Справа № 720/951/16-ц
Провадження № 2/720/516/16
13 червня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Факащук А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,
В травні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які перебувають на її утриманні. На даний час сторони разом не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дітей та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь щомісяця аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 765 гривень 50 копійок та сина ОСОБА_4 в розмірі 614 гривень до досягнення дітьми повнолітнього віку.
В судовому засіданні позивачка не зявилася, однак від неї надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Суд зі згоди позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Маршинецької сільської ради Новоселицького району № 570 від 11 травня 2016 року.
Сторони на даний час проживають окремо, діти не перебувають на диспансерному обліку в лікарні.
Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач як батько також зобовязаний приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей нарівні із матірю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своїх дітей.
При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоровя дітей та відповідача, який є працездатного віку та інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей та враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений його дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дітей в твердій грошовій сумі.
Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дітей, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 18 травня 2016 року, а відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.
На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-215, 224-226 ЦПК України,-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 765 (сімсот шістдесят пять) гривень 50 копійок та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця в розмірі 614 (шістсот чотирнадцяти) гривень, починаючи з 18 травня 2016 року до їх повноліття.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, зарахувавши їх на розрахунковий рахунок № 0157, банк ГУДКУ у Чернівецькій області, МФО банку 856135, код 22030001.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідач може подати до Новоселицького райсуду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти календарних днів з моменту його отримання.

Суддя: