Справа №265/5256/16-ц
Провадження №2/265/2061/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з відповідачкою він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2015 року, від шлюбу мають дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З травня 2016 року сумісне життя з відповідачкою не склалося і вони стали проживати окремо. Відповідачка веде аморальний спосіб життя. Дитина проживає разом з ним, усі обовязки по утриманню та вихованню сина несе він самостійно. Відповідачка неофіційно працює і отримує заробітну плату у розмірі приблизно 2000 гривень. На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити.

У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням закінчувати розгляд справи в його відсутності. Будучі раніше присутнім у судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначив, що син проживає разом з ним та його матірю за адресою: місто Маріуполь пр.. Маршала Жукова АДРЕСА_1. Також разом з ними проживає його брат. З відповідачкою вони стали проживати окремо з грудня 2015 року, він переїхав до матері влітку 2016 року. Він працює неофіційно будівельником, і в той час, коли його немає вдома, син знаходиться з бабусею, вона його водить до дитячого садочку та забирає звідти. Відповідачка не допомагає утримувати дитину, одного разу тільки заплатила за дитячий садочок. Просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачка повторно у судове засідання не зявилася, будучи повідомлена про день та час розгляду справи належним чином. Будучи раніше присутньою у судовому засіданні, позовні вимоги визнала частково та пояснила, що вона згодна виплачувати щомісяця аліменти на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, однак не на користь позивача, тому як дитина проживає не з ним, а його матірю. Вона працює неофіційно на двох роботах, і тому часу для виховання дитини в неї бракує. Вона забирає сина на вихідні, приблизно 3-4 дні на місяць син проводить разом з нею. Вона тричі оплачувала квитанції за дитячий садочок, більш матеріальної допомоги на утримання сина не надавала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2015 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-НО № 371839, видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 11 жовтня 2016 року, яке набрало законної чинності 21 жовтня 2016 року, вказаний шлюб між сторонами розірвано.

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО №335172, виданим 14 травня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області, актовий запис №410.

Згідно довідки з місця проживання, виданої КК «Східна» 19 вересня 2016 року на імя ОСОБА_1, він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із матірю ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів.

Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідачка наполягала на тому, що дитина проживає не з позивачем, а з його матірю, тобто бабусею, однак жодних доказів на підтвердження того, що позивач проживає окремо від дитини, нею не надано. Між тим, як було вже зазначено судом відповідно до довідки з місця проживання, наданої позивачем, останній проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із матірю ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільним стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позову до суд, тобто 12 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тому як вказаний розмір аліментів є справедливим та таким, що відповідає інтересам дитини, не суперечить вимогам діючого законодавства.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Статтею ст.4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менш 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що у грошовому еквіваленті для даної позовної заяви складає 551,20 гривень та підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянки України, офіційно не працюючої, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, починаючи з 12 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Суддя Т.С. Адамова