Провадження № 2/761/1621/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,70 кв.м., житловою площею 15,10 кв.м., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2706/0408/71-182 від 09.04.2008 року в розмірі 33390 (тридцять три тисячі триста дев'яносто) доларів США 29 центів.

Позовні вимоги представник позивач обґрунтовує тим, що 09.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2706/0408/71-182, у відповідності до умов якого останній було надано кредит у розмірі 40000 доларів США. Згідно з умовами кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язалась щомісячно погашати кредит, сплачувати проценти за користуванням кредитом та повернути кредит у термін до 09.04.2030 року. На забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору, 09.04.2008 року між ОСОБА_1, з однієї сторони, та позивачем ПАТ «Сведбанк» було укладено іпотечний договір, посвідчений 09.04.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. за реєстровим № 993, відповідно до умов якого в іпотеку передано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,70 кв.м., житловою площею 15,10 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.04.2008 року. При цьому, 25.05.2016 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Повністю свій обов'язок по погашенню кредиту, в строки, встановлені вищевказаним кредитним договором, ОСОБА_1 не виконала, у зв'язку з чим представник позивача звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,70 кв.м., житловою площею 15,10 кв.м. Таким чином, оскільки на даний час відповідачкою зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 2706/0408/71-182 від 09.04.2008 року не виконано, представник позивач звернувся до суду з даним позовом до суду за захистом свої порушених прав.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Враховуючи відсутність, передбачених ст. 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, керуючись положеннями ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2706/0408/71-182, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 40000 доларів США на строк з 09.04.2008 року по 09.04.2030 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,9 % за весь строк фактичного користування кредитом.

24.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 були укладені договори про внесення змін та доповнень № 1 та № 2 до кредитного договору № 2706/0408/71-182 від 09.04.2008 року.

Згідно з ч.1 ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях.

Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦПК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

09.04.2008 року на забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. 09.04.2008 року та зареєстровано в реєстрі за № 993, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 28,70 кв.м., житловою площею 15,10 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на підставі договору-купівлі продажу, посвідченого 09.04.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 990.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 28.07.2015 року борг ОСОБА_1 перед ПАТ ПАТ «Дельта Банк» становить 33390 доларів США 29 центів, що за курсом НБУ на 28.07.2015 року становить 736665,86 грн., а саме: тіло кредиту - 679866,08 грн.; відсотки - 56799,78 грн.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідачкою не виконувались зобов'язання за кредитним договором № 2706/0408/71-182 від 09.04.2008 року у позивача виникло право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 09.04.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. 09.04.2008 року та зареєстровано в реєстрі за № 993.

Відповідно до ч.3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Згідно з п. 11 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково, у тому числі якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню та іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та даним договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання (як основного боргу, так і процентів за ним).

При цьому, відповідно до умов Іпотечного договору застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя вважається викладеним у пп.12.3.1, 12.3.2 вказаного договору.

Так, згідно з п.п.12.3.1 Іпотечного договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3 Договору, договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки. При цьому, вважається, що Предмет іпотеки забувається у власність Іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття Іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом Договору способу звернення стягнення на Предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта-суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності. При цьому Сторони домовляються, що кандидатура суб'єкта оціночної діяльності визначається Іпотекодержателем. При оцінці Предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки.

Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що 09.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2706/0408/71-182, для забезпечення виконання зобов'язання за яким також між ними було укладено іпотечний договір № 2706/0408/71-182-Z-1, однак, відповідачка взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконує та має заборгованість, у зв'язку з чим відповідно до іпотечного договору позивач набув право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності, що прямо передбачено умовами іпотечного договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2706/0408/71-182 від 09.04.2008 року у розмірі 33390 доларів США 29 центів, що за курсом НБУ на 28.07.2015 року становить 736665,86 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,70 кв.м., житловою площею 15,10 кв.м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1, шляхом визнання права власності на зазначену квартиру за ПАТ «Дельта Банк», вартість якої станом на 19.02.2016 року складає 491118,00 грн.

Разом з тим, 07.06.2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304 - VІІ від 03.06.2014 року.

Положеннями вказаного закону визначено, що протягом його дії: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, відповідно до положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VІІ, примусове звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,70 кв.м., житловою площею 15,10 кв.м. не може бути застосоване під час дії такого мораторію, у зв'язку з чим рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочується до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VІІ.

Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі по 11049,99 грн.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 546, 575, 589, 590, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність - задовольнити.

В рахунок стягнення заборгованості ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за кредитним договором № 2706/0408/71-182 від 09.04.2008 року у розмірі 33390 (тридцять три тисячі триста дев'яносто) доларів США 29 центів, що за курсом НБУ на 28.07.2015 року становить 736665 (сімсот тридцять шість тисяч шістсот шістдесят п'ять) гривень 86 копійок, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,70 кв.м., житловою площею 15,10 кв.м., вартістю станом на 19.02.2016 року 491118 (чотириста дев'яносто одна тисяча сто вісімнадцять) гривень 00 копійок, яка належить ОСОБА_1, шляхом визнання права власності на зазначену квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,70 кв.м., житловою площею 15,10 кв.м. за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» ().

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 11049 (одинадцять тисяч сорок дев'ять) гривень 99 копійок.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: