Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Коробчук А.М.,

з участю ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про повернення депозитного вкладу,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Рівненського міського суду від 25 березня 2016 року позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про повернення депозитного вкладу задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 суму неповернутих депозитних вкладів за договорами, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» покликався на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що суд першої інстанції зробив неправильні висновки ухваливши рішення про задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів оскільки необхідні документи на підтвердження письмової форми договору відсутні.

Доводив, що відокремлений підрозділ ПАТ КБ «Приватбанк» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АРК та міста Севастополя. Окупаційна влада ще з травня 2014 року фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ «Приватбанк», що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу - Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк».

Вважає, що зобовязання за договорами депозитного вкладу, укладеними працівниками Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "Приватбанк", виконує АНО "ФЗВ", за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та міста Севастополь, тому ПАТ КБ "Приватбанк" є неналежним відповідачем у справі та просить у позові до банку відмовити.

З цих підстав просить апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" задовольнити, рішення Рівненського міського суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове , яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

________________________________________________________________________________________________

Справа №569/12481/15-ц Головуючий в суді І інст. ОСОБА_6

Провадження № 22-ц/787/896/2016 р. Суддя-доповідач ОСОБА_7

Як вбачається з матеріалів справи, 31 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просила стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк" на її користь залишки сум вкладів на відкритих нею рахунках за:

договором про депозитний вклад № SAMDN 0299 "Копілка" від 03.09.2004 року в сумі 6267,68 доларів США;

договором про депозитний вклад "Копілка дітям" № SAMDN 2264 від 14.10.2005 року в сумі 181459,71 грн.;

договором про депозитний вклад "Копілка дітям" № SAMDN 2194 від 14.10.2005 року в сумі 171969,31 грн.;

вкладом на рахунку №2635……05 відкритому 04.02.2010 року в сумі 40199,34 грн.;

договором № SAMDN 3036 вклад "Копілка" від 24.09.2010 року в сумі 24731,52 грн.;

договором № SAMDN 4037 вклад "Стандарт" від 20.05.2011 року в сумі 1712,93 Євро;

договором № SAMDN 3790 вклад "Депозит VIP" від 20.05.2011 року в сумі 344695,06 грн.;

договором № SAMDN 3949 вклад "Депозит VIP" від 20.05.2011 року в сумі 25187,31 доларів США;

договором № SAMDN 4378 вклад "Депозит VIP" від 23.05.2011 року в сумі 52 389,25 доларів США;

договором № SAMDN 8502 вклад "Стандарт 12 місяців" від 30.03.2012 року в сумі 10080,13 доларів США;

заявкою № SAMDN 8503 вклад "Копілка дітям, 12 місяців" від 30.03.2012 року 18795,90 доларів США;

на рахунковій/зарплатній картці 2700 грн.,

які не повернуті їй банком до цього часу, а повідомлення про розгляд її звернень є формальними і не містять жодних заходів реагування зі сторони відповідача. Умови депозитних договорів встановлюють обовязок банку повернути вкладникові депозит по закінченню строку їх дії.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд 1-ї інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_4 є громадянкою України, проживає із сімєю на території України, спірні договори були укладені між позивачем - громадянином України та ПАТ КБ «Приватбанк» як юридичною особою (резидентом), місцезнаходженням якої є м. Дніпропетровськ та яка є діючою та належним відповідачем в справі.

Також місцевий суд посилався на депозитні договори укладені між сторонами, а на підтвердження залишків сум вкладів за ними, на довідку № 25313655 від 02.05.2014 року про наявність залишку коштів на рахунках ОСОБА_4 видану Кримським регіональним управлінням ПАТ КБ «Приватбанк».

Суд 1-ї інстанції вважав, що відповідач не надав суду жодного доказу на спростування фактів укладення спірних договорів, внесення відповідних грошових сум та наявність їх на рахунках позивача, а також доказів виплати позивачу коштів за депозитними вкладами, не довів, що його дії, щодо неповернення грошових сум за спірними договорами відповідають вимогам укладених договорів або закону.

Зазначені вище висновки місцевого суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з тим висновком місцевого суду, що відповідач в даній справі є належним. Саме між резидентами, сторонами в справі, на території України укладались та відповідно мали виконуватись спірні депозитні договори.

Відповідно до ст.629 ЦК України, умови договору є обовязковими до виконання, а тому перекладання свого обовязку та твердження представників відповідача про необхідність звернення до АНО "Фонд захисту вкладників" (створений Російською Федерацією) для задоволення вимог за рахунок майна банку, яке знаходить на території АР Крим, обґрунтовано відхилено місцевим судом.

Згідно ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність", саме банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Щодо обсягу задоволених позовних вимог ОСОБА_4 та розміру стягнутих з банку на її користь коштів, то колегія суддів погоджується з ними лиш частково та з таких підстав..

Відповідно до ст. 2 Закону України „ Про банки і банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Оскільки договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором, то він вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Відповідно до ч.1 ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно п.1.8, 1.9, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного Банку України № 492 від 12 листопада 2003 року, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки; договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов'язаний надати клієнту під підпис; письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначається: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо.

Відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 2.9. глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банкам в Україні, затвердженої Постановою правління НБУ № 174 від 1 червня 2011 року, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп „ вечірні" чи „ післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Як випливає з ст.57-59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.10 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що зобовязання банку перед клієнтом та його розмір, мають бути підтверджені саме позивачем, належними оригінальними письмовими доказами, як то передбачено ст.64 ЦПК України.

Такі докази в копіях квитанцій, які звірені судом з оригіналами, в справі наявні лише по кількох депозитних договорах, зокрема:

за договором про депозитний вклад № SAMDN 0299 "Копілка" від 03.09.2004 року підтверджена внесена сума в 2800 доларів США (за курсом Нацбанку за 1 долар 25 грн. на час ухвалення рішення 70000 грн.(а.с.6-8) замість заявленої в 6267,68 доларів США;

за договором про депозитний вклад "Копілка дітям" № SAMDN 2264 від 14.10.2005 року підтверджена сума 73622,52 грн. (а.с.9-12) замість заявленої 181459,71 грн.;

за договором про депозитний вклад "Копілка дітям" № SAMDN 2194 від 14.10.2005 року підтверджена сума 70587,62 грн. (а.с. 13-16) замість заявленої 171969,31 грн.;

за договором № SAMDN 8502 вклад "Стандарт 12 місяців" від 30.03.2012 року підтверджена сума 10000 доларів США (250000 грн.(а.с.20,22) замість заявлених 10080,13 доларів США.;

За кожним з цих договорів, відповідно до їх умов, своїх розрахунків з врахуванням внесених сум вкладів та нарахованих сум за користування ними, тобто фактичних залишків на депозитних рахунках, позивачка не подавала та відповідно не обґрунтовувала їх розмір.

Довідка № 25313655 від 02.05.2014 року про наявність залишку коштів на рахунках ОСОБА_4 видана Кримським регіональним управлінням ПАТ КБ «Приватбанк», на яку посилається позивачка та місцевий суд, колегія суддів вважає не є належним та допустимим доказом. Ця фотокопія довідки не містить оригінальних підпису посадової особи та відтиску печатки банку. Не підтверджено її походження, оскільки її видачу представник банку заперечує, а на даний час перевірити викладені в ній дані неможливо.

Отже, до стягнення з банку на користь позивачки підлягають тільки ті суми і по тих депозитних договорах, які підтверджені оригіналами банківських документів, а тому рішення місцевого суду в цій частині підлягає зміні в сторону зменшення стягнутих сум відповідно до їх доведеності.

Рішення суду 1-ої інстанції в частині задоволення вимог, які не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема за депозитними договорами:

№ SAMDN 3036 вклад "Копілка" від 24.09.2010 року в сумі 24731,52 грн.;

№ SAMDN 4037 вклад "Стандарт" від 20.05.2011 року в сумі 1712,93 Євро;

№ SAMDN 3790 вклад "Депозит VIP" від 20.05.2011 року в сумі 344695,06 грн.;

№ SAMDN 3949 вклад "Депозит VIP" від 20.05.2011 року в сумі 25187,31 доларів США;

№ SAMDN 4378 вклад "Депозит VIP" від 23.05.2011 року в сумі 52 389,25 доларів США;

№ SAMDN 8503 вклад "Копілка дітям, 12 місяців" від 30.03.2012 року 18795,90 доларів США; підлягає до скасування та в цій частині позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити .

Що ж стосується частини позовних вимог в яких судом першої інстанції відмовлено позивачу, а саме щодо стягнення депозитного вкладу відкритого 04.02.2010 року на суму 40199,34 грн. та вкладу на розрахунковій/зарплатній карточці на суму 2700 грн., то в цій частині вони не оскаржені та не були предметом апеляційного перегляду, а тому залишаються без змін.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні апеляційної скарги банк сплатив судовий збір 4019,4 грн.. Враховуючи частковість задоволення його вимог, з ОСОБА_4 на користь банку слід стягнути частину сплачених судових витрат в сумі 3000 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 324,325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення змінити зменшивши розмір стягнення за:

договором про депозитний вклад № SAMDN 0299 "Копілка" від 03.09.2004 року в сумі з 6267,68 до 2800 доларів США;

договором про депозитний вклад "Копілка дітям" № SAMDN 2264 від 14.10.2005 року в сумі з 181459,71 до 73622,52 грн.;

договором про депозитний вклад "Копілка дітям" № SAMDN 2194 від 14.10.2005 року в сумі з 171969,31 до 70587,62 грн.;

договором № SAMDN 8502 вклад "Стандарт 12 місяців" від 30.03.2012 року в сумі 10080,13 до 10000 доларів США;

В частині позовних вимог про стягнення коштів за:

договором № SAMDN 3036 вклад "Копілка" від 24.09.2010 року в сумі 24731,52 грн.;

договором № SAMDN 4037 вклад "Стандарт" від 20.05.2011 року в сумі 1712,93 Євро;

договором № SAMDN 3790 вклад "Депозит VIP" від 20.05.2011 року в сумі 344695,06 грн.;

договором № SAMDN 3949 вклад "Депозит VIP" від 20.05.2011 року в сумі 25187,31 доларів США;

договором № SAMDN 4378 вклад "Депозит VIP" від 23.05.2011 року в сумі 52 389,25 доларів США;

заявки № SAMDN 8503 вклад "Копілка дітям, 12 місяців" від 30.03.2012 року 18795,90 доларів США;

відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 3000 грн. судового збору.

В решті рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :