АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1391/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 29 Здоровило В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівЮвшина В. І., Пономаренка В. В.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ватутінський м'ясокомбінат» на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Ватутінський м'ясокомбінат» про стягнення інфляційних втрат, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Ватутінський м'ясокомбінат» про стягнення інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 січня 2012 року у справі за його позовом до ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» про стягнення пені за договором поворотної фінансової допомоги на його користь було стягнуто 160 108 грн. 28 коп.

9 лютого 2012 року вказане рішення набрало законної сили і він направив виконавчий лист на виконання до відділу виконавчої служби Ватутінського МУЮ.

Протягом чотирьох років позивач звертався по телефону до керівництва ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» з вимогою виконати рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 січня 2012 року, але відповідач ухилявся від сплати коштів.

Вказані кошти відповідач сплатив у кінці жовтня 2015 року.

За період з 9 лютого 2012 року по 1 жовтня 2015 року рівень інфляції в Україні значно підвищився через нестабільну політичну та економічну ситуацію.

Після прийняття судом рішення про стягнення коштів, грошове зобов'язання боржника не припинялось до кінця жовтня 2015 року, а тому встановлені ст.625 ЦК України 3 % річних та інфляційні втрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов'язання.

З моменту винесення рішення Ватутінським міським судом Черкаської області і фактичної сплати боргу пройшло більше трьох років.

Вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних застосовуються в межах трирічного строку позовної давності. Сума заборгованості становила 160 108 грн. 28 коп., а сума інфляційних втрат за період прострочення виплати коштів складає 121 105 грн. 29 коп. Оскільки спір вирішити в позасудовому порядку не представилось можливим, тому він звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів. Згідно з положеннями ст. 11 ЦК України права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, які не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 січня 2012 року з ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_6 стягнуто 160108, 28 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання за договором поворотної фінансової допомоги з моменту ухвалення 10.06.2011 року Ватутінським міським судом Черкаської області рішення про стягнення боргу й по 21.11.2011 року, тобто по дату фактичної сплати основного боргу відповідачем. Оскільки вказане рішення фактично виконано лише в жовтні 2015 року, то позивач має право на відшкодування завданих йому інфляційних втрат за період з 9 лютого 2012 року по жовтень 2015 року, що складає 121105, 29 грн.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вказаного, прийшов до висновку про необхідність застосування ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин.

Проте, з такими висновками суду не погоджується колегія суддів.

Встановлено, що 01.03.2010 року між ОСОБА_6 та ВАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» в особі директора Іванова В.П. був укладений договір поворотної фінансової допомоги, згідно якого ОСОБА_6 передав у власність ВАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» грошові кошти в сумі 390510 грн. , а позичальник зобов'язувався повернути позикодавцю суму грошових коштів згідно умов договору.

У зв'язку з невиконанням умов договору 10.06.2011 року Ватутінським міським судом Черкаської області було ухвалено рішення про стягнення з ВАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_6 543784, 39 грн. боргу, з яких 390510 грн. - борг за договором, 153274, 39 грн. - пеня за прострочення боржником виконання зобов'язання.

Крім того, рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 січня 2012 року з ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_6 стягнуто 160108, 28 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання за договором поворотної фінансової допомоги з моменту ухвалення 10.06.2011 року Ватутінським міським судом Черкаської області рішення про стягнення боргу і по 21.11.2011 року , тобто по дату фактичної сплати основного боргу відповідачем. ( а.с. 7-8)

Вказані обставини встановлені відповідними судовими рішеннями, а тому в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню.

Колегія суддів вважає, що немає підстав застосовувати ст. 625 ЦК України до стягнень які виникли на підставі рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 30.01.012 року, яким стягнуто з ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_6 160108, 28 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання за договором поворотної фінансової допомоги.

Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Крім того, з рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1,2 ст.509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема із договорів та інших правочинів.

У відповідності до п.п.2, 5 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Однак, у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв'язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються. При цьому обов'язок сплатити суму неустойки (штрафу, пені) за невиконання зобов'язання не є зобов'язанням в розумінні положень частини першої статті 509 ЦК, а отже відсутні підстави і для застосування до цих правовідносин статті 625 ЦК України.

Зазначене рішення суду, на невиконання якого посилається позивач, не є зобов'язанням в розумінні положень ст. 509 ЦК України, а відтак, застосоване судом першої інстанції положення ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин є помилковим.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення ухвалено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Понесені Публічним акціонерним товариством «Ватутінський м'ясокомбінат» судові витрати при подачі апеляційної скарги за сплату судового збору підлягають стягненню з ОСОБА_6 на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ватутінський м'ясокомбінат» - задовольнити.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року у даній справі - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

ОСОБА_6 в позові до Публічного акціонерного товариства «Ватутінський м'ясокомбінат» про стягнення інфляційних втрат - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Ватутінський м'ясокомбінат» судові витрати, понесені ним при подачі апеляційної скарги за сплату судового збору в розмірі 1332 грн. 15 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :