Справа № 452/1365/16-ц
УХВАЛА

07 червня 2016 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області по виконанню виконавчого листа Самбірського міськрайонного суду Львівської області №2-634/2011 від 23.05.2013р. та просить у судовому порядку визнати таку бездіяльність посадових осіб неправомірною та зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області вжити вичерпних заходів примусового виконання по виконанню виконавчого листа Самбірського міськрайонного суду Львівської області №2-634/2011 від 23.05.2013р. в частині реалізації описаного та арештованого належного йому на праві власності майна або повернути виконавчий документ стягувачу без виконання на підставі п. 4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». У підтвердження заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 18 травня 2012 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області винесено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 заборгованості по кредиту на користь ПАТ «УніверсалБанк» в сумі в сумі 636 856,18 доларів США, що становить 5 076 826,41 грн., на підставі якого видано виконавчі документи від 23.05.2013 року. 12.08.2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Самбірського міськрайонного суду Львівської області №2-634/2011 від 23.05.2013р.; одночасно з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження в травні 2016р. ОСОБА_1 особисто було виявлено, що подальших дій щодо реалізації описаного та арештованого належного автомобіля державним виконавцем вжито не було. Вищезазначений документ - повідомлення стягувача про авансування витрат на проведення експертної оцінки, який датований 22.05.2014р. та направлений відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на адресу стягувача ПАТ «УніверсалБанк» - це останній документ в матеріалах виконавчого провадження, що стосується належного йому на праві приватної власності описаного та арештованого автомобіля Ford Tranzit D, 2003р. випуску, білого кольору, номер кузова WF0UХХTTPU3S25084, д.н.з ВС3673ВА.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав скаргу та посилався на обставини, зазначені в ній, зосередивши увагу суду на тому, що не вжито державним виконавцем всіх і конкретних заходів до фактичного виконання судового рішення, - проявлено бездіяльність кожним із державних виконавців, у кого перебувало на виконанні виконавче провадження, починаючи із прийнятої постанови державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 12.08.2013 року, чим накладено арешт на зазначений вище автомобіль.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на виклик не зявився, будучи належним чином під розписку повідомленим про час і місце розгляду справи судом, причини неявки суд не повідомив. Ураховуючи особливості розгляду подібних питань в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України і зокрема щодо строку розгляду, задля уникнення затягування розгляду скарги особи в порядку судового контрою за виконанням судових рішень і, в тому числі з метою якнайшвидшого усунення порушення законних прав, свобод і інтересів заявника, судом вирішено проводити цей розгляд за відсутності представника субєкта оскарження.

Вислухавши заявника, зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав:

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Під час розгляду скарги ОСОБА_1 у судовому засіданні знайшло підтвердження порушення його законних прав стосовно не вжиття державним виконавцем заходів реалізації арештованого автомобіля Ford Tranzit D, д.н.з ВС3673ВА, належного ОСОБА_1 на праві власності, на який накладено арешт постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 12.08.2013 року.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2013 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-634/2011, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 23.05.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», заборгованість у розмірі 636856,18 доларів США, що з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США становить 5076826,41грн.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 12.08.2013 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 5076826,41грн.

Згідно постанови від 10.09.2013 року оголошено розшук майна транспортних засобів, зокрема автомобіля марки «Ford Tranzit D», 2003р. випуску, білого кольору, номера кузова WF0UХХTTPU3S25084, д.н.з ВС3673ВА.

Як установлено у судовому засіданні із пояснень ОСОБА_1, 13.02.2014 року УДАІ УМВС України повідомило ДВС про те, що на виконання виконавчого провадження, зокрема розшуку майна боржника автомобіль «Ford Tranzit D», д.н.з ВС3673ВА затриманий та поміщений на спеціальний арешт майданчик, який знаходиться за адресою м. Луцьк, проспект Перемоги, 30; листом №03-25/1313 від 19.03.2014 р. Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області скерувало для виконання по територіальності постанову державного виконавця Головного управління юстиції у Львівській області від 11.03.2014 р. щодо перевірки інформації про наявність на території Луцька проспект Перемоги 30 майна боржника ОСОБА_1, а саме «Ford Tranzit D», д.н.з ВС3673ВА та з проханням у разі його виявлення здійснити його опис та арешт; відповідно до повідомлення від 03.02.2014 р. Управління ДАІ УМВС України у Волинській області автомобіль «Ford Tranzit D», 2003р. випуску, білого кольору, номер кузова WF0UХХTTPU3S25084, д.н.з ВС3673ВА був затриманий та поміщений на спеціальний арешт майданчик, який знаходиться за адресою м. Луцьк, проспект Перемоги 30; 31.03.2014р. другий відділ ДВС Луцького міського управління юстиції направив листом №91173 від 31.03.2014 р. на адресу відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області копію акту опису та арешту майна від 28.03.2014 р. №ВП 39254629. Згідно листа від 22.05.2014р. державним виконавцем повідомлено стягувача ПАТ «УніверсалБанк» про те, що автомобіль «Ford Tranzit D», д.н.з ВС3673ВА затриманий та поміщений на спеціальний арешт майданчик та описаний відповідно до акту опису та арешту майна від 28.03.2014 р., що було складено другим відділом ДВС Луцького міського управління юстиції. 16.04.2014 р. з метою визначення вартості описаного майна постановою державного виконавця призначено експерта ФОП ОСОБА_4 В порядку ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» банку як стягувачу було запропоновано авансувати витрати на проведення експертної оцінки вищезазначеного автомобіля у розмірі 1200грн. Поряд з цим банку було повідомлено про те, що відповідно до вимог ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження в травні 2016 р. ОСОБА_1 особисто було виявлено, що подальших дій щодо реалізації описаного та арештованого належного автомобіля державним виконавцем вжито не було. Вищезазначений документ - повідомлення стягувача про авансування витрат на проведення експертної оцінки, який датований 22.05.2014р. та направлений відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на адресу стягувача ПАТ «УніверсалБанк» - це останній документ в матеріалах виконавчого провадження, що стосується належного ОСОБА_1 на праві приватної власності описаного та арештованого автомобіля «Ford Tranzit D», 2003р. випуску, білого кольору, номер кузова WF0UХХTTPU3S25084, д.н.з ВС3673ВА.

У постанові №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг…» розяснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У звязку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обовязків, передбачених статтею 12 Закону про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ураховуючи наведені нормативні акти у сукупності з поясненнями заявника, наявні в суді документи, котрі цього не спростовують, приводять суд до висновку про підставність скарги ОСОБА_1 про бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судові витрати слід розподілити згідно ст. 388 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 386 387 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області по виконанню виконавчого листа Самбірського міськрайонного суду Львівської області № 2-634/2011 від 23.05.2013р. неправомірною.

Зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області вжити вичерпних заходів примусового виконання по виконанню виконавчого листа Самбірського міськрайонного суду Львівської області №2-634/2011 від 23.05.2013 р. в частині реалізації описаного та арештованого належного ОСОБА_1 на праві власності майна або повернути виконавчий документ стягувачу без виконання на підставі п. 4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Стягнути із відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області судовий збір в дохід держави у сумі 275,6грн.

Ухвала підлягає виконанню відповідним органом державної виконавчої служби у строк і порядок, передбачений ст. 389 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів із дня її проголошення; особами інтересів котрих стосується і прийнята в їх відсутності, - протягом цього ж строку з дня отримання її копії.

Суддя