Провадження № 2/742/706/16
Єдиний унікальний № 742/1605/16-ц
13 червня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді Зарічної Л.А.,
при секретарі: Геєць О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на житло, а саме квартири АДРЕСА_1 вказуючи на те, що являється власником такої. У даній квартирі також зареєстрований відповідач по справі, який більше року не проживає за даною адресою, не сплачує комунальні послуги, не цікавиться житлом. Реєстрація відповідача у даній квартирі створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном. За таких обставин позивач позбавлений можливості вільно на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, а тому просить суд винести рішення про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені вимоги із наведених вище підстав та надала відповідні пояснення з цього приводу.
Відповідач в судове засідання не з»явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи були повідомлений своєчасно, у звязку з чим, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України та зважаючи на позицію позивача суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав :
Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень .
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.
Належність позивачу на праві приватної власності житла за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 01.06.1992 року (а.с.6).
Згідно з актом про фактичне проживання (не проживання) та реєстрацію осіб у житловому приміщенні від 30.05.2016 року (а.с.12) вбачається, що в результаті обстеження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 виявлено, ОСОБА_2, який зареєстрований за даною адресою, не проживає у вказаному житлі на протязі 8 років.
Вказані обставини підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних й кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім»ї власника житла,
які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.
З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.
Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач залишив житло за власною ініціативою, не проживає в ньому більше 1 року без поважних причин, оплату за нього не проводять, чим взагалі втратив до житла будь-який інтерес суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163 ЖК України , ст.317,391,405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 224, 226, 294 ЦПК України, суд ,-
В И Р І Ш И В :
ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право на житло за адресою АДРЕСА_4.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Суддя