Справа № 340/157/16-ц
Номер провадження № 2/340/126/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Данилюк М.П.,

з участю: секретаря Фурманюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 27.10.2000 року. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що через різні характери та погляди на сімейне життя вони розійшлися та на даний час з березня 2015 року проживають окремо, не підтримують будь яких стосунків, не спілкуються, діти проживають разом з нею. Шлюб став носити формальний характер, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а дітей залишити на проживання з нею.

Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, справу слухати без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі.

Суд, заслухавши заяви сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України позовні вимоги задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України , ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка , примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст. 160 ч.2 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Як вбачається з позовної заяви, діти досягла 10-ти років і на час розгляду справи проживають із позивачкою ( матірю дітей), батько позов визнав, а тому при вирішенні спору місце проживання неповнолітніх дітей сторін, слід визначити за позивачкою (матірю дітей).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174 ч.4, 209, 212, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України та на підставі ст. ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Боднарук) ОСОБА_5, укладений 27 жовтня 2000 року у Ковалевській сільській раді Котелевського району Полтавської області, актовий запис № 1 - розірвати.

Місце проживання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити з позивачкою, матірю дітей ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П.Данилюк