АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 755/4627/16-ц Головуючий в І інстанції: Астахова О.О.
Апеляційне провадження 22-ц/796/7410/2016 Доповідач: Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів: Левенця Б.Б., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Гоін В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року про відмову в задоволені заяви Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі ПАТ «Фідобанк») звернулись в суд із заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації; українських банків від 20 січня 2014 року по справі № 1176/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» 20 073,30 грн. заборгованості за кредитним договором та витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 370,70 грн. Крім того, заявник просить стягнути з ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору у розмірі 689,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року відмовлено в задоволені заяви ПАТ «Фідобанк»про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ПАТ «Фідобанк» подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, постановлення нової, якою заяву ПАТ «Універсал Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського судузадовольнити.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не правильно застосував п. 14 ст. Закону України «Про третейські суди», Закон України «Про захист прав споживачів» та норми ст. ЦПК України, вказує, що банк не є споживачем послуг, а тому вважає висновок суду першої інстанції щодо непідвідомчості справи третейському суду, є помилковим

В судове засідання ПАТ «Фідобанк», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з'явились (а.с.35).

Відповідно до положення ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції, керуючись п.2, ч.1 ст.389-10 ЦПК України виходив з того, що справа, у якій ухвалене рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків не підвідомча третейському суду відповідно до п.14 ч.1 ст.6 Закону України "Про третейські суди". При цьому, районний суд керувався правовою позицією Верховного Суду України, висловленою при розгляді справи №6-856цс15.

В своїй апеляційній представник ПАТ "Універсал Банк" вказує на помилковість висновків районного суду про те, що третейським судом розглянутий спір про захист прав споживачів, який виключено з підвідомчості цього суду пунктом 14 ч.1 ст.6 Закону України "Про третейські суди", оскільки пред'явлений ПАТ "Універсал Банк" позов направлений на захист порушених прав Банку, а не прав відповідача - споживача банківських послуг.

Вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2014 року стягнуто, 3 ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» 20 073,30. грн. заборгованості за кредитним договором та витрат пов'язаних з вирішенням спору ; Третейським: судом у розмірі 370,70 грн.

Пунктом 4:1.1 кредитного договору № 014/ZB1LDY/3/001 від 03 квітня 2012 року укладеного між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_2 визначено, що всі вимоги, які виникають при виконанні; даного договору або у: зв'язку, з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду.

Частиною 1 ст.3607 ЦПК України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові №6-64цс15, стосується застосування норм права при вирішенні позовних вимог про визнання правочину (третейської угоди) недійсним, як укладеного в порушення вимог п.14 ч.1 ст.6 Закону України "Про третейські суди".

Рішення третейського суду ухвалене у справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором. Цей позов не є позовом про захист прав споживача послуг банку (кредитної спілки).

Водночас, ураховуючи правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 2 вересня 2015 року у справі № 6-856цс15, відповідно до якої, оскільки боржник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України "Про третейські суди" така справа не підвідомча, висновки районного суду про відсутність підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду є правильними.

Оскільки відповідач є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Протретейські суди» така справа не підвідомча.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку відмовляючи ПАТ «Фідобанк»у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

З огляду на викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, залишення без змін оскаржуваної ухвали, яка постановлена з дотриманням норм і процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: