Провадження № 2/537/528/2016
Справа № 537/1985/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.06.2016 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Степури А.А., при секретарі Грицьковій Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом згідно якого прохав суд винести рішення, яким звернути стягнення за договором позики на предмет іпотеки у розмірі 1 143 156 грн. 28 коп. з відповідача на користь позивача. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 6890,00 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, але попередньо надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявилася по невідомій суду причині, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 договору позики позичальник зобовязується повернути таку ж суму грошових коштів в повній сумі через 1 рік, тобто в строк до 29 грудня 2012 року включно, але відповідач не виконав свої зобовязання.
З моменту укладення договору позики, позичальник сплатив станом на 29.09.2013 року позивачу частково борг у сумі 110473,11 грн., що було еквівалентом 13 824,20 доларів США, про, що в позовній заяві вказує позивач.
Відповідно пункту 6 договору позики у разі неповернення грошових коштів в сумі і строки , передбачені даними договором, позикодавець має право предявити цей договір до стягнення в порядку і в строки передбаченні чинним законодавством.
В забезпечення виконання умов договору іпотеки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме адміністративне приміщення № 3-1 , яке знаходиться за адресою Полтавська область, м.Кременчук, вулиця Пролетарська, будинок 10-Б загальною площею 82,5 кв.м.
Згідно з п.1.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за договором позики, отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на умовах договору.
Відповідно пункту 1.3 договору іпотеки заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами за домовленістю в сумі 500000,00 грн.
Відповідно до пункту 5.2 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання, якщо у момент настання строку виконання зобовязань за договором позики вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений договором строк суми позики.
Згідно з пунктом 5.4 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду.
Відповідно пункту 6.2 договору іпотеки, право іпотеки та відповідно і цей договір, припиняє чинність у разі набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України, права власності на предмет іпотеки.
Згідно листа виданого начальником КП «КМБТІ» встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на адміністративне приміщення № 3 по вул.. Пролетарська 10-Б в м.Кременчуці на підставі свідоцтва про право власності виданого УЖКГ Кременчуцької міської ради 14.04.2009 року.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно дост. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності дост. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК Українипередбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно дост. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду і якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Відповідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.
У вказаних договорах сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обовязки та відповідальність сторін.
Відповідач ОСОБА_2 перестав сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення договору позики.
Відповідач не подав належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову і встановлених судом обставин.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 6890,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.12,33,38,39 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003року № 898-IV (із змінами та доповненнями), ст.ст.526,589,590, ч.1 ст.1046 ЦК України, -
в и р і ш и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 6 890,00.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення суду виготовлено 22.06.2016 року.
Суддя Степура А.А.