АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Перепелюк І. Б., Чупікової В. В.,

секретар Окармус О. М.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі ТОВ «Авто Просто») про захист прав споживача, стягнення коштів за апеляційною скаргою ТОВ «Авто Просто» на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року,

встановила:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом.

Зазначала, що 02 грудня 2011 року між нею та ТОВ «Авто Просто» було укладено угоду №378692 про надання учаснику послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля ЗАЗ Forza на загальну суму 82 620 грн.

Впродовж грудня 2011 року січня 2015 року нею сплачено кошти на суму 57 998 грн 80 коп. для придбання автомобіля.

20 лютого 2015 року вона подала заяву про розірвання угоди, просила повернути сплачені кошти для придбання автомобіля, на що отримала відповідь про її розірвання на підставі ст. 4 Угоди та п. 13, п. 13.1 ст. 13 додатку № 2 та можливість отримання чистих внесків відповідно до передбачених угодою пріоритетів та накопичення необхідної суми коштів у ОСОБА_2 групи.

Посилаючись на вказані обставини, порушення її прав як споживача послуг, позивачка просила стягнути з ТОВ «Авто Просто» на її користь 57 998 грн 80 коп.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року позов задоволено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Авто Просто» просить рішення суду першої інстанції скасувати, у позові відмовити.

Посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позов та стягуючи кошти з ТОВ «Авто Просто» на користь позивачки, суд першої інстанції виходив з права позивачки на отримання внесених нею коштів, ненадання відповідачем переконливих доказів на підтвердження наявності черги учасників, яким ТОВ «Авто Просто» повинно повернути внески, наявності у відповідача ОСОБА_2 повернення внесків, недоведення відповідачем відсутності коштів для повернення внесків.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновку суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що згідно пп. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у позові слід відмовити.

У справі встановлено, що 02 грудня 2011 року між позивачкою та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду №378692 про надання учаснику послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля ЗАЗ Forza на загальну суму 82 620 грн. (а.с. 6-13).

Впродовж грудня 2011року січня 2015 року позивачкою сплачено кошти на суму 57 998 грн 80 коп., що визнається сторонами.

На підставі заяви позивачки від 20 лютого 2015 року угоду між сторонами розірвано (а.с.31).

Листом від 25 березня 2015 року відповідач, не оспорюючи факту розірвання договору та суми належної для повернення, зазначив про можливість отримання чистих внесків відповідно до передбачених угодою пріоритетів та накопичення необхідної суми коштів у ОСОБА_2 групи (а.с. 33).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 907 ЦК України, порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін.

Статтею 13 додатку № 2 до Угоди сторони визначили порядок і наслідки її розірвання.

Відповідно до п. 13.4.1. ст. 13 додатку № 2 до Угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТОВ «Авто Просто» учасник зобов'язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Згідно з п. п. 13.4.2 п.13.4 ст. 13 додатку № 2 у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

Як вбачається згідно з п. 13.4. ст. 13 додатку № 2 до Угоди, кошти повертаються в порядку, що побудована на принципі черговості.

Відповідно до ст. 10 Угоди підписання цієї Угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї.

З такими умовами позивачка погодилася, підписуючи Угоду.

Висновок суду першої інстанції про недоведення відповідачем наявності черги на повернення коштів спростовується наданими ТОВ «Авто Просто» копіями заяв інших осіб, які раніше за позивачку звернулися за поверненням коштів, списком учасників групи № 1158, платіжними дорученнями (а.с.46, 54-68).

Цими доказами стверджено, що на час вирішення справи в суді позивачка перебуває на 12-му місці для повернення чистих внесків.

Отже, виплати проводяться у порядку черговості, що передбачено умовами Угоди, а перед позивачкою у черзі є інші учасники, чиї права у разі дострокового повернення коштів ОСОБА_1 з ОСОБА_2 для повернення коштівбудуть порушені.

За наведених положень законодавства, умов Угоди та обставин справи вимоги позивачки про дострокове повернення їй спірної суми є безпідставними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Посилання суду першої інстанції на зміст пп. 13.4., 13.9 ст. 13 додатку № 2 до Угоди про обовязок відповідача повернути кошти впродовж 15 банківських днів після отримання письмової заяви позивачки є необґрунтованим.

Зазначений у цих пунктах строк повернення коштів стосується не спірного випадку, а інших випадків: подання заяви про розірвання угоди впродовж семиденного строку з моменту підписання угоди та до включення особи до групи учасників.

Оскільки районним судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, рішення місцевого суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, воно підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача, стягнення коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І. Б. Перепелюк

ОСОБА_3