АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4513/16 Справа № 180/252/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

31 травня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі Сахарову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Марганецького міського суду від 24.02.2010 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку. На теперішній час відповідач ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід, але має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. В звязку з цим позивачка просить суд змінити розмір аліментів з 1/6 частини заробітку, які стягуються з відповідача - на аліменти в твердій грошовій сумі, які дорівнюють половині прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років 727 грн. щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на свою користь, до повноліття доньки (а.с. 1).

Рішенням Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року у задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовлено ( а.с.29-30).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.34).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення Марганецького міського суду №2-1336/09 від 21 грудня 2009 року з ОСОБА_3 стягнено аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною 18 років, починаючи стягнення з 17 листопада 2009 року, про що 08 квітня 2010 року видано виконавчий лист.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, при цьому посилався на ст. 57 ЦПК України де встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета.

Вказані висновки суду зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених законом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач просить змінити розмір аліментів з 1/6 частини та стягнути з ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі, тоді як фактично це є зміною способу присудження аліментів, а для зміни розміру аліментів, і для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі Сімейний кодекс України передбачає певні умови, а саме: наявність нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі, інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК); а також зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених законом (ст. 192 СК України).

Позивачка повинна довести зміну обставин, що були наявними на момент винесення рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку та довести підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивачка не скористалася наданими їй правами, не обґрунтувала свої позовні вимоги та не надала суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що відповідач ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід, має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини є безпідставними, оскільки позивачем на підтвердження свої позовних вимог не надано суду належних доказів та не вказано на них в апеляційній скарзі, а тому колегія суддів вважає, що вони не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: