Справа № 362/3135/16-ц
Провадження № 2/362/2025/16
У х в а л а

17 червня 2016 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Сьома київська державна нотаріальна контора про визнання права власності та витребування копії спадкової справи,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити також:

-імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі;

-зміст позовних вимог;

-ціну позову щодо вимог майнового характеру;

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, в порушення пункту 2 частини другої статті 119 ЦПК України, у позовній заяві зазначено невірні поштові індекси адрес сторін.

Також, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано, що рідний брат і мати позивача відмовились від прийняття спадщини, однак, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують такі обставини.

Тобто, згідно із вимогами пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви лише зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Крім того, вимоги пункту другого прохальної частини цивільного позову не є позовними по своїй суті, оскільки не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки взагалі не є предметом спору між сторонами.

Зокрема, викладене у пункті другому прохальної частини позову прохання не є способом захисту цивільних прав, який використовується при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.

Викладене у пункті другому прохальної частини позову прохання, може бути оформлено у вигляді окремого клопотання або відповідної заяви про це з повним і належним обґрунтуванням відповідно до положень ЦПК України.

Тобто, позивачу слід вирішити питання щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення таких позовних вимог та їх формулювання у прохальній частині заяви.

Одночасно, у звязку із заявленими вимогами позову позивачу необхідно обовязково врахувати норму частини третьої статті 6 Закону України «Про судових збір», відповідно до якої за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, враховуючи, що у позові заявлено дві позовні вимоги (оскільки є два пункти позовних вимог), одна з яких немайнового, а інша майнового характеру про визнання права власності, позивачу слід сплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

До того ж, позивачем не дотримано вимог пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить ціну позову.

Пункт 9 частини першої статті 80 ЦПК України передбачає, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна.

Отже, позивачу слід зазначити дійсну вартість спірного майна (наприклад, здійснивши відповідну експертну оцінку) та, в залежності від її розміру, вказати дійсну, реальну ціну позову.

При цьому, в залежності від ціни позову, з урахуванням вимог підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі визначеному за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Серед іншого, позивачу необхідно, з урахуванням положень частини другої статті 35 ЦПК України визначитись із складом третіх осіб у справі та зазначити, яким чином судове рішення може вплинути на права і обовязки юридичної особи, що зазначена у якості третьої особи та в залежності від цього вирішити питання щодо необхідності та доцільності її участі в даній справі у якості третьої особи.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали (ч. 1 ст. 121 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Сьома київська державна нотаріальна контора про визнання права власності та витребування копії спадкової справи залишити без руху.

Повідомити про вказане позивача і надати йому строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ним копії ухвали.

Розяснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк він не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України або не сплатить судовий збір, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя