Провадження № 4-с/761/193/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарях Голопич Н.Р., Толкач Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою Всеукраїнської громадської організації «Асоціація платників податків України» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мілоцького Олега Леонідовича, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ВГО «Асоціація платників податків України» звернувся до суду зі скаргою відповідно до якої просить визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Мілоцького О.Л. щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, визнати незаконною та скасувати постанову про арешт коштів. Свої вимоги мотивує наступним. В провадженні відділу виконавчої служби перебувають матеріали виконавчого провадження ВП № 49790068, стягувачем в якому виступає ОСОБА_2, а боржником ВГО «Асоціація платників України» про стягнення боргу у сумі 1 353 654,00 грн. 15.03.2016 р. державним виконавцем Мілоцьким О.Л. винесено постанову про арешт майна Асоціації, а саме коштів, які перебувають на рахунках боржника. Дії державного виконавця є незаконними такими, що порушують права боржника, зважаючи на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена ВГО «Асоціація платників податків України», а отже боржник не мав можливості самостійно виконати судове рішення. Та не пересвідчившись, що боржником отримано процесуальний документ про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти скаржника. Крім того, державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ВГО «Асоціація платників податків України» в порушення ст.. 28 Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин представник Асоціації і звернувся до суду з даною скаргою.

В подальшому представник скаржника збільшив вимоги та остаточно просив: визнати незаконними дії державного виконавця щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 49790068 від 20.01.2016р.; зобов»язати державного виконавця надати боржнику строк для добровільного виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження; визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця про арешт майна від 15.03.2016 р. та 06.04.2016 р.; визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору.

В судовому засіданні представник ВГО «Асоціація платників податків України» підтримав скаргу, просив задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Мілоцьций О.Л. заперечував щодо задоволення скарги. Зазначив, що в провадженні Відділу перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2015 р. про стягнення з Всеукраїнської громадської організації «Асоціація платників податків» на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 1 350 000,00 грн. та судового збору у сумі 3 654,00 грн. 20.01.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавче провадження надано час на добровільне виконання рішення суду. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження. У зв»язку із невиконанням добровільно судового рішення в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 15.03.2016 р. винесено постанови про арешт майна боржника та про стягнення виконавчого збору. 06.04.2016 р. державним виконавцем повторно винесено постанову про арешт коштів боржника. Дії державного виконавця є правомірними та такими, що відповідають вимогам спеціального Закону, яким керується державний виконавець у своїй діяльності.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому.

Встановлено, що 20.01.2016 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мілоцьким О.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Всеукраїнської асоціації платників податків на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 1 350 000,00 грн. та судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 18.12.2016 р.

В постанові державного виконавця боржнику надано час на самостійне виконання судового рішення протягом семи днів з моменту відкриття виконавчого провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», та попереджено про початок проведення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду.

Як свідчить долучений до матеріалів справи реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлено в адресу боржника 25.01.2016 р.

Приписами ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

15.03.2016 р. державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Мілоцьким О.Л. винесено постанову про арешт коштів боржника з урахуванням положень ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст. 11,52 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, як повідомив державний виконавець 06.04.2016 р. було повторно винесено постанову про арешт коштів боржника.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків

розпочинає примусове виконання рішення.

Державний виконавець пояснив, що дотримався вимог чинного законодавства України, направив копію постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику.

В свою чергу представник ВГО «Асоціація платників податку» зазначає, що не отримав копію постанови державного виконавця, внаслідок чого не мав змоги добровільно виконати рішення суду.

Під час розгляд справи доказів, які б свідчили про те, що в матеріалах виконавчого провадження наявні документи, які свідчать про обізнаність боржника щодо відкриття виконавчого провадження 20.01.2016 р. відсутні.

В розумінні положень Закону України «про виконавче провадження» ст.ст. 24, 30 Закону України «Про виконавче провадження» перед початком проведення виконавчих дій державний виконавець має пересвідчитися чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження та чи вчиненні ним дії щодо самостійного виконання судового рішення.

Також 15.03.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в порядку положень ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

Приписами ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження де вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

В свою чергу ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Верховний Суд України у правовій позиції у справі № 6-785цс 15 зазначив, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов»язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Підсумовуючи обставини встановлені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що державним виконавець не переконався у тому чи отримав боржник документи, що свідчать про відкриття виконавчого провадження, не з»ясував чи вчинені боржником дії щодо самостійного виконання судового рішення та розпочав дії по примусовому виконанню рішення суду.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено. Що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

На думку суду, дії державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника, стягнення виконавчого збору є передчасними, зважаючи на вимоги чинного законодавства України, а саме Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В свою чергу відповідно до приписів ч. 1 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у п. 18 роз»яснив, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що права боржника є порушеними та вважає можливим їх захист шляхом визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування оскаржуваних постанов.

Проте, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні скарги в частині не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2016 р., зважаючи на наявність доказів. Які свідчать про вчинення таких дій державним виконавцем.

Також не підлягає. на думку суду, задоволенню і вимоги ВГО «Асоціація платників податків» в частині надати строк для самостійного виконання рішення суду, зважаючи на роз»яснення Пленумом ВССУ викладені у п. 18 Постанови № 6 від 07.02.2014 р., що суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби та беручи до уваги зміст постанови про вдкриття виконавчого провадження, що її винесено державним виконавцем 20.01.2016 р.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 386-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати діїдержавного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мілоцького Олега Леонідовича щодо винесення постанов про арешт коштів боржника від 15.03.2016 р., від 0604.2016 р. та постанови про стягнення виконавчого збору від 15.03.2016 р. у виконавчому провадженні ВП № 49790068 неправомірними.

Скасувати постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мілоцького Олега Леонідовича про арешт коштів боржника від 15.03.2016 р., від 06.04.2016 р. та постанову про стягнення виконавчого збору від 15.03.2016 р. у виконавчому провадженні ВП № 49790068.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: