АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 652/125/16-ц Головуючий в І інстанції Дригваль В. М. Провадження №22-ц/791/1699/16 Доповідач: Воронцова Л. П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВоронцової Л.П.,
суддів:Ігнатенко П.Я.,
Фурман Т. Г.,
секретарПісоцька Т. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 23 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між банком та ОСОБА_5 В договору від 05.03.2012 року останній отримав кредит у розмірі 3 800 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з «Умовами і правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір.

Відповідач у порушення умов договору належним чином зобов'язання не виконував, внаслідок чого станом на 31.12.2015 року має заборгованість в сумі 14 168,12 грн., яку Банк просив стягнути з останнього та судові витрати у справі.

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 23.052016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовлено за спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, просило рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, про задоволення його позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Банку підлягаючою частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд І інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено строк на звернення за захистом свого порушеного права.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції повністю погодитися не може з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 05 березня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_5 було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами складає між ними договір про надання банківських послуг /а. с. 6/.

За умовами договору Банк надав ОСОБА_5 кредит в сумі 3 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а. с. 80/.

Позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору і станом на 31 грудня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 14 168,12 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3 751,26 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 7 253,68 грн., заборгованості за пенею та комісією - 2 012,32 грн. та штрафів - 500 грн. (фіксована частина) і 650,86 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості /а. с.4 - 5/.

Відповідно до умов договору, укладеного між банком і ОСОБА_5 кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки.

Згідно інформації про картку НОМЕР_1, видану ОСОБА_5 банком, термін її дії: ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 80/.

Із розрахунку заборгованості відповідача за договором вбачається, що останній платіж ОСОБА_5 здійснено 26.06.2012 року /а. с. 4-5/, а з позовом до суду банк звернувся 18.03.2016 року.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України ).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України ).

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення заборгованості за кредитом повинно здійснюватися позичальником частинами, а саме: до 25 числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, яка судами у своїй практиці є обов'язковою для застосування.

Заперечуючи проти позову, відповідач просив суд першої інстанції про застосування строку позовної давності /а.с.52/.

Із наданих Банком розрахунків заборгованості вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором заявлені Банком з порушенням строків позовної давності.

Позичальник почав порушувати графік погашення кредиту з 26 червня 2012 року, жодної дії, яка б свідчила про визнання боргу, не вчиняв, кредит протягом червня 2012 по грудень 2015 років не погашав.

З відповідним позовом до суду Банк звернувся 18 березня 2016 року. Аналіз фактичних обставин свідчить про пропуск позивачем строку позовної давності за вимогами про стягнення простроченої заборгованості, яка існувала станом на 18 березня 2013 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним стягнення з відповідача суми заборгованості, яка відповідно розрахунку заборгованості за період з 18.03.2013 року по 18.03.2016 року, складає 2 336,25 грн. по тілу кредиту та 6 235,09 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, заявлена позивачем пеня у розмірі 2 012,32 грн підлягає частковому задоволенню в межах річного строку позовної давності за період з 18.03.2015 року по 18.03.2016 року, що за розрахунком позивача становить 450 грн.

Згідно п. 2.11.7.5 Умов і Правил при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Оскільки загальна сума позову становить 9 021,34 грн. (8 571,31 грн. + 450 грн), то сума штрафу буде складати 951,06 грн. (500 грн. + 451,06 грн. (сума позову 8 571,31+ 450*5%:100%).

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості скасувати і ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог в сумі 9 972 грн. 40 коп.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_5 на користь позивача витрат, понесених останнім при подачі позову та апеляційної скарги - судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, як це передбачено ст. 88 ЦПК України у розмірі 2 034,34 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити частково.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 23 травня 2016 року скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом - 2 336,25 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6 235,09 грн., заборгованість за пенею та комісією - 450 грн. та штрафи - 500 грн. (фіксована частина) і 451,06 грн. (процентна складова), а всього 9 972,40 грн. та судовий збір в сумі 2 034,34 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис Л. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко Т. Г.Фурман

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 22 липня 2016 року

Рішення набрало законної сили 21 липня 2016 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова Т. І. Пісоцька