АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2814/16 Справа № 0417/5006/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
03 серпня 2016 року м. Дніпро Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про звернення стягнення, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 30 березня 2012 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 29 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №MKK7AK04520158, згідно умов якого, банк зобовязався надати відповідачу у строкове платне користування грошові кошти у сумі 11 773,00 доларів США зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12,48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 29 листопада 2012 року.
В забезпечення виконання зобовязань за зазначеним договором, між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір застави автотранспорту від 30 листопада 2005 року, згідно якого в заставу надано автомобіль CHEVROLET, модель: Aveo, рік випуску 2005, реєстраційний номер AO1597AC, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2
У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 05 березня 2012 року утворилася заборгованість в розмірі 97 340 грн. 41 коп.
В рахунок погашення заборгованості позивач просить здійснити вилучення предмету застави та передачі його у заклад (володіння) банку; звернути стягнення на предмет застави автомобіль CHEVROLET, модель: Aveo, рік випуску 2005, реєстраційний номер AO1597AC, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк", з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнути на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" з відповідачів солідарно 10 000 грн.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року позов був задоволений.
Ухвалою суду від 08 червня 2015 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року скасовано.
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості.

З даним висновком судова колегія не погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 листопада 2005 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №MKK7AK04520158, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 11 773 доларів США, зі сплатою 1,04% на місяць за користування грошима на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 29 листопада 2012 року.

Для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, 30 листопада 2005 року, було укладено договір застави, згідно якого предметом застави став автомобіль CHEVROLET, модель: Aveo, рік випуску 2005, реєстраційний номер AO 1597 AC і який відповідно належить ОСОБА_2 та п.3 якого визначено максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою на рівні 60 490 грн.

Також, 20 жовтня 2010 року, між ПАТ КБ "Приватбанк" та ПАТ "Акцент Банк" було укладено договір поруки №167 згідно умов якого, останній зобовязався відповідати перед кредитором як солідарний боржник за належне виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором № MKK7AK04520158.

В наслідок порушення ОСОБА_2 умов кредитного договору утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 05 березня 2012 року, становить 12 187, 78 доларів США, що за курсом НБУ встановленого на 28 лютого 2012 року еквівалентно 97 340 грн. 41 коп. і складається з: заборгованості за кредитом 3 695, 03 доларів США, що еквівалентно 29 523 грн. 29 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 2 557 доларів США, що дорівнює 20 430 грн. 43 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом 1 694, 85 доларів США, що еквівалентно 13 541 грн. 85 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 4 235, 90 доларів США, що еквівалентно 33 844 грн. 84 коп.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 статті 589 ЦК України та стаття 19 Закону України "Про заставу" передбачає, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язанням, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Як визначено ч.ч.1, 7 статті 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Аналогічна позиція щодо способів реалізації предмета застави визначено і в пункті 22 договору застави.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже з аналізу вказаних матеріально правових норм можна дійти висновку, що у разі порушення боржником зобовязання щодо повернення кредиту, належне виконання якого забезпечено заставою, заставодержатель набуває право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави у спосіб який визначений договором та не суперечить вимогам закону.

Оскільки ОСОБА_2 виконувалися умови кредитного договору неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості, у банку виникло право на звернення до суду з даним позовом, а тому висновок суду першої інстанції щодо безпідставності вимог позивача є помилковим, у звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання.

З урахуванням того, що пунктом 3 договору застави автотранспортного засобу встановлено максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою, на рівні 60 490 грн., приймаючи до уваги, що дана сума погоджена сторонами при укладенні договору, умови якого відповідно до статті 526 ЦК України є обовязковими для виконання, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKK7AK04520158 від 29 листопада 2005 року, яка станом на 05 березня 2012 року становить 12 187, 78 доларів США та за курсом НБУ встановленого на 28 лютого 2012 року еквівалентно 97 340 грн. 41 коп. в межах максимального розміру вимоги, яка забезпечується заставою та встановлена на рівні 60 490 грн. витребувати у ОСОБА_2 і передати в заклад шляхом опису ПАТ КБ "Приватбанк" предмет застави; звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, наданням ПАТ КБ "Приватбанк" усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Посилання відповідача з приводу відсутності заборгованості за кредитним договором, оскільки не сплата коштів спрямованих на вчинення страхових платежів обумовлена зміною страхової компанії, не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.

Згідно п.1.1 кредитного договору, кошти надані позичальнику в тому числі і для сплати страхових платежів.

Відповідно до п.2.1.3 кредитного договору позичальник звертається до банку про надання йому кредиту на оплату чергових страхових платежів за договорами страхування, укладеними відповідно до п.2.2.7 цього договору, і доручає банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно з договорами страхування. Перерахування кредитних коштів банк зобовязується провадити у випадку непредявлення позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел, до дат їхньої сплати, передбачених договорами страхування. Зазначене доручення позичальника не підлягає виконанню банком тільки у випадку предявлення позичальником банку документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел до дат їхньої сплати, передбачених договорами страхування.

Пунктом 2.2.7 кредитного договору визначено, що у випадку неподання позичальником банку підтверджуючого документа про сплату чергових страхових платежів по погоджених з банком договорах страхування банк сплачує страхові платежі за рахунок кредиту відповідно до п.2.1.3 даного договору. Позичальник зобовязується погасити суму кредиту, направлену на оплату чергового страхового платежу, і сплатити відсотки за його користування не пізніше 30 днів з дня перерахування банком страхового платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, на перший рік дії кредитного договору відповідачем 30 листопада 2005 року було укладено договір особистого страхування №МКК7АКР 0530 з СК "Кредо" і з метою його виконання було здійснено страховий платіж у розмірі 604 грн. 90 коп. Термін дії договору - 29 листопада 2013 року.

Відповідно до п.10 зазначеного договору, договір щорічно лонгується на 12 місяців до повного погашення кредитної заборгованості.

Згідно наданої банком виписки по рахунку, останній своєчасно перераховував кошти страховій компанії на виконання умов договору особистого страхування №МКК7АКР 0530, тобто кожного року до 29 листопада.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України покладено на сторін обовязок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 не надано суду будь-яких доказів того, що позивач був обізнаний щодо укладення останньою договору страхування з іншою страховою компанією, приймаючи до уваги, що банк на виконання умов договору №МКК7АКР 0530 своєчасно переховував кошти на погашення чергових страхових платежів, підстави вважати дії банку щодо нарахування заборгованості неправомірними відсутні.

Стосовно вимог банку щодо стягнення суми з ПАТ "Акцент-Банк" за договором поруки.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

З урахуванням того, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" стосовно стягнення суми з ПАТ "Акцент-Банк" за договором поруки, витікають з відносин, які виникли на підставі договору укладеного між суб'єктами господарювання, то такі вимоги не можуть бути розглянутими в порядку цивільного судочинства.

Зазначена правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року (справа № 6-745цс15).

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо ПАТ "Акцент-Банк" підлягає скасуванню, а провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ "Приватбанк" до ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за договором поруки підлягає закриттю.

Враховуючи те, що даним рішенням апеляційна скарга ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволена частково, а витрати понесенні останнім за подачу позову та апеляційної скарги підтверджені документально, то з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 043 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKK7AK04520158 від 29 листопада 2005 року, що був укладений між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_2, яка станом на 05 березня 2012 року становить 12 187, 78 доларів США, що за курсом НБУ встановленого на 28 лютого 2012 року еквівалентно 97 340 грн. 41 коп. і складається з: заборгованості за кредитом 3 695, 03 доларів США, що еквівалентно 29 523 грн. 29 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 2 557 доларів США, що еквівалентно 20 430 грн. 43 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом 1 694, 85 доларів США, що еквівалентно 13 541 грн. 85 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 4 235, 90 доларів США, що еквівалентно 33 844 грн. 84 коп. в межах максимального розміру вимоги, яка забезпечується заставою та встановлена на рівні 60 490 грн. витребувати у ОСОБА_2 та передати в заклад шляхом опису публічному акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" предмет застави, а саме автомобіль CYEVROLET, модель Aveo SF69Y, рік випуску - 2005, тип ТЗ легковий седан В, № кузова/шасі: KL1SF69YE6B544908, реєстраційний номер АО 1597 АС, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу.

Звернути стягнення на предмет застави автомобіль CYEVROLET, модель Aveo SF69Y, рік випуску - 2005, тип ТЗ легковий седан В, № кузова/шасі: KL1SF69YE6B544908, реєстраційний номер АО 1597 АС, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу зазначеного автомобілю публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, наданням публічному акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати у розмірі 2 043 грн. 40 коп.

Провадження у справі в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за договором поруки закрити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

ОСОБА_3