Справа № 405/6810/15-ц
Провадження №4-с/405/48/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року. Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.,

при секретарі Береді Я.І.,

за участю заявника ОСОБА_1,

ст.державного виконавця

Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2

та представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 у порядку Розділу 7 ЦПК України звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо вчиненої тяганини, недотримання строків виконавчого провадження, зволікання з виявленням іншого майна боржника, входженням у допоміжні господарські приміщення, які знаходяться на території домоволодіння боржника; скасувати постанови від 18.05.2015 року, винесені державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 по поверненню виконавчих листів №2-6197/10 та №405/6786/13-ц, виданих Ленінським районним судом м. Кіровограда 02.10.2010 року та 18.03.2014 року відповідно з визнанням дій у закритті провадження і повернення виконавчих листів неправомірними; а також зобовязати державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 провести перерахунок залишку боргу за кожним виконавчим листом, усунути помилки та здійснити заходи щодо примусового входження у допоміжні господарські приміщення на території домоволодіння боржника (сараї В-1 та Б-1), а також додатково побудовані і не зареєстровані гараж і кухня сауна), на підставі раніше наданого судом дозволу.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що в рамках виконавчого провадження №23559090, розпочатого 30.12.2010 року державним виконавцем Літвіновою О.П., знаходився виконавчий лист № 2-6197/10, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда 20.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_4 на його (заявника) користь боргу. 31 березня 2014 року приєднано другий виконавчий лист № 405/6786/13-ц (ВП № 42724574) про стягнення з ОСОБА_4 на його (заявника) користь, за період невиконання договірного зобовязання інфляційну заборгованість в сумі 30 144, 90 грн. та три проценти річних в сумі 18 345,34 грн., судовий збір в сумі 484,90 грн., а всього 48 975 грн. 20 коп. Також, заявник вказав, що під час виконання зазначеного зведеного виконавчого провадження, він неодноразово наполягав на проведенні повних виконавчих дій, а саме: входження в інші приміщення, зайняті боржником і проведення опису, виявленого там майна, про що свідчать нереалізовані заяви від 20.12.2010 року, 17.08.2011 року, 14.03.2012 року, 12.04.2012 року, 05.10.2012 року. Боржник на території належного їй домоволодіння має обєкти допоміжних приміщень: добудови, гаражу, в яких може зберігатися майно, належне боржнику. Більш того, зазначені обєкти можуть складати собою вартість будівельних матеріалів, за якими може бути проведено погашення заборгованості. Більш того детально ознайомившись з планом-схемою №137127/52 домоволодіння, що належить боржнику ОСОБА_4, наданого Кіровоградським ООБТІ ним (заявником) було встановлено наявність зареєстрованих додаткових приміщень (сараїв) В-1 площею 5, 05 та 6, 10 м., та будівлі Б1 площею 5, 0 х 3, 70 м, які (будівлі) знаходяться в межах окремого двору домоволодіння ОСОБА_4, а відтак в них зберігається майно, на яке може бути проведено стягнення. Крім іншого, за його (заявника) даними до будівель за літерами В-1 та Б-1 проведено додаткову добудову інших приміщень (гаражу, сауни з кухнею, ін. підсобних приміщень), які на даний час не увійшли в інвентаризацію цих обєктів, та знаходяться у режимі не узаконеної добудови, при цьому, державним виконавцем Літвіновою О.П. під час опису майна в квартирі №3 за актом від 13.07.2012 року (ігноруючи вимоги його (заявника) особистої участі у проведенні зазначеної виконавчої дії), приміщення будівель (сараї) В-1 та Б1, а також додатково побудовані і не зареєстровані гараж і кухня сауна, не відкривалися і наявність в них майна не перевірялася. Також, заявник вказав, що весь час він наштовхував державного виконавця на проведення тих чи інших виконавчих дій, про що свідчать його численні заяви про необхідність примусового входження у займані боржником допоміжні приміщення, господарські обєкти за його безпосередньої участі, з метою опису і арешту наявного там майна, крім того, за результатом двох судових оскаржень у справі №405/91/13-3 встановлено неповнота та незаконність дій у виконавчому провадженні, неправильність розрахунку стягнень, віднесення до витрат провадження сум, які підлягали зарахуванню йому (заявника), як стягувачу у виконавчому провадженні. Окрім того, заявник зазначив, що 11.09.2015 року з особистої розмови з державним виконавцем Літвіновою О.П., йому стало відомо, що виконавчі листи було повернуто у звязку з відсутністю коштів та майна, доступного до стягнення, та, при цьому, йому було вручено два конверти, в яких містилися дві постанови від 18.05.2015 року про повернення виконавчих листів, ознайомившись з мотивами постанов про повернення, він (заявник) зясував, що державний виконавець не виконала вимог Закону України «Про виконавчу службу» і Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, зясував, що державним виконавцем у виконавчих листах допущено невірний розрахунок стягнутих сум і залишку боргу, що є підставою для скасування постанов та усунення невірних розрахунків. Вказав, що він (заявник) двічі намагався відвести державного виконавця Літвінову О.П., як особу, яка систематично вчинює порушення, фактично працює на інтерес боржника, нічого ефективно не роблячи на завершення провадження, не допускаючи його (заявника) до ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, приховуючи інформацію.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 жовтня 2015 року при розгляді скарги на дії та рішення державного виконавця залучено до участі в зазначеній справі в якості заінтересованої особи учасника виконавчого провадження боржника ОСОБА_4

Крім того, заявник ОСОБА_1 під час судового розгляду скарги додатково просив встановити наявність порушення державним виконавцем Літвіновою О.П. вимог ст.ст.11, 12 Закону України «Про виконавче провадження», визначити необхідність сплати вірно визначеного виконавчого збору до бюджету у сумі 2 628,01 грн. замість 5 134,61 грн. та з кожного подальшого відрахування по продажу меблів у 2015 році;, зобовязати державного виконавця провести належний перерахунок стягнутих сум, виконавчого збору, з структури пропорційних відрахувань і направити йому детальний розрахунок, з визначенням порядку, схеми, структури, після усунення помилок, визначити остаточні правильні суми залишку боргу за кожним виконавчим листом, за яким він (заявник) є стягувачем.

Заявник ОСОБА_1 під час судового розгляду скаргу з урахуванням уточнень до скарги, підтримав, посилаючись на обставини та факти, викладені в ній, просив її задовольнити.

Старший державний виконавець Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги, вважаючи її необгрунтованою та безпідставною. Крім того, зазначила, що при здійсненні виконавчого провадження, яке є зведеним, і включає в себе декілька виконавчих проваджень, за двома з яких стягувачем є заявник ОСОБА_1, а боржником ОСОБА_4, вона діяла на підставі та в межах Закону України «Про виконавче провадження», в повному обсязі здійснювала виконавчі дії, не допускаючи порушень прав стягувача і останнім, в свою чергу, протягом всього часу виконавчого провадження, не оскаржувалися ні її дії, ні рішення, які виносилися під час виконавчого провадження. Крім того, зазначала про правильність та обгрунтованість здійснених нею розрахунків, в т.ч., і в частині визначення нею розміру виконавчого збору.

Представник заінтересованої особи боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_4 ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення скарги заявника ОСОБА_1, зазначивши про правомірність винесених державним виконавцем постанов від 18 травня 2015 року, та відсутності підстав для їх скасування, крім того, зазначив, що під час виконавчого провадження державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» було виявлено майно боржника, на яке було звернуто стягнення та отримані від продажу майна кошти розподілені пропорційно між стягувачами за зведеним виконавчим провадженням, враховуючи відсутність будь-якого іншого майна боржника, державним виконавцем правомірно були винесені постанови про про повернення виконавчих документів стягувачеві ОСОБА_1 Також зазначив, що заявник в скарзі не оскаржує дій державного виконавця, які були здійсненні останньою під час здійснення виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1, заперечення проти скарги державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2, а також, представника заінтересованої особи ОСОБА_4 ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, а також надані під час судового розгляду скарги матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов'язковість судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Зазначені положення щодо обовязковості судових рішень, які набрали законної сили визначено і в ст.14 ЦПК України.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 14 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження повинні проводитися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано Розділом VІІ ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Правомірність своїх дій під час виконання судового рішення та відсутність порушення прав сторін виконавчого провадження доводить державний виконавець.

Судом встановлено, що 02 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда винесено рішення, яке 13 грудня 2010 року набрало законної сили, та на виконання якого 20 грудня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда видано виконавчий лист №2-6197/10, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 195 000 грн. за договором позики від 13 лютого 2010 року, 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат інформаційно-технічного характеру.

Зазначений виконавчий лист 20 грудня 2010 року подано ОСОБА_1 на примусове виконання в Ленінський ВДВС та в подальшому старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_6 30 грудня 2010 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №23559090) з примусового виконання виконавчого листа №2-6197, виданого 20.12.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 195 000 грн. за договором позики від 13 лютого 2010 року, 1 700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ.

Надано боржнику строк для добровільного виконання рішення в строк до 06.01.2011 року.

Пунктом 3 постанови зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

Пунктом 4 зазначеної постанови накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_5 у межах суми стягнення 196 820 грн. 00 коп. (Т.1 а.с.56).

Зазначену постанову боржник ОСОБА_5 отримала 25 січня 2011 року, про що свідчить підпис останньої на постанові про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2010 року (Т.1 а.с.56) та на підставі чого подала заяву про відкладення виконавчих дій на підставі ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» (Т.1 а.с.63).

Постановою державного виконавця від 25 січня 2011 року на підставі ст.ст.30, 32 Закону України «Про виконавче провадження» відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-6197, виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда (Т.1 а.с.64).

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору на підставі ст.46 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з невиконанням рішення у строк, відведений для добровільного виконання рішення стягнуто з ОСОБА_5 виконавчий збір в розмірі 19 682 грн. 00 коп.

Відповідно до доручення начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_7 доручено державному виконавцю Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_6 передати ОСОБА_2 виконавче провадження №471, відкрите за виконавчим листом №2-6197 від 02.12.2010 року, виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 коштів у звязку з виробничою необхідністю та з метою повного, фактичного виконання. Відповідно до акту приймання-передавання виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого державний виконавець Літвінова О.П. 20 квітня 2011 року отримала від державного виконавця Макари О.В. зазначене виконавче провадження (Т.1 а.с.70).

Постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 від 27 квітня 2011 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-6197 накладено арешт на автомобіль Mazda 626, 2003 р.в., ДНЗ ВА 0474 АА, що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення 196 820 грн 00 коп. (Т.1 а.с.72).

Відповідно до відповіді начальника Кіровоградського РЕВ ДАІ ОСОБА_8 за вих. № 3710 від 28.04.2011 року на запит Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ № 18548/2 від 14.04.2011 року згідно облікових даних Кіровоградського РЕВ ДАІ, 19.05.2004 р., автомобіль марки Mazda 626, 2003 р.в., кузов JM7GF10S200216344, ДНЗ ВА 0474 АА, первинно зареєстрований за ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_1, якою 12.01.2008 року було зроблено зміну свідоцтва про реєстрацію на вищезазначений автомобіль, в звязку із зміною прізвища, видано свідоцтво про реєстрацію СРВ777713 на ОСОБА_4. Інших транспортних засобів за ОСОБА_4 не зареєстровано.

Крім того, відповідно до інформації ОКП «Кіровоградське ООБТІ» на запит державного виконавця, ОСОБА_9 має зареєстроване право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.2003 року №2534.

З матеріалів виконавчого провадження (зведеного), досліджених в оригіналах, наданих державним виконавцем Літвіновою О.П., безпосередньо в судовому засіданні з участю заявника ОСОБА_1, ст.державного виконавця Літвінової О.П. та представника заінтересованої особи ОСОБА_3, та копії яких долучені до матеріалів справи, судом також встановлено, і дані обставини не заперечувалися заявником ОСОБА_1, що на виконання рішення суду про стягнення коштів за договором позики боржник ОСОБА_5 сплатила ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 9 156 грн. 00 коп. (квитанція №К13/2/41 від 02.02.2011 року) (Т.1 а.с.78); в розмірі 7 910 грн. 00 коп. (квитанція №К13/1/37 від 01.03.2011 року) (Т.1 а.с.66); в розмірі 8 000 грн. 00 коп. (квитанція від 09.06.2011 року) (Т.1 а.с.77), з призначенням платежу: поповнення карткового рахунку 262550001/1 виконавчий лист №2-6197 від 02.12.2010 року від ОСОБА_4, отримувач ОСОБА_1

Крім того, відповідно до заяви ОСОБА_1 на адресу державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 від 04.10.2013 року він отримав від боржника ОСОБА_4 на виконання рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 грудня 2010 року 103 000 грн. 00 коп. (Т.2 а.с.73).

Заявник ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні про отримання зазначених коштів від боржника ОСОБА_4

Судом також встановлено, що старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 12.08.2011 року, 05.10.2011 року, 06.12.2011 року, 06.02.2012 року винесені постанови про розшук майна: автомобіля: Mazda 626, 2003 р.в., ДНЗ ВА 0474 АА, що належить боржнику ОСОБА_4 (Т.1 а.с.83, 97, 110, 119) та направлено до виконання до УДАІ УМВС України в м.Севастополі та до ДАІ АРК м.Сімферополь.

Постановою державного виконавця Літвінової О.П. від 12.08.2011 року на підставі п.6 ч.1 ст.35, ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про зупинення виконавчого провадження до розшуку майна боржника. (Т.1 а.с.96).

Постановою державного виконавця Літвінової О.П. від 22 жовтня 2012 року доручено ВДВС Красноперекопського МРУЮ перевірити факт знаходження автомобіля марки Mazda 626, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, на штрафмайданчику ДАІ м.Красноперекопськ АРК, у разі підтвердження факту знаходження зазначеного транспортного засобу за вищевказаною адресою, - провести опис та арешт майна, шляхом складання акту опису та арешту майна, передавши його на відповідальне зберігання; автомобіль марки Mazda 626, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, видати із штрафмайданчика, стягувачу ОСОБА_1 (Т.1 а.с.194-195).

Актом опису і арешту майна від 23.10.2012 року державним виконавцем Набока Ю.В. ВДВС Красноперекопського міськрайонного управління юстиції АР Крим при примусовому виконанні постанови від 22.10.2012 року, виданої Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, в присутності стягувача ОСОБА_1, було описано і накладено арешт на майно - автомобіль марки Mazda 626, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та в подальшому описане майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_1 (Т.1 а.с.205-206).

Відповідно до інформації УДАІ ГУ МВС України в АРК від 05.12.2012 року №11/4-12351 автомобіль марки Mazda 626, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, переданий і спеціального майданчика головному державному виконавцю ВДВС Красноперекопського МРУЮ АР Крим ОСОБА_10 на підставі вимоги державного виконавця ВДВС Красноперекопського МРУЮ АР Крим від 23.10.2012 року та постанови ст. державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 Від 22.10.2012 року (Т.1 а.с.210).

Актом опису й арешту майна від 05 листопада 2012 року державним виконавцем Літвіновою О.П. Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа №2-6197, виданого 20 грудня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда, було описано та накладено арешт на майно - автомобіль марки Mazda, модель 626, 2.0, тип легковий седан «В», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, дата реєстрації 12.01.2008 року, синього кольору. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання представник ПП «Юстиція» ОСОБА_11 (Т.1 а.с.198-200).

Зазначені копії акту опису і арешту майна від 05 листопада 2012 року направлені на адресу боржника ОСОБА_4 та стягувача ОСОБА_1 для відома (Т.1 а.с.200).

Постановою державного виконавця Літвіновою О.П. Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 07.11.2012 року, в рамках виконавчого провадження (ВП №23559090) призначено субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_12 з метою надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акт оцінки майна), для визначення вартості майна боржника автомобіля марки Mazda, модель 626, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Т.1 а.с.201).

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля марки Mazda, модель 626, 2.0, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 субєкта оціночної діяльності ОСОБА_12 від 19.12.2012 року, ринкова вартість автомобіля марки Mazda, модель 626, 2.0, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, станом на 19.12.2012 року без урахування ПДВ 20% складає 65 825 грн. 00 коп. (Т.1 а.с. 225-237).

Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ 23.01.2013 року повідомлено сторін виконавчого провадження (боржника ОСОБА_4 та стягувача ОСОБА_1П.) про визначену експертом ОСОБА_12 експертну оцінку транспортного засобу автомобіля марки Mazda, модель 626, 2.0, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, яка становить 65 825 грн. 00 коп. (Т.1 а.с.219)

Відповідно до заяви стягувача ОСОБА_1 від 28.01.2013 року на адресу Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, останній підтвердив отримання ним листа від 23.01.2013 року, яким проінформовано про визначення вартості автомобіля боржника марки Mazda, 2003 року випуску в сумі 65 825 грн. 00 коп., та погодження його як стягувача з зазначеною вартістю. (Т.1 а.с. 223).

06.02.2013 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ направлено заявку на реалізацію арештованого майна автомобіля марки Mazda, модель 626, 2.0, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Т.1 а.с.238).

В свою чергу, спеціалізоване підприємство «Юстиція» за вих.№268 від 27 лютого 2013 року повідомило Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ про аукціон з реалізації арештованого рухомого майна, який відбудеться 15 березня 2013 року (Т.1 а.с.245).

05.03.2013 року Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ повідомив ОСОБА_1 про аукціон з реалізації арештованого майна, який відбудеться 15 березня 2013 року за адресою м.Кіровоград, вул.Зінченка, 2а, к.14. (Т.1 а.с.245).

Крім того, судом встановлено, що ст.державним виконавцем Літвіновою О.П. винесена постанова про обєднання у зведене виконавче провадження від 12 березня 2013 року, за якою при примусовому виконання виконавчого листа №2/1111/2585/123 від 01.03.2013 року, виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_13 боргу в розмірі 53 530 грн. 00 коп., встановлено, що в Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ відкрито декілька виконавчих проваджень, боржником за якими є ОСОБА_4 та обєднано у зведене виконавче провадження виконавчі провадження №1704 та виконавче провадження №540. (Т.1 а.с.250).

Відповідно до акту переоцінки арештованого майна від 15.03.2013 року торги з реалізації арештованого рухомого майна боржника не відбулися у звязку з відсутністю покупців та було проведено уцінку майна на 1%, що становить 65 166 грн. 75 коп. після уцінки (Т.1 а.с.251).

Наступний аукціон з реалізації арештованого майна за повідомленням ПП «Юстиція» відбудеться 05 квітня 2013 року (Т.2 а.с. 5).

Відповідно до акту переоцінки арештованого майна від 15.04.2013 року торги з реалізації арештованого рухомого майна боржника не відбулися у звязку з відсутністю покупців та було проведено уцінку майна на 25%, що становить 49 368 грн. 75 коп. після уцінки (Т.2 а.с.7).

Черговий аукціон з реалізації арештованого майна за повідомленням ПП «Юстиція» відбудеться 13 травня 2013 року (Т.2 а.с.10).

Відповідно до протоколу №20/021/13/А-14 проведення аукціону з реалізації рухомого майна, що належить ОСОБА_4 - транспортного засобу автомобіля ОСОБА_11 626, 2.0, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зазначений транспортний засіб було придбано на аукціоні за суму 49 800 грн., з якої 42 828 грн. 00 коп. надійшли на рахунок Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, 6 911 грн. 63 коп. як внесений переможцем торгів гарантійний внесок, залишається як винагорода спеціалізованої організації в рахунок оплати наданих нею послуг з реалізації майна (Т.2 а.с.13). Відповідно до повідомлення про надходження грошових коштів на депозитний рахунок ВДВС 22 травня 2013 року на депозитний рахунок ВДВС надійшла сума у розмірі 42 828 грн. 00 коп.

Відповідно до акту державного виконавця про витрати на проведення виконавчих дій від 23 травня 2013 року (Т.2 а.с.15) при примусовому виконанні виконавчого листа №2-6197/10, виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда 20.12.2010 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів, здійснено витрати, повязані з проведенням виконавчих дій на суму 2 402 грн. 60 коп., та відповідно до постанови державного виконавця Літвінової О.П. про стягнення з боржника витрат на здійснення виконавчих дій від 23 травня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_4 витрати в розмірі 2 403 грн. 60 коп. (Т.2 а.с.15), при цьому, судом встановлено, що зазначена сума утримана з суми, яка надійшла 22 травня 2013 року.

Відповідно до розрахунку розподілу стягнутих з боржника сум для задоволення вимог стягувачів за виконавчим провадженням про стягнення коштів з ОСОБА_4 від 23 травня 2013 року, проведеного старшим державним виконавцем Літвіновою О.П., з коштів, які надійшли на депозитний рахунок 22 травня 2013 року в розмірі 42 828 грн. 00 коп., сума, що підлягає перерахуванню на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-6197/10 становить 26 280 грн. 10 коп., залишок боргу після перерахування становить 145 473 грн. 90 коп. (Т.2 а.с.16). Крім того, виконавчий збір за зазначеним виконавчим листом, який визначено в розмірі 19 682 грн. 00 коп., перераховано в розмірі 5 134 грн. 61 коп., залишок виконавчого збору становить 14 547 грн. 39 коп.

Крім того, на користь ОСОБА_13 за виконавчим листом №2/1111/2585/12 від 01.03.2013 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда підлягає перерахуванню 8 190 грн. 63 коп., та виконавчий збір в розмірі 819 грн. 06 коп.

Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 26 280 грн. 10 коп. підтверджується платіжним дорученням №934 від 24 травня 2013 року (Т.2 а.с. 37).

Судом також встановлено, що заявник ОСОБА_1 01.11.2012 року звертався з заявою до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, в якій просив віднести понесені ним витрати, повязані з виконання доручення Ленінського ВДВС щодо доставлення затриманого у м.Красноперекопську транспортного засобу автомобіля ОСОБА_11 626, 2003 року випуску, ДНЗ ВА 0474 АА, який належить ОСОБА_4, з метою проведення подальших виконавчих дій по його оцінці та реалізації, в сумі 1 533 грн. 30 коп. до витрат виконавчого провадження та повернути йому зазначені кошти при реалізації транспортного засобу (Т.2 а.с. 62), в задоволенні якої заявнику ОСОБА_1 Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ було відмовлено (Т.2 а.с.63).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 25 лютого 2013 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16 травня 2013 року скарга ОСОБА_1 була задоволена. Визнано неправомірною відмову начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_14 щодо віднесення сплачених ОСОБА_1 коштів в сумі 1 553 грн. 60 коп. до витрат виконавчого провадження під час виконання постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 22 жовтня 2012 року та транспортування автомобіля марки ОСОБА_11 626, державний номер НОМЕР_1, 2003 року випуску. Зобовязано начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_14 віднести сплачені ОСОБА_1 витрати в сумі 1 553 грн. 60 коп. до витрат виконавчого провадження.(Т.2 а.с.43, 63-64).

Судом також встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження, державний виконавець Літвінова О.П. зверталася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України та з поданням про примусове проникнення до житла боржника, та ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05 грудня 2011 року тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_4, крім того, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 травня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, подання старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 про проникнення до житла боржника задоволено. Надано дозвіл на примусове проникнення до житла ОСОБА_4 (квартири АДРЕСА_3) для проведення виконавчих дій опису й арешту майна за виконавчим листом, виданим 20.12.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда.

В подальшому, у звязку з прийняття судом рішення, яким надано дозвіл на примусове проникнення до житла боржника, державний виконавець Літвінова О.П. повідомила листом стягувача та боржника за виконавчим провадженням про проведення виконавчих дій, а саме опису та арешту майна (Т.1 а.с.145).

Відповідно до акту опису і арешту майна від 13 липня 2012 року, складеного державним виконавцем Літвіновою О.П., (Т.1 а.с.178-181), державним виконавцем було проведено опис та арешт майна, яке було виявлено в квартирі боржника ОСОБА_4, опис майна було проведено державним виконавцем на загальну суму 11 680 грн. 00 коп., яка, як встановлено під час судового розгляду скарги, була визначена державним виконавцем самостійно. Описане майно прийнято на відповідальне зберігання боржником ОСОБА_4

Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 08 січня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 за період невиконання договірного зобовязання інфляційну заборгованість в сумі 30 144 грн. 96 коп., та 3% річних в сумі 18 345 грн. 34 коп., а також судовий збір в розмірі 484 грн. 90 коп..

На підставі зазначеного рішення 18 березня 2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда було видано виконавчий лист №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13, який в подальшому, а саме 27 березня 2014 року було предявлено стягувачем ОСОБА_1 до виконання в Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ.

Постановою ст. державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 від 31 березня 2014 року відкрито виконавче провадження (ВП №42724574) з виконання виконавчого листа №405/6786/13-ц, 2/405/1374/13, виданого 18 березня 2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 за період невиконання договірного зобовязання інфляційну заборгованість в розмірі 30 144 грн. 96 коп. та 3% відсотки річних в сумі 18 345 грн. 34 коп., а також судовий збір в розмірі 484 грн. 90 коп. Надано боржнику строк для добровільного виконання в строк до 07 квітня 2014 року (Т.2 а.с.224).

Постановою про стягнення з боржника виконавчого збору, винесеної державним виконавцем Літвіновою О.П. від 08.04.2014 року стягнуто з боржника ОСОБА_4 виконавчий збір в розмірі 4 897 грн. 52 коп. (Т.2 а.с.225).

Та, крім того, державним виконавцем Літвіновою О.П. винесена постанова про приєднання до зведеного виконавчого провадження, за якою приєднано до зведеного виконавчого провадження виконавче провадження №679 (виконавчий лист №405/6786/13-ц).

Відповідно до акту оцінки арештованого майна від 01 вересня 2014 року, складеного державним виконавцем Літвіновою О.П., при примусовому виконанні виконавчого листа по справі №2-6197/10, виданого 20.12.2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 195 000 грн. за договором позики від 13.02.2010 року, сплачений судовий збір в розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічного характеру в розмірі 120 грн., відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» проведено оцінку арештованого майна (акт опису й арешту майна від 13.07.2012 року) боржника, за пятдесятьма позиціями на загальну суму 11 680 грн. (Т.2 а.с.83-84).

З матеріалів виконавчого провадження, судом також встановлено, що від продажу рухомого майна боржника ОСОБА_4, яке було описано в квартирі АДРЕСА_4 (протоколи проведення електронних торгів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (Т.2 а.с.85-159, 163-168, 176-179, 180-186), та з урахуванням актів переоцінки майна, складених державним виконавцем Літвіновою О.П. суми, що підлягають перерахуванню ОСОБА_1, визначені державним виконавцем Літвіновою О.П., в розрахунку розподілу стягнутої з боржника суми для задоволення вимог стягувачів по зведеному виконавчому провадженню про стягнення коштів з ОСОБА_4 станом на 09.10.2014 року становлять: за виконавчим листом з визначеною сумою боргу за виконавчим листом 196 820 грн., залишок боргу станом на 09.10.2014 року 35 000 грн., - 242 грн. 49 коп., залишок боргу 34 757 грн. 51 коп., виконавчий збір 100,79 грн.; за виконавчим листом з визначеною сумою боргу за виконавчим листом 48 975, 20 грн., залишок боргу станом на 09.10.2014 року 48 975, 20 грн., - 339 грн. 31 коп., залишок боргу 48 635 грн. 89 коп., виконавчий збір 33,93 грн. (Т.2 а.с.160 -161).

Відповідно до розрахунку розподілу стягнутої з боржника суми для задоволення вимог стягувачів по зведеному виконавчому провадженню про стягнення коштів з ОСОБА_4 станом на 20.10.2014 року, які підлягають перерахуванню ОСОБА_1 становлять: за виконавчим листом з визначеною сумою боргу за виконавчим листом 196 820 грн., залишок боргу станом на 09.10.2014 року 34 757,51 грн., - 474 грн. 31 коп., залишок боргу 34 283 грн. 20 коп., виконавчий збір 197,14 грн.; за виконавчим листом з визначеною сумою боргу за виконавчим листом 48 975, 20 грн., залишок боргу станом на 09.10.2014 року 48 635, 89 грн., - 663 грн. 70 коп., залишок боргу 47 972 грн. 19 коп., виконавчий збір 66,37 грн. (Т.2 а.с.161-162).

Відповідно до розрахунку розподілу стягнутої з боржника суми для задоволення вимог стягувачів по зведеному виконавчому провадженню про стягнення коштів з ОСОБА_4 станом на 05.11.2014 року, які підлягають перерахуванню ОСОБА_1 становлять: за виконавчим листом з визначеною сумою боргу за виконавчим листом 196 820 грн., залишок боргу станом на 05.11.2014 року 34 757,51 грн., - 37 грн. 81 коп., залишок боргу 34 719 грн. 70 коп., виконавчий збір 15,71 грн.; за виконавчим листом з визначеною сумою боргу за виконавчим листом 48 975, 20 грн., залишок боргу станом на 05.11.2014 року 48 635, 89 грн., - 52 грн. 90 коп., залишок боргу 48 582 грн. 99 коп., виконавчий збір 5,29 грн. (Т.2 а.с.169).

Крім того, факт перерахування ОСОБА_1 грошових коштів на суми 339 грн. 31 коп., 242 грн. 49 коп., 37 грн. 81 коп., 52 грн. 90 коп. підтверджується платіжними дорученнями №1093 від 13.10.2014 року, №1089 від 13.10.2014 року, №1148 від 10.11.2014 року, №1152 від 10.11.2014 року (Т.2 а.с.173, 174, 175).

Окрім того, судом встановлено, що постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18 травня 2015 року, винесеної ст. державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 (ВП №23559090) виконавчий лист №2-6197, виданий 02 грудня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики від 13.02.2010 року в розмірі 195 000 грн., 1 700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ, повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18 травня 2015 року, винесеної ст. державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 (ВП №42724574) виконавчий лист №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13, виданий 18 березня 2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_1 за період невиконання договірного зобовязання інфляційну заборгованість в сумі 30 144 грн. 96 коп., та 3% річних в сумі 18 345 грн. 34 коп., а також судовий збір в сумі 484 грн. 90 коп. повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначені постанови мотивовані тим, що у боржника відсутнє майно та кошти, на які за Законом, можливо звернути стягнення. Згідно відповідей реєструючих органів, боржник не має джерел доходу. Рухоме майно: автомобіль, меблі та побутова техніка реалізовано на електронних торгах, кошти пропорційно розподілені між стягувачами. Нерухоме майно боржника, а саме: квартира АДРЕСА_5 є предметом іпотеки в ПАТ «Дельта Банк» та на даний час наявна встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти.

Зазначені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, серед інших вимог, є предметом оскарження заявником ОСОБА_1, який вважає їх неправомірними та такими, що винесені передчасно, доводи скарги зводяться до того, що державним виконавцем Літвіновою О.П. під час здійснення виконавчого провадження не було виконано вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про виконавчу службу», зокрема, не було вчинено повних, всебічних та вичерпних дій, на яких наполягав він, як стягувач, не було виявлено всього майна, належного боржнику, не зроблено опис допоміжних господарських приміщень домоволодіння боржника, а також не було входження в інші приміщення, зайняті боржником і проведення опису виявленого там майна, так як боржник на території належного їй домоволодіння має обєкти допоміжних приміщень добудов, гаражу, в яких може зберігатися приховуване майно, крім того, зазначені обєкти можуть складати собою вартість будівельних матеріалів, за якими також може бути проведено стягнення. Крім того, під час опису державним виконавцем Літвіновою О.П. рухомого майна в квартирі №3 за актом від 13.07.2012 року останньою було проігноровано вимоги особистої участі його (заявника) як стягувача за виконавчим провадженням, рухоме домашнє майно боржника державний виконавець оцінила на власний розсуд, не повідомивши його про оцінку майна, на підставі чого є незрозумілим, яким чином та за якою оцінкою реалізовувалося майно боржника у травні, 2015 року, яке (майно) було описане і оцінене за цінами 2012 року, додатково побудовані і не зареєстровані гараж і кухня-сауна не відкривалися і наявність в них майна не перевірялися державним виконавцем, як не перевірявся державним виконавцем станом на час завершення виконавчого провадження 18 травня 2015 року, майновий стан боржника. Окрім того, державним виконавцем Літвіновою О.П. у виконавчих листах, за якими він (заявник) є стягувачем, в черговий раз допущено невірний розрахунок стягнутих сум і залишку боргу, що потребує усунення невірних розрахунків. Крім того, під час здійснення виконавчого провадження він (заявник) двічі намагався відвести державного виконавця Літвінову О.П., з тих підстав, що останньою систематично вчинюються порушення та зайнята позиція боржника за виконавчим провадженням, а так само не надання йому як стороні виконавчого провадження можливості знайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть

бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом (ч.3 ст.6 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Крім того, при вчиненні дій щодо забезпечення виконання рішення суду, державний виконавець має дотримуватись вимог Закону щодо забезпечення прав не лише стягувача, а й боржника.

Відповідно до ст.12 Закону сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник

виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення

експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.7 ст.12 Закону).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.16 Закону державний виконавець, експерт, спеціаліст, оцінювач, перекладач не можуть брати участі у виконавчому провадженні і підлягають відводу, якщо вони є близькими родичами сторін, їх представників або інших осіб, які беруть участь у виконавчому провадженні, або заінтересовані в результаті виконання рішення, або є інші обставини, що викликають сумнів у їх неупередженості.

За наявності підстав для відводу зазначені особи зобов'язані заявити самовідвід. З тих самих підстав відвід таким особам може бути заявлений стягувачем, боржником або їх

представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження. Питання про відвід державного виконавця вирішується начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, про що виноситься постанова.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення

немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної

документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи-підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Статтею 32 Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст.33 Закону у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито

кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з

організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно із ст.43 Закону розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за

виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми; 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені державним виконавцем відповідно до вимог цього Закону. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється по мірі їх стягнення. Сума, що залишилася після сплати штрафів, повертається боржнику.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ст.58 Закону визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної

діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право

подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у

виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом

господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають

право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до ст.63 Закону звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну

ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню

чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом з житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше

приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом. Після надходження документального підтвердження належності боржнику на праві власності будинку чи іншого нерухомого майна державний виконавець накладає на них арешт та вносить відомості

про такий арешт до відповідних реєстрів в установленому законодавством порядку. Про накладення арешту на будинок чи інше нерухоме майно, заставлене третім особам, державний виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі відсутності документів, що характеризують об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим його неможливо підготувати до

реалізації, виготовлення таких документів здійснюється у встановленому порядку за рахунок коштів стягувача. У разі якщо стягувач у двадцятиденний строк з дня одержання відповідного повідомлення державного виконавця не авансує витрати, пов'язані з підготовкою документів, що характеризують об'єкт нерухомості, арешт з нього знімається.

З огляду на зазначені вище положення Закону України «Про виконавче провадження» та, з урахуванням досліджених під час судового розгляду скарги заявника ОСОБА_1 матеріалів виконавчого провадження, судом відзначається, що державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» здійснювалися дії, направлені на виконання рішення суду, а так само, вживалися передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішення суду.

В свою чергу, стягувач за виконавчим провадженням ОСОБА_1 як сторона виконавчого провадження використовував надані йому ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» права сторони виконавчого провадження, зокрема, ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, за якими він є стягувачем, а заінтересована особа ОСОБА_4 є боржником, заявляв відвід державному виконавцю, подавав додаткові матеріали, заявляв клопотання, брав участь у провадженні виконавчих дій, висловлював свої доводи та міркування з усіх питань, що виникали в ході виконавчого провадження, шляхом подання державному виконавцю заяв та клопотань.

Зокрема, з матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 18 січня 2013 року звертався з заявою до начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про відвід державного виконавця Літвінової О.П., яка була зареєстрована 21 січня 2013 року за вх.3618/04-30/1 (Т.1 а.с.238а-239).

Відповідно до відповіді за підписом начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_14 за вих.№2410/04-13/з від 30.01.2013 року, адресованої ОСОБА_1, Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ розглянута заява від 18.01.2013 року відводу старшого державного виконавця Літвінової О.П., при цьому, враховуючи доводи, викладені в заяві про відвід, а також вимоги ст.16 Закону України «Про виконавче провадження», якими визначено вичерпний перелік підстав для відводу державного виконавця, підстав для задоволення відводу старшого державного виконавця Літвінової О.П., - не вбачається (Т.1 а.с.239).

Крім того, заявник ОСОБА_1 03 червня 2013 року звертався з заявою до начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про оскарження дій державного виконавця з одночасним вирішенням питання відводу, в якій просив перевірити законність виконавчого провадження, правильність проведеного державним виконавцем розрахунку виплати стягнутих грошових сум державним виконавцем Літвіновою О.П. 23 травня 2013 року, провести належний перерахунок стягнутих сум, з усуненням помилок в розрахунку та направити йому детальний розрахунок, з визначенням порядку, схеми пропорційного стягнення відрахованого розміру, прийняти рішення щодо повернення понесених ним витрат в розмірі 1 553 грн. 60 коп., зобовязати державного виконавця надати документальне підтвердження понесених витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, зобовязати державного виконавця надати можливість ознайомитися з матеріалами зведеного виконавчого провадження, в т.ч. і щодо стягнення на користь іншого стягувача ОСОБА_13, вирішити питання про відвід державного виконавця Літвінової О.П., а також розглянути заяву про відвід державного виконавця Літвінової О.П. від 21 січня 2013 року.

Відповідно до відповіді на зазначену заяву ОСОБА_1 повідомлено про те, що розрахунок розподілу стягнутих з боржника сум для задоволення вимог стягувачів за виконавчим провадженням про стягнення коштів з ОСОБА_4 складений ст.державним виконавцем Літвіновою О.П. 23 травня 2013 року відповідає вимогам ст.ст.43, 44 Закону України «Про виконавче провадження» та п.12.22 Інструкції з організації примусового виконання рішень; з виконавчим провадженням, стягувачем за яким є ОСОБА_13 заявник ОСОБА_1 не має права знайомитися, оскільки він не є стороною виконавчого провадження, крім того в межах зведеного виконавчого провадження було проведено опис та арешт майна боржника, та готуються матеріали на реалізацію описаного майна; крім того, на заяву заявника ОСОБА_1 від 21 січня 2013 року про відвід старшого державного виконавця Літвінової О.П. надано відповідь за вих. №2410/04-35/з від 30 січня 2013 року, в якій зазначено, що враховуючи вимоги ст.16 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для задоволення відводу старшого державного виконавця Літвінової О.П., - не вбачається. (Т.2 а.с.42).

Крім того, в скарзі заявник ОСОБА_1 також зазначив, що в рамках зведеного виконавчого провадження він неодноразово наполягав на проведенні державним виконавцем Літвіновою О.П. в повному обсязі виконавчих дій, в т.ч. входження в інші приміщення, зайняті боржником і проведення в них опису майна, про що свідчать подані ним державному виконавцю заяви від 20.12.2010, 17.08.2011, 14.03.2012, 12.04.2012 та 05.10.2012 року, які залишилися нереалізованими, серед яких (інших приміщень: будівлі літ.В-1 та Б-1, які мають місце на план-схемі, наданого Кіровоградським ООБТІ, а також гараж, сауна з кухнею, інші підсобні приміщення), які не увійшли в інвентаризацію та знаходяться в режимі неузаконених добудов, у звязку з чим просив зобовязати державного виконавця здійснити заходи щодо примусового входження в допоміжні приміщення на території домоволодіння боржника (сараї В-1 та Б-1, а також додатково побудовані і не зареєстровані гараж і кухня-сауна) на підставі раніше наданого дозволу суду.

Суд не приймає до уваги зазначені доводи заявника ОСОБА_1 з огляду на те, що відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При

цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом з житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік

майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом. Після надходження документального підтвердження належності боржнику на праві власності будинку чи іншого нерухомого майна

державний виконавець накладає на них арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідних реєстрів в установленому законодавством порядку. Про накладення арешту на будинок чи інше нерухоме майно, заставлене третім особам, державний виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до відповіді ОКП «Кіровоградське ООБТІ» за боржником ОСОБА_4 зареєстроване право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.2003 року №2534.

Даних (документального підтвердження) щодо належності боржнику ОСОБА_4 іншого нерухомого майна (літньої кухні, сауни), а так само зареєстрованого права власності та права користування земельними ділянками за боржником ОСОБА_4, - матеріали виконавчого провадження не містять.

Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 травня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, надано дозвіл на примусове проникнення до житла ОСОБА_4, а саме: квартири АДРЕСА_6, для проведення виконавчих дій опису й арешту майна за виконавчим листом, виданим 20.12.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, при цьому, державний виконавець Літвінова О.П. повідомила листом стягувача та боржника за виконавчим провадженням про проведення виконавчих дій, а саме опису та арешту майна (Т.1 а.с.145), чим спростовуються доводи заявника про те, що державний виконавець не повідомляла його про зазначену виконавчу дію.

Окрім того, зазначена ухвала суду від 11 травня 2012 року про дозвіл на примусове проникнення до житла боржника була реалізована та відповідно до акту опису і арешту майна від 13 липня 2012 року, складеного державним виконавцем Літвіновою О.П., (Т.1 а.с.178-181), державним виконавцем було проведено опис та арешт майна, яке було виявлено в квартирі боржника ОСОБА_4, опис майна було проведено державним виконавцем на загальну суму 11 680 грн. 00 коп., описане майно прийнято на відповідальне зберігання боржником ОСОБА_4, у звязку з чим є безпідставними та такими, що не грунтуються на вимогах Закону вимоги заявника ОСОБА_1 про зобовязання державного виконавця здійснити заходи щодо примусового входження на підставі раніше наданого судом дозволу на примусове проникнення до житла боржника у допоміжні приміщення, а також у додатково побудовані допоміжні приміщення, право власності на які за боржником ОСОБА_4 документально не підтверджено.

При цьому, положення ч.5 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо виготовлення документів, які характеризують обєкт нерухомості, у встановленому законом порядку за рахунок коштів стягувача, у разі їх відсутності, вказують на те, що за рахунок коштів стягувача виготовляються документи, що характеризують обєкт нерухомості (його технічні характеристики (технічний паспорт) за умови наявності документального підтвердження права власності на нерухоме майно.

Крім того, під час судового розгляду скарги державний виконавець Літвінова О.П. пояснила, що під час опису рухомого майна, належного боржнику, який мав місце 13 липня 2012 року, вартість зазначеного майна визначалася нею (державним виконавцем) самостійно з урахуванням ринкових цін, які діяли на день визначення вартості майна, про визначену оцінку стягувач не повідомлявся, копія акту опису майна стягувачу ОСОБА_1 також не направлялася, підстави для залучення субєкта оціночної діяльності були відсутні, так як відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» субєкт оціночної діяльності залучається для оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден.

Зазначені доводи державного виконавця судом до уваги не приймаються, при цьому суд погоджується з доводами заявника ОСОБА_1 в частині того, що державним виконавцем було позбавлено його як стягувача за виконавчим провадженням заперечувати щодо самостійно визначеної державним виконавцем вартості описаного майна (предметів хатнього вжитку, меблів та побутової техніки) боржника для його реалізації, а так само заявляти клопотання про залучення державним виконавцем субєкта оціночної діяльності для проведення оцінки майна, чим було порушено вимоги ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, ч.3 ст.63 Закону також визначає, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з

результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості

чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Окрім того, відзначається, що акт опису та арешту майна складено державним виконавцем 13 липня 2012 року, та оцінено майно на загальну суму 11 680 грн. 00 коп., відповідно до акту державного виконавця про оцінку арештованого майна від 01 вересня 2014 року, державним виконавцем було проведено оцінку арештованого майна (акт опису й арешту майна від 13 липня 2012 року) боржника, з визначенням вартості майна на таку ж саму суму 11 680 грн. 00 коп., що, на переконання суду, є неправомірним.

Відповідно до п.п.3.18.1, 3.18.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802 при завершенні виконавчого провадження державний виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава завершення виконавчого провадження з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом державного виконавця та скріплюється печаткою органу ДВС.

Як вбачається з відмітки державного виконавця Літвінової О.П. у виконавчому листі №2-6197/10, виданого 20 лютого 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 195 000 грн. за договором позики від 13 лютого 2010 року, 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат інформаційно-технічного характеру 18 травня 2015 року, п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Залишок боргу становить 34 719 грн. 70 коп. Залишок виконавчого збору становить 14 430 грн. 89 коп.

З відмітки державного виконавця Літвінової О.П. у виконавчому листі №405/6786/13-ц, 2/405/1374/13, виданого 18 березня 2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 за період невиконання договірного зобовязання інфляційну заборгованість в розмірі 30 144 грн. 96 коп. та 3% відсотки річних в сумі 18 345 грн. 34 коп., а також судовий збір в розмірі 484 грн. 90 коп. 18 травня 2015 року , п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Залишок боргу становить 48 582 грн. 99 коп. Залишок виконавчого збору становить 4 858 грн. 30 коп.

Стягувач за виконавчим провадженням ОСОБА_1 не погоджується з зазначеними розрахунками залишку заборгованості, визначеному державним виконавцем Літвіновою О.П., по кожному виконавчому листі, а так само з розрахунком виконавчого збору, вважає, що державним виконавцем невірно здійснено розрахунок стягнутих сум і залишок боргу.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження, в т.ч. в частині проведених державним виконавцем розрахунків розподілу стягнутих з боржника сум для задоволення вимог стягувачів по зведеному виконавчому провадженню про стягнення коштів з ОСОБА_4, платіжних доручень, розписки ОСОБА_1 про отримання коштів, ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 25 лютого 2013 року, аналіз яким судом надавався вище, судом встановлено, що державним виконавцем Літвіновою О.П. допущено помилок при здійсненні розрахунку стягнутих сум, що було визнано під час судового розгляду скарги і самим державним виконавцем Літвіновою О.П., в т.ч і в частині виконавчого збору, з допущенням арифметичних помилок у розрахунках, які є наявними в матеріалах виконавчого провадження, зокрема, при визначенні стягнутої з боржника суми для задоволення вимог стягувачів по зведеному виконавчому провадженню про стягнення коштів з ОСОБА_4 станом на 05.11.2014 року, які підлягають перерахуванню ОСОБА_1 становлять: за виконавчим листом №2-6197/10 з визначеною сумою боргу за виконавчим листом 196 820 грн., залишок боргу станом на 05.11.2014 року становить 34 757,51 грн., в той час як вказаний залишок існував станом на 20 жовтня 2014 року та після стягнення коштів становив 34 283 грн. 20 коп. та з урахуванням стягнення на користь ОСОБА_1 37 грн. 81 коп., фактично залишок боргу за виконавчим листом станом на 05.11.2014 року склав грошову суму в розмірі 34 245 грн. 39 коп., замість зазначеного у виконавчому листі №2-6197/10 залишку боргу 34 719 грн. 70 коп. Аналогічно за виконавчим листом №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13 з визначеною сумою боргу в розмірі 48 975 грн. 20 коп., залишок боргу станом на 05.11.2014 року становить 48 635 грн. 89 коп., в той час як вказаний залишок існував станом на 20 жовтня 2014 року та після стягнення коштів становив 47 972 грн. 19 коп. та після стягнення коштів в розмірі 52 грн. 90 коп., фактично становив станом на 05.11.2014 року 47 919 грн. 29 коп., замість зазначеного у виконавчому листі №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13 залишку боргу в розмірі 48 582 грн. 99 коп.

Крім того, під час виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-6197/10 стягувачем ОСОБА_1 понесені витрати в розмірі 1 553 грн. 60 коп., які за ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 25 лютого 2013 року зобовязано начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ віднести до витрат виконавчого провадження, при цьому, з наявних у матеріалах виконавчого провадження розрахунків, не вбачається, чи відшкодовані зазначені витрати безпосередньо стягувачеві ОСОБА_1, у разі, якщо зазначена сума коштів стягувачу ОСОБА_1 відшкодована, то в який розрахунок державним виконавцем вона включена, і з якої суми при цьому державним виконавцем розраховувався виконавчий збір, а також, з яких міркувань та медотик розрахунків виходила державний виконавець, визначаючи розмір виконавчого збору за виконавчим листом№2-6197/10 в розмірі 5 134 грн. 61 коп., враховуючи, що стягувачу ОСОБА_1 підлягає перерахуванню сума в розмірі 26 280 грн. 10 коп.,

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи ( ч.2ст.387 ЦПК України).

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.387 ЦПК України).

З огляду на викладене вище, розглянувши скаргу заявника ОСОБА_1 в межах заявлених вимог та зазначених доводів на їх обгрунтування, суд вважає обгрунтованими доводи скарги заявника в частині визнання неправомірними та скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18 травня 2015 року, винесених старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 (ВП №23559090) та (ВП №42724574), якими виконавчі документи виконавчий лист №2-6197, виданий 02 грудня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 195 000 грн. за договором позики від 13 лютого 2010 року, 1 700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ, та виконавчий лист №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13, виданий 18 березня 2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 за період невиконання договірного зобовязання інфляційну заборгованість в сумі 30 144, 96 грн., та 3% річних в сумі 18 345, 34 грн., а також судовий збір в розмірі 484,90 грн., - повернуто стягувачу ОСОБА_1, з зобовязанням старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 провести належний перерахунок стягнутих сум та виконавчого збору за кожним виконавчим листом, та з урахуванням проведених перерахунків, провести належний перерахунок залишку боргу станом на 18 травня 2015 року за зазначеними вище виконавчим листом №2-6197, виданого 02 грудня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда, та виконавчим листом № №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13, виданим 18 березня 2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда.

В іншій частині скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, на підставі недоведеності заявником порушення його прав як стягувача за виконавчим провадженням під час здійснення державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2 виконавчих дій.

На підставі вищевикладеного, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст.385-388 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах№ від 07 лютого 2014 року №6, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України 02 квітня 2012 року за №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18 травня 2015 року, винесену старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 ( ВП №23559090), якою виконавчий документ виконавчий лист №2-6197, виданий 02 грудня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 195 000 грн. за договором позики від 13 лютого 2010 року, 1 700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ, повернуто стягувачу.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18 травня 2015 року, винесену старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 ( ВП №42724574), якою виконавчий документ виконавчий лист №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13, виданий 18 березня 2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 за період невиконання договірного зобовязання інфляційну заборгованість в сумі 30 144, 96 грн., та 3% річних в сумі 18 345, 34 грн., а також судовий збір в розмірі 484,90 грн., - повернуто стягувачу.

Зобовязати старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 провести перерахунок залишку боргу станом на 18 травня 2015 року за виконавчим листом №2-6197, виданий 02 грудня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 195 000 грн. за договором позики від 13 лютого 2010 року, 1 700 грн. судового збору, 120 грн. (ВП №23559090) та за виконавчим листом №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13, виданий 18 березня 2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 за період невиконання договірного зобовязання інфляційну заборгованість в сумі 30 144, 96 грн., та 3% річних в сумі 18 345, 34 грн., а також судовий збір в розмірі 484,90 грн. (ВП №427245).

В іншій частині скаргу заявника ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова