Справа №718/795/16-ц
Провадження №2/718/313/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.06.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за позовом Кредитної спілки "Буковинський Альянс" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості
Зазначає, що у звязку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, КС «Буковинський Альянс» подавала до суду позовну заяву, про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, яка 23.01.2015 року Кіцманським районним судом задоволена. Однак не зважаючи на наявність рішення суду, вказує, що правовідносини за зобовязаннями не є припиненими, а оскільки плата за користування кредитом продовжувала нараховуватися, станом на 20.04.2016 року нарахована і не сплачена заборгованість ОСОБА_4, яка складається з непогашеної суми підвищених відсотків, пені за останній рік та інфляційного відшкодування, становить 354651,45 гривень, а тому просив позов задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не зявився, однак позовні вимоги підтримав в повному обсязі, що вбачається з поданої ним заяви.
Відповідачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судове засідання не зявилися, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка в отриманні рекомендованого повідомлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Аналогічний договір №1146 від 23.08.2007 року було укладено між КС «Буковинський Альянс» та ОСОБА_3.
Аналогічний договір №1335 від 29.11.2007 року було укладено між КС «Буковинський Альянс» та ОСОБА_3.
В звязку з постійним невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, позивач звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитними договорами і заочним рішенням суду від 23.01.2015 року позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1та ОСОБА_3 на користь КС «Буковинський Альянс» заборгованість за кредитним договором №1146 від 23.08.2007 року в розмірі 146520,46 гривень та заборгованість за кредитним договором №1335 від 29.11.2007 року у розмірі 150734,08 гривень.
Оскільки винесення судового рішення про стягнення з ОСОБА_1та ОСОБА_3 заборгованості не розриває кредитні договора № 1146 від 23.08.2007 року, №1335 від 29.11.2007 року та дію цих договорів не зупиняє, а відповідачі не погасили заборгованості, то договір є діючим.
Згідно ст.ст. 1054, 1048 ч.1 ЦК України та п.3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (відсотки) нараховуються спілкою за кожен календарний день на фактичний залишок заборгованості позичальника за кредитом за базовою ставкою 45% річних, або у випадку, передбаченому п.3.4.3 кредитного договору, за підвищеною ставкою 75% річних. Згідно п.3.3 договору позичальник зобов'язується сплачувати суму нарахованих згідно п.3.1 цього договору відсотків за кожен період згідно графіку сплати. Відповідно до п.6.1 договору при простроченні кінцевої дати сплати кредиту та відсотків, визначеної п.2.3 цього договору, позичальник сплачує за кожен день прострочення пеню за ставкою 84% річних від суми простроченого платежу.
Згідно ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність визначає банківський кредит як будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства у встановлений строк. Одним з видів забезпечення зобов'язання, згідно вимог ст.ст. 546, 549-552 ЦК України, є пеня - неустойка що стягується з боржника і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його не допускається.
Вимогами ст.ст. 554, 610 ЦК України встановлено, що боржник і поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.
Так в ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (стст.530, 631 ЦК).
Якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Строк виконання кожного щомісячного зобовязання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок (ст.253 ЦК).
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Пунктом 3.3 кредитного договору встановлено, що позичальник зобовязується проводити погашення кредиту, а також відсотки в порядку і терміни згідно Графіку погашення кредиту, проведеного в Додатку 1, який є невідємною частиною цього договору.
Згідно п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2015 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам надано розяснення, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором, або законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526, 599 ЦК України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З положень ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми та інше.
Таким чином, суд вважає, що з відповідачів, як позичальника та поручителів за кредитними договорами, які є чинними і на даний час, згідно умов цих договорів належить стягнути на користь позивача заборгованість за період , а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5319,77 гривень, оскільки позовні вимоги задоволені повністю.
На підставі ст. ст. 252, 257, 264, 526, 549, 553, 554, 559, 610, 611, 617, 625, 629, 651, 652, 1046, 1048 1050, 1054 ЦК України, ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність, керуючись ст. ст. 15, 30, 31, 40, 62, 75, 174, 212, 213, 214, 215, 218, 224 233 ЦПК України,
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь Кредитної спілки «Буковинський Альянс» заборгованість у вигляді непогашеної суми відсотків, пені та покриття інфляційних втрат, за кредитним договором №1146 від 23.08.2007 року в розмірі 174575 (сто сімдесят чотири тисячі пятсот сімдесят пять) гривень 74 копійки, та за кредитним договором №1335 від 29.11.2007 року в розмірі 180075 (сто вісімдесят тисяч сімдесят пять) гривень 71 копійка.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Буковинський Альянс» сплачений судовий збір у розмірі 5319 гривень 77 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Мізюк