Справа № 761/4178/16-ц
Провадження № 2/761/3633/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив встановити факт проживання ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 в період з 01.06.2007 року до 20.01.2015 року; в порядку поділу майна подружжя визнати зі кожним із подружжя право власності на ? частину спільного майна, а саме легковий автомобіль Subaru Tribeca, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинам з червня 2007 року по 20.01.2015 року, без реєстрації шлюбу. В період проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за спільні кошти придбано автомобіль Subaru Tribeca, реєстраційний номер НОМЕР_1. За таких обставин, вважає, що транспортний засіб є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

З червня 2007 року по січень 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сімєю, як чоловік та дружина, проте, офіційно шлюб між ними зареєстровано не було.

Вказана обставина підтверджується, зокрема, актом від 20.01.2016 року, складеним комісією в складі майстра технічної дільниці № 2 ВОП «Шуляка» ОСОБА_3, майстра т/д № 3 ОСОБА_4, бригадира т/д № 2 ОСОБА_5, з метою перевірки фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Так, на час перевірки встановлено, що в вищезазначеній квартирі проживає, однак не зареєстрований ОСОБА_1, з червня 2007 року зі своєю сім'єю, у квартирі знаходяться особисті та спільні речі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Починаючи з червня 2007 року по даний час ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 проживають однією сім'єю у квартирі АДРЕСА_1, де вони ведуть спільне господарство (а.с. 7).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають права та обов"язки.

Таким чином, у період часу з червня 2007 року по 20.01.2015 року сторони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, тобто проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу.

20.01.2016 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 27.

У період проживання однією сім'єю у 2010 році сторонами придбано автомобіль Subaru Tribeca, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 6).

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними (ч. 1 ст. 74 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За умовами ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, вказаний автомобіль належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України закріплено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У судовому засіданні встановлено, що шлюбного договору між сторонами не укладено, жодної домовленості щодо часток майна подружжя між ними не існує.

Згідно ч.1 ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оскільки, автомобіль є неподільною річчю, вказане спільне майно підлягає поділу шляхом визнання за кожним із подружжя права власності на ? частину вказаного майна.

Враховуючи, що автомобіль було придбано сторонами під час їх проживання однієї сім'єю без реєстрації шлюбу, крім того, відповідачем позов визнаний у повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 60, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 369, 372 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 в період з 01.06.2007 року до 20.01.2015 року.

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на ? частину легкового автомобіля Subaru Tribeca, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на ? частину легкового автомобіля Subaru Tribeca, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: