АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення безпідставно отриманих коштів, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненим позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (далі ПАТ «Дніпрогаз») про зобовязання вчинити певні дії та стягнення безпідставно отриманих коштів, мотивуючи тим, що згідно з договором №837201 від 23 травня 2011 року вона є споживачем послуг з газопостачання, які до 01 липня 2015 року надавались ПАТ «Дніпрогаз», але відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №1587 та №1588 від 21 травня 2015 року на цей час правонаступником за зобов'язаннями з цього договору є ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

Зазначала, що протягом 2012-2014 років працівниками ПАТ «Дніпрогаз» проводились перерахування використаного об'єму природного газу, при цьому деякі обсяги спожитого газу враховувались не в тому календарному періоді, що були фактично спожиті, ігнорувались дати фактичної оплати за спожитий газ, що призвело до завищеної тарифікації спожитого нею газу, крім того нарахували оплату за спожитий газ за період червень-листопад 2013 року, тобто за час коли газопостачання було відключене.

Вказувала, що в червні 2014 року ПАТ «Дніпрогаз» звернулося до неї з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 13.273 грн.28 коп., проте згідно її розрахунків в неї була переплата в розмірі 6.801 грн., тому вона звернулась до ПАТ «Дніпрогаз» з письмовою заявою про здійснення перерахунку стану взаєморозрахунків, на що отримала відмову.

Посилаючись на те, що 06 червня 2014 року ПАТ «Дніпрогаз» безпідставно відключив її від газопостачання, а неодноразові звернення з вимогами провести перерахунок заборгованості та відновлення газопостачання залишені без задоволення, чим її також завдана і моральна шкода, а тому просила суд ухвалити рішення, яким зобовязати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 без додаткових вимог про передню заборгованість; стягнути з ПАТ «Дніпрогаз» 6.801 грн. безпідставно отриманих коштів та стягнути з відповідачів солідарно 5.000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 5.974 грн. судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 10,60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 згідно з договором №837201 від 23 травня 2013 року, укладеним між нею та ПАТ «Дніпрогаз», є споживачем послуг з газопостачання до квартири АДРЕСА_2 (а.с.3-7).

Відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, затверджених постановою НКРЕКП від 12 січня 2015 року № 9, вимог ст.16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та згідно постанови НКРЕКП від 21 травня 2015 року №1587, якою анульовано ліцензію АЕ №295560 на право провадження ПАТ «Дніпрогаз» господарської діяльності з постачання природного газу, з 01 липня 2015 року підприємство не має права здійснювати господарську діяльність з постачання природного газу за регульованим тарифом. Внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу, з 01 липня 2015 року постачання природного газу на підставі відповідної ліцензії здійснює ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а ПАТ «Дніпрогаз» виконує функції газорозподільного підприємства.

За даними абонентської служби ПАТ «Дніпрогаз» у квартирі позивача проектом було передбачено встановлення газової плити ПГ-4 та опалювального приладу.

26 грудня 2013 року фахівцями ПАТ «Дніпрогаз» було виявлено в квартирі позивача факт самовільного встановлення додаткового газового приладу газового водонагрівача, що є порушенням Правил безпеки систем газопостачання України (ПБСГУ).

14 лютого 2014 року сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків за спожитий природний газ від 01 січня 2014 року, відповідно до якого заборгованість по перерахунку за використаний в 2013 році природний газ складає 8.287 грн.99 коп., а поточна заборгованість станом на 01 січня 2014 року складає 3.094 грн.54 коп. При цьому позивач попереджена про можливе відключення від газопостачання.

Оскільки позивачем не було оплачено заборгованість, 10 червня 2014 року, після повторного попередження про припинення газопостачання, яке ОСОБА_2 отримала особисто, газопостачання до її квартири було припинено шляхом перекриття запірного пристрою та пломби №С 14746606.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про зобовязання вчинити певні дії та стягнення безпідставно отриманих коштів, суд першої інстанції виходив з того, що вони не законні, не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами, а дії відповідача є правомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

За правилами ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно п.17 Правил надання послуг населенню з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року з наступними змінами та доповненнями, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Згідно з п.10 Правил надання послуг населенню з газопостачання, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році.

В цьому ж п.10 Правил надання послуг населенню з газопостачання зазначено, що визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі незняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 1 січня.

Розрахунковий обсяг використання природного газу за необліковані дні грудня розраховується як різниця між контрольними зняттями показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольними зняттями показників лічильника.

Згідно п.п.6,19 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» від 09 грудня 1999 року №2246, з послідуючими змінами, газопостачання припиняється у разі порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання, встановлених в абзаці 15.10 та у п.17 цих Правил; у разі не оплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження(з позначкою про його вручення) газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання. Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання.

Із справи вбачається, що 01 січня 2014 року ПАТ «Дніпрогаз» було складено акт звірки взаєморозрахунків за спожитий природний газ, відповідно до якого заборгованість по перерахунку за використаний в 2013 році природний газ складає 8.287 грн.99 коп., а поточна заборгованість станом на 01 січня 2014 року складає 3.094 грн.54 коп. Даний акт підписаний власноручно ОСОБА_2 14 лютого 2014 року, при цьому позивач попереджена про можливе відключення від газопостачання (а.с.75).

10 червня 2014 року, після повторного попередження про припинення газопостачання, до квартири позивача було припинено газопостачання. Акт також підписаний позивачем власноручно (а.с.8).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 під час судового засідання визнала як факт наявності самовільно підключеної газової колонки так і факт боргу, а відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246, газопостачання на обєкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання; ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновних робіт; несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил; самовільного використання газу споживачем; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання;зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо; порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації; подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання; відмови споживача від встановлення лічильника газу з ініціативи і за кошти газопостачального підприємства.

Доводи позивача, що самовільне встановлення газового приладу не може слугувати підставою для припинення газопостачання є неспроможними, оскільки спростовуються наведеним вище.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими та не свідчать про незаконність та неправильність рішення суду.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального й процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.304,307,309,312,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_5