АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна», третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування моральної шкоди, визнання недійсним контракту у частині, визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2016 року,-

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.

В позові зазначив, що його незаконно звільнено з посади голови правління ПАТ «Укртранснафта» за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Про своє звільнення позивач дізнався із засобів масової інформації.

Виконавчий директор НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_2 на своїй сторінці Facebookпоширив цю інформацію.

Дії ОСОБА_2 позивач вважає неправомірними.

Внаслідок розповсюдження інформації про звільнення, ОСОБА_1 зазнав душевних страждань, відтак просив стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційнійскарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ПАТ «Укртранснафта»проти апеляційної скарги заперечив.

Представник НАК «Нафтогаз Україна» проти апеляційної скарги заперечив.

Представник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивача звільнено з роботи з дотриманням вимог закону.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» № 21 від 09 серпня 2012 року ОСОБА_1 обрано головою правління товариства (а.с. 4).

10 серпня 2012 року між ПАТ «Укртранснафта» та головою правління ОСОБА_1 укладено контракт № 170 (а.с. 13-19).

Строк дії контракту три роки.

03 серпня 2015 року рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» № 42 припинено повноваження голови правління товариства ОСОБА_1

10 серпня 2015 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 просив визнати контракт № 170 від 10 серпня 2012 року недійсним в частині встановлення в ньому трирічного строку дії, оскільки рішенням загальних зборів акціонерів № 21 від 09 серпня 2012 року строку, його було обрано на п'ять років.

Згідно ст. 9 КЗпП України, умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

В контракті № 170 від 10 серпня 2012 року, укладеному з головою правління ОСОБА_1, встановлено строк його дії - три роки.

Вирішуючи спір, суд вважав законним звільнення ОСОБА_1 із займаної посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Проте суд першої інстанції не звернув своєї уваги, що рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» № 21 від 09 серпня 2012 року ОСОБА_1 обрано головою правління товариства не на три роки, а на строк, визначений статутом товариства.

Статутом ПАТ «Укртранснафта» передбачено, що голова правління очолює правління, члени якого обираються на п'ять років ( п. 13.6, п. 14.1. ).

Таким чином, голову правління ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_1 обрано загальними заборами акціонерів на п'ять років.

При цьому, умовами контракту, який укладається з головою правління, не можуть визначатись терміни його повноважень, а лише питання повноважень, умови діяльності, матеріальне та соціальне забезпечення голови правління ( п. 14.5. ).

Встановлення вищенаведених фактичних обставин дає підстави для висновку про те, що умови контракту ( п. 6.1. ), якими змінено термін повноважень голови правління, погіршують його становище порівняно із умовами Статуту товариства, яке є частиною законодавства України, відтак їх слід визнати недійсними.

Оскільки ці умови контракту призвели до припинення повноважень голови правління товариства ОСОБА_1, тому є недійсним й рішення № 42 загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» від 03 серпня 2015 року.

Задоволення названих вимог позивача повністю відновлює його порушене право на працю.

З огляду на це, позовна вимога про визнання контракту таким, що укладений до 10 серпня 2017 року, є зайвою.

Крім того, вона лежить в площині, яка виходить за межі повноважень суду.

Відмовляючи в решті позовних вимог, колегія суддів виходить з того, що інформація про припинення повноважень позивача, яку розмістив ОСОБА_2 на своїй сторінці Facebook, була достовірною на момент її повідомлення.

В цій частині колегія суддів ухвалює нове рішення, оскільки судом першої інстанції наведені інші підстави для відмови в позові.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду від 21 січня 2016 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним пункт 6.1. Контракту № 170 з головою правління публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» ОСОБА_1 від 10 серпня 2012 року в частині закінчення строку дії контракту.

Визнати недійсним рішення № 42 загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» від 03 серпня 2015 року.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук