових наслідків.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян ОСОБА_7, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народ-ження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про народження дитини, виданого держав-ним органом України, у зв'язку з чим вимога щодо встановлення факту народження дитини, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України, Законом України «Про дер-жавну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і сво-бод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Каховський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення задо-вольнити.

Встановити факт народження у громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, дитини чоловічої статі ОСОБА_2, який народився 27 квітня 2016 року у м. Сімферополь Автономної республіки Крим, на тимчасово окупованій території України для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України.

В актовому записі про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначити матір дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, грома-дянина України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його прого-лошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: О. Є. Терещенко