Справа № 522/793/16-ц
Провадження № 2/522/3446/16
21 червня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.
при секретарі Шеян І. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_1, посилаючись на те, що 23 травня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 332-013/ФКВ-08, відповідно до умов якого Банк надав йому кредит в сумі 45 600, 00 дол. США на споживчі потреби, а ОСОБА_1 зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 22 травня 2015 року зі сплатою 12, 1 % річних за користування кредитом.
З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 23 травня 2008 року ТОВ «Український промисловий банк» уклав з ОСОБА_1 договір поруки № 332-013/ZФПОР-08, відповідно до якого остання поручилась перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_1 зобовязань згідно Кредитного договору № 332-013/ФКВ-08.
Однак, у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором, у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 30 грудня 2015 року складає 202 726, 58 грн., з яких: 165 920, 29 грн. сума заборгованості за кредитом; 22 469, 86 грн. сума заборгованості за відсотками; 14 336, 43 грн. сума заборгованості за комісіями; 79 142, 14 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань; 4 037, 30 грн. 3% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту; 579, 18 грн. 3% річних від простроченої заборгованості по відсотках.
30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір про передачу активів та кредитних зобовязань за кредитними та забезпечувальними договорами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ТОВ «Український промисловий банк» передав АТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.
Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, просив розглядати справу в заочному порядку.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_1 у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином за місцем їх реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомляли.
У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.
До суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачі до операторів поштового зв'язку не звертались. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків ОСОБА_1, ОСОБА_1, тому суд вважає, що останні про розгляд справи були сповіщені належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідачів у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності в заочному порядку.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 23 травня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 332-013/ФКВ-08, відповідно до умов якого Банк надав йому кредит в сумі 45 600, 00 дол. США на споживчі потреби, а ОСОБА_1 зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 22 травня 2015 року зі сплатою 12, 1 % річних за користування кредитом.
Відповідно до п. 1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення.
Крім того, в забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 23 травня 2008 року ТОВ «Український промисловий банк» уклав з ОСОБА_1 договір поруки № 332-013/ZФПОР-08, відповідно до якого остання поручилась перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_1 зобовязань згідно Кредитного договору № 332-013/ФКВ-08.
Відповідно договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т. ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.
Банк виконав належним чином покладені на нього зобовязання, надавши ОСОБА_1 суму кредиту у розмірі 45 600, 00 дол. США.
В свою чергу ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором не виконував неналежним чином, внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 30 грудня 2015 року складає 202 726, 58 грн., з яких: 165 920, 29 грн. сума заборгованості за кредитом; 22 469, 86 грн. сума заборгованості за відсотками; 14 336, 43 грн. сума заборгованості за комісіями; 79 142, 14 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за період з 31 грудня 2014 року по 31 грудня 2015 року; 4 037, 30 грн. 3% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту; 579, 18 грн. 3% річних від простроченої заборгованості по відсотках, що підтверджується відповідною довідкою по заборгованості.
30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір про передачу активів та кредитних зобовязань за кредитними та забезпечувальними договорами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ТОВ «Український промисловий банк» передав АТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 332-013/ФКВ-08 від 23 травня 2008 року, що підтверджується актом прийому-передачі документації.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У звязку з несплатою позивачем судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України вирішив стягнути з відповідачів в рівних частках в дохід держави судовий збір у розмірі 3 040, 90 грн..
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 514, 516, 525, 526, 530, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Свячена Ю.Б.