АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 666/3743/15-ц Головуючий в І інстанції Стамбула М.І.
Провадження №22-ц/791/1251/16 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
СекретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 18 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що з 24 грудня 1994 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від якого мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час шлюб носить формальний характер, відносини між сторонами припинилися приблизно рік тому, примирення є неможливим. В звязку з чим, позивач просив суд розірвати укладений між ними шлюб.

Рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 18 березня 2016 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зареєстрований 24.12.1994 року Міським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис №1048, - розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому, просить надати строк для примирення, посилаючись на можливість збереження сім'ї, що не встановлено судом через неповне з'ясування обставин справи.

В письмових запереченнях на апеляційного скаргу ОСОБА_6 просить не брати до уваги доводи викладені в ній та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 1994 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб в Міському відділі РАГС м.Херсона, актовий запис №1048. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6а,).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що наданий сторонам строк для примирення позитивних результатів не дав, позивач прийшов до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя, внаслідок чого збереження сім'ї стало неможливим.

Колегія суддів погоджується із аргументованим висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в зв'язку з тим, що шлюбні відносини між чоловіком та дружиною припинилися, що призвело до категоричного небажання позивача збереження сім'ї.

Таким чином, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини, дав оцінку доказам по справі та відповідно до вимог закону розглянув спір в межах заявлених позовних вимог про розірвання шлюбу, дійшовши висновку про неможливість збереження шлюбу.

Доводи апеляційної скарги містять субєктивне сприйняття та оцінку обставин, висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого по справі рішення.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення та ухвали, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване і має бути залишене без змін.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 18 березня 2016 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

ОСОБА_3