АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/1806/16-ц Головуючий в 1 інстанції: Заславець Н.В.
Провадження №22ц/791/2155/16 Доповідач : Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 року жовтня місяця 06 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Бездрабко В.О.

Суддів : Приходько Л.А. Борка А.Л.

Секретар : Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з додатковою відповідальністю «М-Лайф» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, визнано неподаною та повернуто позивачу, у зв'язку з несплатою заявником судового збору.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та передати справу до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Зокрема заявниця посилається на те, що згідно ч.3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, а тому ухвала місцевого суду постановлена з порушенням норм чинного законодавства.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільного процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суддя місцевого суду в своїй ухвалі від 31 серпня 2016 року виходив із того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, викладенні в ухвалі від 11 серпня 2016 року про залишення позову без руху, постановленої з приводу долучення позивачем до позовної заяви документів, що мають нечитабельний текст та несплати судового збору у розмірі 551,20грн.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Як вбачається з доводів позовної заяви ОСОБА_1, між нею та ПАТ «ОТП Банк» укладений договір споживчого кредиту, який вона просить визнати недійсним у зв'язку з порушенням її прав, як споживача.

Статтею 5 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено перелік пільг щодо сплати судового збору. Зазначений перелік не є вичерпним і при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством, в тому числі і Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно п.23 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, місцевий суд прийшов до передчасного висновку про необхідність сплати позивачкою судового збору.

Що стосується доводів оскаржуваної ухвали з приводу долучення позивачем до позовної заяви документів, що мають нечитабельний текст, то вони є неспроможними.

Так, статтями 119,120 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог яким повинна відповідати позовна заява та додані до неї документи при зверненні до суду в порядку цивільного судочинства.

Зазначені норми не містять жодних вимог до якості доданих до позовної заяви доказів.

Між тим, місцевий суд залишаючи позовну заяву без руху та в подальшому повертаючи її позивачці, мотивував своє рішення також тим, що останньою не подано певних доказів (в читабельному вигляді) разом з позовною заявою.

Однак, як роз'яснив Пленум Верховного суду України у постанові №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність повернення позовної заяви ОСОБА_1 з підстав несплати судового збору та неподання доказів на підтвердження заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді : А.Л. Борко

Л.А. Приходько