Номер провадження: 22-ц/785/4621/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,ОСОБА_4

За участю секретаря Полякової В.О.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 11.04.2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5

-про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеними вимогами в котрих зазначав, що 23 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачкою ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №ODXRRC 12020209 відповідно до якого позивачем був наданий відповідачці кредит у сумі 4499 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки відповідачка не виконувала умови кредитного договору виникла заборгованість за даним кредитом станом на 05 квітня 2013 року у розмірі 45906 гривень 75 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом - 4499 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом - 547 гривень 29 копійок; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1133 гривні 72 копійки; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 37064 гривні 51 копійок, штрафу фіксована частина - 500 гривень та штрафу (процентна складова) - 2162 гривні 23 копійки. Також, позивач просить стягнути понесені судові витрати на подачу позовної заяви до суду в сумі 459 гривень 07 копійок.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 11 квітня 2016 року в задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ODXRRC12020209 від 23 жовтня 2008 року у розмірі 45906 гривень 75 копійок відмовлено та стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 4307 гривень 98 копійок.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що висновок експерта не є беззаперечним доказом і оцінюється за правилами ст.212 ЦПК України, відбувалась сплата щомісячних платежів та питання підпису під кредитним договором не відноситься до предмету спору.

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріалами справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в заявлених вимогах районний суд виходив з відсутності доказів укладення між сторонами кредитних зобовязань і отримання відповідачкою грошових коштів за цим кредитом.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду так як воно відповідає зібраним по справі доказам.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на укладений між банком відповідачем ОСОБА_5 кредитний договір від 23 жовтня 2008 року №ODXRRC 12020209.

За клопотання відповідача районним судом призначена судово-почеркознавча експертиза.

Відповідно висновку №4135/02 судово-почеркознавчої експертизи від 26 лютого 2016 року підписи від імені ОСОБА_5 у заяві позичальника ODXRRC 12020209 від 23 жовтня 2008 року, розміщені: в графі «Підпис» та праворуч від друкованого запису «23.10.2008 графі «Підпис», виконані не самою ОСОБА_5, а іншою особо наслідування її підписам.

За таких обставин, судова колегія погоджується з судженням районного суду, що між сторонами не виникли договірні зобов'язання, пов'язані з укладенням кредитного договору, що унеможливлює стягнення з відповідача зазначеної заборгованості за відсутності належних та допустимих доказів.

Доводи заявника про те, що відповідач сплачувала кредитні зобовязання за вказаним договором не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог так як така сплата проводилась списанням коштів з рахунку відповідачки самим банком.

Посилання на те, що питання підпису не відноситься до предмету доказування оцінюється судовою колегією критично, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України так як цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з того, що відповідач заперечувала факт укладання зазначеного кредитного зобовязання, районний суд правомірно призначив судово-почеркознавчу експертизу.

Судова колегія зазначає, що позивачем не надано інших доказів на підтвердження укладення між сторонами зазначених позивачем кредитних зобовязань, а тому районний суд дійшов правильного висновку про відсутності правових підстав для задоволення позову.

З врахуванням вищезазначеного, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 218, 303,308,315,317,319ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 11.04.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді Є.С.Сєвєрова

ОСОБА_4