У Х В А Л А

2 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Сімоненко В.М.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року в справі за позовом комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 6 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2015 року, позовні вимоги КП «Єдиний розрахунковий центр» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Єдиний розрахунковий центр» 2 тис. 24 грн заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема статей 13, 19, 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня, 9 листопада 2011 року та 17 червня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи позовні вимоги КП «Єдиний розрахунковий центр» суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій виходив з того, що між сторонами виникли фактичні договірні відносини з приводу надання та споживання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, ОСОБА_4 належним чином своїх зобов'язань по оплаті наданих позивачем послуг не виконала, допустила заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

У справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2011 року в якій надана як приклад неоднакового застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, суд відмовив позивачу в задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості, оскільки ним не доведено надання відповідачеві послуг із утримання будинку та прибудинкової території.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Разом з тим, надані заявником ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2011 року, 17 червня 2015 року не можуть бути прикладами неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення апеляційної інстанції та передав справу на новий судовий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко
А.Г. Ярема