ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4050/16-ц
провадження № 2/753/3472/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Комаревцевої Л.В.

за участі секретаря - Борисова Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія РАНТЬЕ» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Рантьє» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Позивач зазначив, що 25.11.2014 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № Р20.227.70843, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 40000 грн., зі сплатою 14% річних. Натомість, позичальником було порушено умови кредитного договору, станом на 31.12.2015 розмір кредитної заборгованості, з врахуванням нарахованих відсотків та комісією, становить 59225.50 грн.

31.12.2015 між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-2, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014.

За викладених обставин, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014 в сумі 59225,50 грн., яка включає в себе: основний борг - 38460.65 грн., прострочений борг - 1538.50 грн., прострочені проценти - 18766.09 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту 460.26 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378.00 грн.

Заперечуючи проти позову представник відповідача вказує, що позивач не надав суду підтвердження наявності у фактора прав на придбання права відступної вимоги до фізичної особи не суб'єкта господарювання, яким є відповідач, тобто не підтвердив правових підстав для набуття прав кредитора. Зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія Рантьє» повинна мати ліцензію на здійснення діяльності із надання фінансових послуг, проте така ліцензія до позовної заяви не додана.

Крім того, представник відповідача зазначає, що право вимоги у позивача виникає з моменту сплати ціни відступлення по договору факторингу, підписання сторонами акту прийому-передачі прав вимоги, які в матеріалах справи відсутні. Позивачем не надано реєстру боржників, що містяться в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору по договору факторингу, які б підтверджували передачу права вимоги від ПАТ «Ідея Банк» до ТОВ «Фінансова компанія Рантьє».

Поряд з цим, відсутня дата в листі, в якому повідомлено відповідача про відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія Рантьє», підпис та печатка надруковані окремо, наклеєні на текст і відксерокопійовані. За викладених обставин, неможливо встановити чи направлявся такий лист взагалі. Враховуючи наведене, представник відповідача зазначає, що відповідач не був повідомлений належним чином про переуступку права вимоги, тому ТОВ «Фінансова компанія Рантьє» взагалі не має права пред'являти до відповідача будь-яких вимог в розумінні ст. 1082 ЦК України.

До того, представник відповідача вказує, що надані довідки не є розрахунком заборгованості, крім того до наданого розрахунку включено комісію, що є неприпустимим.

На думку представника відповідача, позивач не довів суду факт підписання між Банком та Відповідачем кредитного договору та договору факторингу, не підтверджено факту видачі кредиту та направлення повідомлення про відступлення права вимоги, оскільки належним доказом можуть бути лише оригінали додатків до позовної заяви, які позивачем не надано. За викладених обставин, представник відповідача вважає, що суд повинен відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В процесі розгляду справи, ухвалою суду від 29.03.2016, за клопотанням представника відповідача витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія РАНТЬЕ», 79008, місто Львів, вул. Валова, 14 а/с 8819 завірену копію докладного розрахунку в період з 25.11.2014 по 11.02.2016 за кредитним договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014, а саме суми основного боргу, розрахунок заборгованості по процентах за користування кредитом (окремо), та комісії за користування кредитом (окремо) із зазначенням у кожному із таких розрахунків чіткого періоду нарахування, тобто дати початку нарахування та дати закінчення нарахування (процентів, комісії), із визначенням в кожному окремому періоді нарахування суми заборгованості. Зобов'язано позивача надати для огляду в судове засідання 11 травня 2016 року о 11 год. 00 хв. наступні оригінали: Кредитний договір від 25.11.2014р., Повідомлення про відступлення, Ордер розпорядження №1, Меморіальний ордер № Р20.227.70843.1,Договір факторингу МЗ 1/12-2 від 31.12.2015р., Довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором на дату відступлення права вимоги, Витяг з Додатку № 2 до договору факторингу МЗ 1/12-2 від 31.12.2015р. Вказані документи були надані до суду та оглянуті в судовому засіданні 09.06.2016.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання повторно не з'явились, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оригінали витребуваних документів за ухвалою суду від 29.03.2016, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.11.2014 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № Р20.227.70843, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 40000 грн., зі сплатою 14% річних. (а.с.13)

Відповідно до довідки - розрахунку за кредитним договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014, виданої за підписом директора Департаменту кредитного адміністрування ПАТ «Ідея Банк» Р.Куніцького, станом на 31.12.2015, заборгованість відповідача становить 59225.50 грн., яка включає в себе: основний борг - 38460.65 грн., прострочений борг - 1538.50 грн., прострочені проценти - 18766.09 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту 460.26 грн..

31.12.2015між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-2, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014 (а.с.19-21). В тому числі, позивач перерахував банку за меморіальним ордером № Р20.227.70843 від 25.11.2014 страховий платіж в сумі 5218.26 грн.(а.с.18).

Відповідно до довідки - розрахунку за кредитним договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014, виданої за підписом ТОВ «Фінансова компанія РАНТЬЕ», розрахунок боргу станом на 11.02.2016 становить 59225.50 грн.

За витягом з додатку № 2 до Договору факторингу № 31/12-2 від 31.12.2015, акту прийому передачі прав вимог від 31.12.2015, ПАТ «Ідея Банк» передав ТОВ «Фінансова компанія РАНТЬЕ» заборгованість за кредитним договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014 в сумі 59225.50 грн.

Позивач направив відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № 31/12-2 від 31.12.2015 (а.с.11) та зазначенням реквізитів для погашення кредитної заборгованості за договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає важливими обставини, які викладені в письмових запереченнях представника відповідача, проте не може їх врахувати, оскільки під час судового розгляду здобуто докази, з дослідженням їх оригіналів, які підтверджують факт укладання відповідачем та ПАТ «Ідея Банк»Кредитного договору № Р20.227.70843 від 25.11.2014. В тому числі, надані до суду оригінали Повідомлення про відступлення, Ордер розпорядження №1, Меморіальний ордер № Р20.227.70843.1,Договір факторингу МЗ 1/12-2 від 31.12.2015р., Довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором на дату відступлення права вимоги, Витяг з Додатку № 2 до договору факторингу МЗ 1/12-2 від 31.12.2015, свідчать про обізнаність відповідача про відступлення права вимоги за Кредитним договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014 на користь позивача та надають право позивачу на звернення до суду з заявленим позовом.

Крім того, сума заборгованості, яка вказана в наданому до суду докладному розрахунку є незмінною при її відступленні за договором факторингу МЗ 1/12-2 від 31.12.2015р.

Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, взяті на себе зобов'язання не виконав, а позивач за договір факторингу № 31/12-2 від 21.12.2015 набув право грошової вимоги за кредитним договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014, суд вважає за необхідним стягнути з в ідповідача 59 225 50 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 378,00 грн., дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 514-519, 525, 526, 530, 536, 610, 611, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-228, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія РАНТЬЕ» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія РАНТЬЕ» заборгованість за кредитним договором № Р20.227.70843 від 25.11.2014 в сумі 59 225.50 (п'ятдесят дев'ять тисяч двісті двадцять п'ять гривень 50 копійок), судові витрати в сумі 1378.00 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок)

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Комаревцева Л.В.