Справа №568/408/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя: Прачук Л.І.

За участю секретаря судового засідання: Гуменюк Г.В., Мулик І.П.

За участю позивача: ОСОБА_1

За участю представників відповідача: ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Радивилівської районної державної адміністрації про встановлення тривалості вимушеного прогулу, стягнення компенсації за певний його період та відновлення навантаження вчителя

Встановив:

Позивач звернулася до суду із даним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з 1995 року працювала на посаді директора Козинської загальноосвітньої школи, яка пізніше була реорганізована в Козинський навчально-виховний комплекс «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-колегіум». Наказом №98-к від 26 серпня 2015 року відповідач незаконно звільнив її з займаної посади за п.1.ч.1ст.41 КЗпП України.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року звільнення визнано незаконним, позивача поновлено на посаді директора школи і стягнуто з відповідача на її користь втрачений заробіток за вимушений прогул за період з дня звільнення по 08 лютого 2016 року включно в сумі 30413 грн. 70 коп. Проте вважає, що суд не включив у відшкодування втраченого заробітку період з 08 лютого 2016 року по 06 квітня 2016 року. Відповідач виконав рішення суду, поновив її на посаді директора школи і виплатив суму втраченого заробітку зазначеного в рішенні суду.

Однак позивач вважає, що її право захищено не в повній мірі, поскільки відповідачем не виплачено їй втрачений заробіток за період з 08 лютого по 06 квітня 2016 року та не відновлено навантаження вчителя основ здоров»я, яке вона мала до дня звільнення.

Просить встановити тривалість некомпенсованого вимушеного прогулу у зв»язку із звільненням відповідачем її з посади директора Козинського навчально-виховного комплексу «загально-освітня школа 1-Ш ступенів-колегіум» та вчителя основ здоров»я в період з 8 лютого по 6 квітня 2016 року, стягнути з відповідача на її користь середньомісячний заробіток за час цього прогулу в сумі 11130 грн. 12 коп. та зобов»язати відповідача відновити їй навантаження вчителя основ здоров»я.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі і дала покази в межах заявлених вимог. Показала, що відповідач поновив її на посаді директора школи наказом від 13 квітня 2016 року і з того часу вона приступила до виконання обов»язків директора школи відповідно до акту. Бухгалтерія відділу освіти виплатили їй суму компенсації, яка вказана в судовому рішенні. Проте раніше вона мала навантаження вчителя основ здоров»я в кількості 6,5 годин на тиждень і отримувала за ці години доплату. Однак відповідач навантаження вчителя основ здоров»я їй не поновив. При розгляді справи апеляційним судом про поновлення її на посаді директора школи вона не заявляла вимог про відшкодування їй втраченого заробітку за час вимушеного прогулу в період з 08 лютого 2016 року по 06 квітня 2016 року та не заявляла вимог про відновлення їй навантаження вчителя основ здоров»я. Також показала, що на даний час вона перебуває на лікарняному обстеженні, обов»язки директора виконує інший вчитель. Вона особисто не видавала наказ про розподіл тижневого навантаження вчителя на 2016-2017 навчальний рік і не зверталася по цьому питанню до т.в.о. директора Козинської школи-колегіуму. Відповідно до диплома вона є вчитель біології і хімії.

Представник відповідача ОСОБА_2 позову не визнав. Показав, що рішення апеляційного суду Рівненської області про поновлення позивача на посаді директора школи виконано відділом освіти в повному обсязі. ОСОБА_1 поновлена на посаді директора школи і їй виплачено компенсацію за вимушений прогул. Наказів про сумісництво і виконання позивачем обов»язків вчителя основ здоров»я в Козинській школі-колегіумі не було. Відповідно до ст.ст.25,30 Закону України «Про загальну середню освіту» тижневе навантаження вчителя визначається наказом директора школи, який затверджується відділом освіти, і по цьому наказу працюють вчителі школи. На 2016-2017 навчальний рік такий наказ по Козинській школі-колегіуму не приймався і на затвердження до відділу освіти Радивилівської райдержадміністрації не надходив. Такий наказ буде затверджений 01 вересня 2016 року. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позову також не визнала. Показала, що рішення апеляційного суду Рівненської області про поновлення позивача на посаді директора Козинської школи-колегіуму відділом освіти (ВО) Радивилівської РДА виконано повністю. Позивач поновлена на посаді директора школи і їй виплачена компенсація за вимушений прогул. Що стосується навантаження вчителя основ здоров»я то вважає неможливим надати позивачу ці години, бо позивач не була тарифікована на 2015-2016 навчальний рік. На 2016-2017 навчальний рік ВО Радивилівської РДА ще не затверджувалися тижневі навантаження вчителя. Такий наказ буде затверджений лише 01 вересня 2016 року. На даний час всі працівники даного навчального закладу попереджені про зміну умов праці так як з 01 вересня 2016 року на базі Козинського навчально-виховного комплексу буде об»єднано декілька навчальних закладів. Вважає, що позивачу неможливо надати години вчителя, поскільки вона не справлялася з виконанням обов»язків директора школи.

Представник відповідача ОСОБА_4 позову також не визнав. Показав, що при виплаті позивачу компенсації за період вимушеного прогулу відповідно до рішення Апеляційного суду Рівненської області їй було виплачено зарплату, як директору школи, з врахуванням викладацької діяльності, а саме навантаження вчителя з основ здоров»я.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, давши їм правову оцінку суд знаходить, що позов до задоволення не підлягає.

ОСОБА_1 була звільнена з роботи з посади директора Козинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів колегіум» за п.1ч.1ст.41 КЗпП України відповідно до наказу начальника відділу освіти Радивилівської районної державної адміністрації №98-к від 26 серпня 2015 року.

Не погодившись із даним наказом вона оскаржила його в судовому порядку подавши позов про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та стягнення витрат за надання правової допомоги.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2016 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року, яке набрало законної сили і є чинним, рішення Радивилівського районного суду від 09 лютого 2016 року скасовано, позов задоволено частково.

Звільнення ОСОБА_1 визнано незаконним, її поновлено на посаді директора Козинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів колегіум» з 06 квітня 2016 року.

З відповідача на користь позивача стягнуто заробіток за час вимушеного прогулу зокрема: «Стягнути з відділу освіти Радивилівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 30413(тридцять тисяч чотириста тринадцять) грн. 30 коп., яке визначено без врахування обов»язкового платежу до державного бюджету».

Також стягнуто на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн..

Сторони в судовому засіданні заявили, що згадані суми були виплачені позивачу.

Представники відповідача заяви, що кошти сплачені в повному обсязі відповідно до рішення суду.

Позивач ствердила, що отримала компенсацію за вимушений прогул відповідно до рішення суду.

Жодних доказів сплаченої суми і дати сплати коштів сторонами суду не надано.

Посилання позивача на те, що апеляційний суд Рівненської області стягнув на її користь втрачений заробіток за час вимушеного прогулу по день розгляду справи Радивилівським районним судом, а саме по 09 лютого 2016 року, не доводиться жодним доказом. Навпаки, покази позивача спростовується мотивувальною частиною рішення апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року.

В резолютивній частині рішення апеляційного суду не вказано за який конкретно період стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Проте в мотивувальній частині даного рішення зазначено, що «Вимушений прогул позивачки, з часу звільнення по день прийняття рішення апеляційним судом складає 157 днів (серпень-3, вересень-22, жовтень-22, листопад-21, грудень-23, січень-19, лютий-21, березень-22, квітень-4), а середній заробіток, що підлягає стягненню на користь позивача нараховується за формулою:281 грн. 97 коп. х 157 днів = 44270 грн. 68 коп.»

Тобто з даного вбачається, що при винесенні рішення апеляційним судом позивачу враховано вимушений прогул з дня її звільнення, 26 серпня 2015 року, по день прийняття рішення апеляційним судом тобто по 06 квітня 2016 року.

Відповідно до ч.2ст.117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за весь час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Рішення по суті спору приймав апеляційний суд Рівненської області, який розглядав позов ОСОБА_1 про поновлення її на роботі, а отже він і прийняв рішення про розмір відшкодування втраченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з даного рішення суду від 06 квітня 2016 року, період з 08 лютого 2016 року по 06 квітня 2016 року включено в час вимушеного прогулу позивача і їй нараховано втрачений середній заробіток за цей період.

Згідно ст.223 ЦПК України рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Отже в цій частині вимог позов є безпідставний.

Що стосується позовних вимог про зобов»язання відповідача відновити їй навантаження вчителя основ здоров»я, вимоги безпідставні в зв»язку з наступним:

Відповідно до ст.25 Закону України « Про загальну середню освіту» розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою.

Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю.

З вищевикладеного вбачається, що розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі, яким є Козинський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів колегіум», здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою.

Позивач в судовому засіданні заявила, що вона, як директор даного навчального закладу, не розподіляла педагогічне навантаження вчителя на 2016-2017 навчальний рік. Вона також не зверталася до т.в.о. директора згаданого навчального закладу з даним питанням.

Представники відповідача заявляють, що Розподіл педагогічного навантаження на 2016-2017 навчальний рік з Козинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів колегіум» на затвердження до відділу освіти Радивилівської РДА не надходив. Навпаки, вони стверджують, що такий документ приходить на затвердження перед початком навчального року і затверджується, як правило, 01 вересня кожного року.

З вищевикладеного вбачається, що розподіл педагогічного навантаження відноситься до компетенції керівника навчального закладу, яким на даний час є позивач, як директор навчального закладу.

Відповідно до вимог чинного законодавства відповідач може лише затвердити або відмовити в затвердженні Розподілу педагогічного навантаження з правових підстав.

Доказів відмови відповідача у затвердженні розподілу педагогічного навантаження Козинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів колегіум» на 2016-2017 навчальний рік, в т.ч. розподілу позивачу навантаження вчителя основ здоров»я, на дату розгляду справи сторонами суду не надано.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст.117,232,235,236 КЗпП України, ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту», Постановою Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами і доповненнями, ст.ст.10, 11, 62, 212, 213, 218 ЦПК України суд,

В и р і ш и в:

ОСОБА_1 в позові до Відділу освіти Радивилівської районної державної адміністрації про встановлення тривалості вимушеного прогулу, стягнення компенсації за певний його період та відновлення навантаження вчителя відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 25.07.2016 року.

Суддя: підпис ОСОБА_5