Справа № 372/1021/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Михайловій Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами, а саме просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.05.2011 року в розмірі 13 444 грн. 45 коп., що станом на 17.02.2016 року складається із заборгованості за кредитом розмірі 5 968 грн. 13 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5 409 грн. 92 коп., заборгованості па пенею і комісією в розмірі 950 грн. 00 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 616 грн. 40 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на те, що кошти із його рахунку були списані незаконно, про що він звертався до поліції, з банком укладено договір реструктуризації.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

24 травня 2011 року між сторонами був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 6 000 грн. у формі встановлення кредитного ліміту на кредитну картку.

Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України.

Суд вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів отримання відповідачем коштів в якості кредиту, оскільки позивачем не подано належного і допустимого доказу, який би містив відомості про таку обставину.

Поряд з тим, відповідачем на спростування цього доводу позову подано письмові докази про те, що кошти в сумі 5 650 грн. були списані з його рахунку поза його волею злочинним шляхом, про що він звертався до поліції із заявою про вчинення злочину, але 21.08.2015 року кримінальне провадження було закрите.

В обґрунтування позову позивач посилається на розрахунок заборгованості, за яким боргу за договором складає 13 444 грн. 45 коп., що станом на 17.02.2016 року складається із заборгованості за кредитом розмірі 5 968 грн. 13 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5 409 грн. 92 коп., заборгованості па пенею і комісією в розмірі 950 грн. 00 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 616 грн. 40 коп.

Суд вважає відповідні доводи непереконливими, оскільки під час судового розгляду відповідачем було надано платіжне доручення від 03.06.2016 року про оплату 1000 грн., яке не враховано у розрахунку заборгованості. Вказані обставини вказують на те, що відповідач не ухиляється від виконання своїх цивільно-правових зобовязань. Направлений позивачеві судовий запит щодо уточнення відомостей про платежі за договором ним проігноровані. Представник позивача ухилився від участі в судовому розгляді, у письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, тому суд вважає можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів, які не дають можливості у достатній ступені достовірності встановити факт умисного ухилення відповідача від виконання договору, а також наявність та розмір заборгованості по кредиту.

Крім того, позивачем не спростовано факт укладення між сторонами 03.06.2016 року генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, який підписаний уповноваженими особами обох сторін договору, і яким встановлено домовленість сторін про реструктуризацію заборгованості за кредитом, змінено строки та порядок оплати періодичних платежів, тобто змінено умови, визначені позовом як такі, що порушив відповідач і що саме і стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Таким чином, обставини, що покладені в основу позову не знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Відомості у наданих відповідачем письмових доказах позивачем переконливо не спростовані, від повного, всебічного та обєктивного встановлення судом обставин щодо наявності та розміру заборгованості за кредитом позивач ухилився.

Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обовязків.

Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний

розсуд.

Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б породжувала правові наслідки у виді виникнення зобовязань сплатити визначені позовом кошти, тому достатніх підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для покладення на відповідача в судовому порядку обовязку сплати передбачених позовом коштів, позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 16, 525, 526, 543, 549, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В.Кравченко