Справа № 226/115/16-ц
Провадження № 2/226/174/2016
і м е н е м У к р а ї н и
30 травня 2016 року м.Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого суддi Коваленко Т.О.
за участі секретаря Трифонової І.О.,
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_2,
представник позивача ОСОБА_3,
відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 (відсутні),
третя особа представник органу опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради Скрипник Г.С.,
прокурор Натеса М.М.,
розглянувши заочно у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, призначення її опікуном, стягнення аліментів до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в обґрунтування якого зазначила, що вона є матір'ю відповідача ОСОБА_4 та бабусею неповнолітньої дитини ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_12. Відповідачі по справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_7. Відповідачі розірвали шлюб на підставі рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 18.08.2011 року по справі № 2-960/11, яке набрало законної сили 30.08.2011 року. Відповідач ОСОБА_4 проживає у однокімнатній квартирі АДРЕСА_6 яка їй належить на підставі договору купівлі - продажу № 715 від 02.02.2008 року. Згідно довідки ПП «Домінант-Сервіс» № 2293 від 07.12.2015 року неповнолітня дитина ОСОБА_7 також зареєстрована у цій квартирі, але з чотирирічного віку неповнолітня ОСОБА_7 проживає разом із позивачем за адресою АДРЕСА_1. Неповнолітня дитина ОСОБА_7 навчається у першому класі школи 1-3 степенів № 9 Димитрівської міської ради. Протягом тривалого терміну батьки ОСОБА_8 не виконують свої батьківські обов'язки. Відповідач ОСОБА_4 з моменту народження дитини ОСОБА_7 не виявляє будь-якої турботи про дитину, оскільки тривалий час не перестає вживати алкоголь, часто міняє співмешканців, ніде не працює, не перебуває на обліку у державній службі зайнятості, а тому у неї відсутні свої кошти для існування, переважно харчується з того що їй надає позивач, тобто відповідач матеріально забезпечувати доньку не здатна. Відповідач постійно перебуває у сумнівних кампаніях та систематично зловживає алкоголем та не має змоги належним чином піклуватися про дитину, поведінка відповідача негативно впливає на дитину. Батька дитини - відповідача ОСОБА_5 знайти практично неможливо. У зв'язку з уникненням від мобілізації до Збройних сил України через АТО вже більше двох років як поїхав до Росії. Зі слів його матері він ніде не працює, вона висилає йому кошти на існування. Відповідач життям своєї доньки ОСОБА_7 не цікавиться взагалі і не має наміру змінити своє ставлення. З 2013 року онука ОСОБА_7 фактично виховується позивачем, відвідувала дитячий садок, тепер навчається у школі. Позивач особисто забезпечила дитину шкільною формою, книжками та приладдям для школи, доглядає дитину, слідкує за її станом здоров'я, за її харчуванням, тобто належно виховує онуку ОСОБА_7. А батьки дитини навіть на вихідні не приходять до доньки, до першого класу навіть олівця не купили дитині. Позивач за станом свого здоров'я може бути опікуном, до кримінальної відповідальності не притягалася, створила необхідні умови для проживання та виховання дитини, має постійний дохід пенсію та працює продавцем на ринку. Позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3; призначити опікуном неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнути з відповідачів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь позивача ОСОБА_2, на утримання неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів їх заробітку (доходу).
В судовому засіданні позивач ОСОБА_9 показала, що коли її дочка ОСОБА_10 вийшла заміж за ОСОБА_5, вона купила їй квартиру. Після народження у них доньки ОСОБА_7, вони ще прожили три місяці разом, після чого ОСОБА_5 пішов жити до свого батька. Зараз донька співмешкає за іншою адресою на АДРЕСА_7 з чоловіком ОСОБА_11 з 2014 року, зазначена квартира належить матері ОСОБА_12. Коли її донька розійшлася із своїм чоловіком, то стала розпивати спиртні напої і позивач забрала онуку до себе. Зловживає донька спиртні напої часто, майже кожного дня. Позивач увесь час свариться з нею з цього приводу, пропонувала лікуватися своїй доньки від пияцтва, вона погоджується, а згодом відмовляється. Онуку позивач забрала до себе у 2010 році і та проживає з нею постійно, а донька залишилася проживати на АДРЕСА_8. Ця квартира зараз у жахливому стані, розбита, немає вікон, відключені світло та вода. Іноді її донька ОСОБА_10 забирала до себе свою доньку, один раз у два чи три місяці, коли нудьгувала. Вона весь час казала, що потрібно влаштуватися на роботу, то до подруги сходити, а сама пропадала на місяць чи два. Коли позивач перебувала на роботі, за онукою доглядала її старша донька. Позивач утримувала свою онуку, оплачувала дитячий садочок, купувала продукти, одяг, зараз оплачує харчування у школі. Її донька ніде не працює, вона приходить до неї і просить у неї кошти. Коли онука перебувала у своєї матері, повертаючись до неї розповідала, що цілого дня нічого не їла. До школи її донька не підготувала онуку жодним чином, нічого їй не купила. Із школи онуку донька забирала одного чи два рази. Близько двох місяців її донька не приходила до своєї доньки. Після розлучення доньки з чоловіком, позивач зятя більше не бачила. Її зять не допомагає своїй дочці ні коштами, ні харчами. Раніше її зять сплачував аліменти, але вже п'ять років нічого не платить. Знає, що зять зараз знаходиться в Росії, вже біля двох років, про це їй казала його мати, казала, що він готує документи на отримання громадянства. Онука дуже рідко спілкується з бабусею батька. Матеріальної допомоги від другої бабусі онука не отримує. Позивач не може пояснити, чому зять не бажає, щоб його позбавили батьківських прав. Її донька знає про справу про позбавлення її батьківських прав, вона згодна, щоб її позбавили батьківських прав, про це вона вчора повідомила її по телефону. Їй не відомо, чому відповідач не з'явилася до суду. Інших дітей у її доньки - відповідача ОСОБА_4 не має. Просила суд задовольнити позов у повному обсязі.
У судовому засіданні представник позивача пояснила, що з 2011 року дитина проживає з позивачем ОСОБА_2, коли та вийшла на пенсію і стала піклуватися про дитину. Відповідач ОСОБА_4 пізніше почала мешкати з іншим чоловіком, інколи брала дитину на вихідні, але завжди була у нетверезому стані. Відповідач ОСОБА_5 бачив свою дитину після народження до 5 місяців. Відповідачка ОСОБА_4 не піклується про свою дитину, вживає спиртні напої, що негативно впливає на дитину. Зі слів сусідів відповідач ОСОБА_5 вже два роки знаходиться у Росії, після того як отримав повістку з воєнкомату. Навіть не приїжджав на похорон свого дяді. Аліменти він не сплачує. Мати дитини відмовляється отримувати повістки до суду. У неділю вона спілкувалася з матір'ю відповідача ОСОБА_5, розповіла їй про суд, але та відмовилася отримати повістки та прийти до суду. Мати дитини забирає доньку зі школи, пару годин та знаходиться у неї, а згодом йде ночувати до бабусі. Мати дитини проживає на АДРЕСА_9 більше року із своїм співмешканцем. Коли батько останній раз бачив доньку їй невідомо. У відповідачки ОСОБА_4 є своє житло на АДРЕСА_10 але квартира зруйнована, вікон не має, що підтверджують свідки. Інших дітей у відповідачки ОСОБА_4 немає. Мати дитини не допомагає коштами. Відповідачка іноді сама приходить до позивачки поїсти. Співмешканець відповідачки на чотири роки молодше від неї, але не одружений. Відповідачка не працює, не має інвалідності, жодного дня не працювала. До нарколога відповідачка не зверталася. Після звернення позивачки до органу опіки, відповідачка не жила з дитиною. Відповідачка приблизно один раз на тиждень забирає дитину зі школи. Вона не знає про відношення відповідачки до позову. Вона розмовляла з класним керівником дитини, щоб та побалакала з дитиною про відносини з матір'ю, але вчителька сказала не турбувати дитину з цього приводу. З осені 2011 року дитина не проживає з матір'ю постійно. Старша донька позивачки водила дитину до садочка. Спочатку відповідачка жила на АДРЕСА_10 згодом там відбувся скандал, дитині тоді було 1 рік 7 місяців. Відповідачка проживала тоді без чоловіка, приходили різні чоловіки, відбувся скандал, бійка, сильно кричала дитина. Після цього позивачка забрала дитину до себе і більше матері не віддавала, оскільки нікому було віддавати, відповідачка не приходила до позивачки, не цікавилася дитиною. Відповідачка одружувалася, міняла чоловіків, зловживала спиртними напоями, стала агресивною. Коли восени 2011 року позивачка забрала дитину, відповідачка спочатку п'ять - шість місяців зовсім не приходила, а згодом стала з'являтися, просила поїсти, з періодичністю один раз на два - три тижні. Позивачка не заважала відповідачці зустрічатися з дитиною. У відповідачки поганий вигляд, вона може всю ніч пиячити, брудна, не причесана, не слідкує за собою. На очах людей відповідачка веде себе як порядна мати, але насправді це не так. Відповідачка може прийти до школи п'яна. Мати відповідача ОСОБА_5 не бажає, щоб того позбавили батьківських прав, оскільки їй жаль свого сина. Вона каже що дає продукти відповідачу ОСОБА_4, але ці продукти відповідач дитині жодного разу не передавала. За аліментами у відповідача ОСОБА_5 велика заборгованість. Відповідач повинен був сплачувати на дитину ? частину, згодом він зменшив розмір до 1/5 частини. У нього була заборгованість за шість місяців, подами заяву до міліції, він сплатив. Оскільки на той час працював на шахті. Згодом у нього відбулася крадіжка і він перестав сплачувати, заборгованість за аліментами у нього дуже велика, речі дитині він не купував. Відповідач не намагався зустрітися з дитиною, навпаки вони його розшукували, щоб той якось допоміг. Представник вважає, що мати відповідача не бажає щоб відповідача позбавили батьківських прав, щоб той не залишився на старості один. До осені 2015 року відповідачка не цікавилася дитиною, поки позивачка не звернулася до органу опіки. З осені 2011 року до осені 2015 року відповідачка не допомагала дитині матеріально. Позивачка здорова, не має інвалідності, пенсіонер, отримує 1100 гривень пенсії та працює неофіційно у двох господарів на ринку Західному з 8 до 14 години, крім понеділка, отримує 1800 гривень заробітної плати. Просила суд задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до судового засідання не з*явились по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.
Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради: служби у справах дітей та прокурор вимоги позову підтримали.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, показала, що проживає поруч з позивачкою в одному під'їзді. Знає позивачку більше 10 років, у сусідських відносинах. Її онука разом з онукою позивачки ходили до дитячого садочка «Сонечко». Позивачка водила дитину до дитячого садка. Їй відомо, що вихованням дитини займалася позивачка та її старша донька, інколи відповідачка брала дівчинку до себе. Коли відповідачка приходила до дитячого садочка, то завжди була у нетверезому стані. Дитина проживає з позивачкою постійно, мати забирає доньку дуже рідко. Коли позивачка на роботі, то її мати сидить з дівчинкою. Її онука грається з дівчинкою ОСОБА_7. Відповідачка увесь час бреше. Одного разу вона пообіцяла доньці забрати її на день народження до себе, але знов не забрала. Відповідачка проживає із співмешканцем. Одного разу вона з позивачкою пішли до відповідачки, у квартирі стояв туман від цигарок, дитина пропахла димом і вони забрали дівчинку. Коли вони йшли додому дитина розповіла, що співмешканець душив відповідачку, а також, що вона голодна і хоче їсти. Свідок пояснила, що це вони так грали, дівчина відповіла, що так не грають. Дитина каже, що любить її сина як батька, оскільки той про неї піклується. Батько дівчинки поїхав до Росії. Перед новим роком батько приїжджав, ОСОБА_7 розповідала про це, сказала, що навіть цукерки не привіз, що у нього немає коштів. ОСОБА_8 казала, що спілкується по скайпу з батьком, коли буває у гостях у матері відповідача ОСОБА_14, але дуже рідко.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6, показала, що вона старша будинку АДРЕСА_11 раніше мешкала відповідачка по справі ОСОБА_4. Вона сама проживає у цьому будинку з народження, з нею працює сестра відповідачки ОСОБА_16. У лютому 2009 року народилася ОСОБА_7. Чоловіка відповідачки звали ОСОБА_5. Вони недовго прожили разом і розійшлися. Відповідачка стала водити різних чоловіків, перестала дивитися за дитиною. Бабуся та тітка дитини стали купувати молоко, займатися вихованням дитини. Відповідачка стала вести невпорядкований спосіб життя, зловживати спиртними напоями. Коли ОСОБА_7 було біля 3 років, відповідачка переїхала на АДРЕСА_12 Позивачка та її старша донька стали водити дитину до дитячого садка, купували взуття, одяг. На випуск у садочку тітці дали грамоту за виховання дитини. Коли дівчинка попадала до відповідачки, вона завжди поверталась брудна, не доглянута. Вранці, коли свідок водить свою дитину до школи, то бачить позивачку з дівчинкою. Мати дитини у школі вона не бачила жодного разу. Мати дівчини проживає АДРЕСА_13. Вона її бачить декілька разів на тиждень. Інколи відповідачка забирала дівчинку зі школи, але це було дуже рідко. Коли відповідачка переїхала до квартири. та була у гарному стані, стояли решітки на вікнах. А потім стала вести аморальний спосіб життя. Близько трьох років тому викликали міліцію, кричала дитина, позивачка забрала дівчину до себе.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_8, показала, що працює психологом школи № 9, а ОСОБА_7 ходить до першого класу в цій школі. В школу за дитиною приходе бабуся. Мати приходила у нетверезому стані одного разу 16 листопада. Після цього 18 листопада вони склали про це акт. За записами в класному журналі, мати проживає на АДРЕСА_14. Вони туди ходили одного разу, там умови проживання були нормальні, тільки були розкидані речі по підлозі. Матері дома не було, була бабуся. Насправді мати живе у співмешканця за іншою адресою. Закінчився урок у дітей, вона була у класі, мати постукала у двері, вони побачили мати у нетверезому стані, вона хиталась, був чутний запах алкоголю. Вона з класним керівником вийшла у коридор поговорити з матір'ю, розповіли, що та не може приходити до школи у нетверезому стані, а мати відповіла, що вона нормальна. Вона не розуміла у якому стані знаходиться. Вони викликали бабусю, мати пішла. На батьківські збори приходить бабуся. Вчора матір приходила у нетверезому стані забрати дівчинку. Мама завжди у нетверезому стані. Дівчинка бажає жити з мамою, як і усі діти вона тягнеться до матері. Дівчинка казала, що мати її забирає рідко, що вона бажає її бачити частіше, що їй з бабусею гарно, але вона бажала би жити з мамою. Дитина за характером закрита, не хоче нічого розповідати, здібна, активна, але тривожна. Батька дитини вони не бачили жодного разу. Дівчина папу не знає. Вона не радить допитувати дитину в судовому засіданні, оскільки для неї це буде великий стрес, вона може розгубитись, плакати.
Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими у даному судовому засіданні наступні обставини.
Батьками малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, є відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 26). Малолітня ОСОБА_7 зареєстрована з відповідачем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_15 але фактично проживає з бабусею ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_16 без реєстрації, що підтверджується довідкою з місця реєстрації, актом обстеження умов проживання від 20 січня 2016 року за яким також встановлено, що для виховання та розвитку дитини, за цією адресою, створені необхідні і належні умови (а.с. 29, 35). ОСОБА_7 навчається в 1В класі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Димитровської міської ради Донецької області. За психолого-педагогічною характеристикою ОСОБА_7 має достатній рівень здібностей до навчання, активна, не завжди може працювати самостійно, доручення виконує залюбки. Пам*ять нестійка, увага розсіяна, запас слів обмежений, мова гучна, розвинута недостатньо, при спілкуванні з дорослими комплексує, легко піддається чужому впливу. ОСОБА_8 вміє дружити з однолітками, любить тварин. Сім*я ОСОБА_7 стоїть на внутришкільному обліку, як неблагонадійна з 1 вересня 2015 року, так як мати не виконує батьківські обов*язки. Мати часто знаходиться в нетверезому стані, шкільними успіхами доньки не цікавиться, у шкільному житті класу участь не приймає. Після відвідування мами донька може прийти у брудному одязі, без виконаних завдань. Мати не є авторитетом для дівчинки. Батьківські збори відвідує бабуся. У розмові з практичним психологом, дівчинка розповіла про те, що останній час не спілкувалась з батьком тому, що його не було в місті (а.с. 24, 79).
Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, здорова, може бути опікуном, пенсіонерка, отримує пенсію у розмірі 1351,31 гривня щомісячно, позитивно характеризуються за місцем проживання, до кримінальної відповідальності не притягувалась незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 25, 28 30). За висновком від 22 січня 2016 року та поданням про призначення опікуна від 25 січня 2016 року служби у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради від 22 січня 2016 року, встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та призначення громадянки ОСОБА_2 її опікуном буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини. (а.с. 13, 55).
Мати дитини ОСОБА_4 здорова, не перебуває на обліках у лікарів нарколога, психіатра, дерматолога Димитровської центральної міської лікарні (а.с. 16-18). Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_17 але фактично проживає із громадянином ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_18 (а.с. 35, 40, 80). І за адресою реєстрації, і за фактичним місцем проживання відповідач ОСОБА_4 характеризується вкрай негативно, як особа, яка зловживає спиртними напоями і на цьому грунті часто виникають конфлікти, побиття. За дитиною ОСОБА_4 належним чином не доглядає (а.с. 34, 80). На обліках у Димитровському міському центрі зайнятості, Управлінні пенсійного фонду міста Димитрова не перебуває (а.с. 8, 23).
Батько дитини ОСОБА_5 здоровий, не перебуває на обліках у лікарів нарколога, психіатра, дерматолога Димитровської центральної міської лікарні (а.с. 19-21). Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_19 (а.с. 41). На обліках у Димитровському міському центрі зайнятості, Управлінні пенсійного фонду України в місті Димитрові не перебуває (а.с. 9, 22). За даними Красноармійсько-Селідовського ОМВК, наданими станом на 14 квітня 2016 року, ОСОБА_5 викликався у 2015 році у ОМВК, за викликом не з*явився, за мобілізацією не призовався (а.с. 94). З 8 січня 2016 року відповідач ОСОБА_5 виїхав з країни через пункт пропуску «Гоптівка», а крім того, також був відсутнім у країні в період часу з 6 травня 2015 року до 28 грудня 2015 року, що підтверджується даними Державної прикордонної служби України від 6 квітня 2016 року (а.с. 112).
Органом опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради 20 січня 2016 року винесений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини (а.с. 11-12).
Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України якого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема у разі ухилення від своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 допустили всі зазначені фактори щодо малолітньої доньки ОСОБА_7, взагалі відсторонившись від її виховання та утримання протягом тривалого проміжку часу, переклавши всі обов*язки батьків по вихованню та утриманню дитини на позивача ОСОБА_2 Тривалість невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків свідчить про свідоме нехтування ними цими обов'язками.
В судовому засіданні, на підставі даних, наданих Димитровською центральною міською лікарнею, Димитровським міським центром зайнятості, органу опіки та піклування Димитровської міької ради встановлено, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 здорові, протипоказань для працевлаштування не мають, але зусиль для працевлаштування не роблять, матеріально дитину не забезпечують, взагалі не приймають участі у її вихованні і не цікавляться її життям.
Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов'язків суду не надано.
Враховуючи всі обставини, задля захисту інтересів малолітньої ОСОБА_7, суд вважає необхідним позбавити відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стосовно неї батьківських прав та, відповідно до умов статті 60 Цивільного кодексу України, встановити щодо малолітньої ОСОБА_7 опіку, призначивши її опікуном позивача ОСОБА_2, яка, як встановлено з наданих суду даних, таким опікуном бути може і призначення її опікуном малолітньої ОСОБА_7 буде відповідати інтересам дитини.
Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду.
Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З урахуванням обставин, викладених в статті 182 Сімейного кодексу України, стану здоров'я та матеріального положення відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд, вважає, що з них на користь позивача, на повному утриманні якої на даний час перебуває донька відповідачів ОСОБА_7, необхідно стягнути аліменти у розмірі по 1/4 частці заробітку (доходу) відповідачів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.
На підставі ст. 150, 151, 164, 171, 180, 182 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначити її опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку села Стригосли Бєловського району Курської області.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) з кожного відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення проводити з 3 лютого 2016 року.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в доход держави судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рiшення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача.

Заяву про перегляд заочного рiшення може бути подано протягом десяти днiв з дня отримання його копii.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 6 червня 2016 року.

Суддя Т.О.Коваленко