Справа №463/3731/16-ц
Провадження №4-с/463/63/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області від 21.07.2016р. ВП № 51693244 про відкриття виконавчого провадження.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що 30.07.2016р. засобами поштового звязку отримав постанову про відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом м. Львова 04.02.2011р. про стягнення з нього на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості в розмірі 1723 грн. Вважає таку постанову неправомірною, оскільки виконавчий лист предявлений до виконання із пропуском встановленого законом строку, який закінчився 16.05.2002р. З заявою про поновлення пропущеного строку предявлення виконавчого документа до виконання стягувач не звертався, у звязку з чим у державного виконавця не було підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Тому, вказану постанову вимушений оскаржити в судовому порядку.

В судове засідання заявник, а також повноважний представник заінтересованої особи Личаківскього ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Перший скерував до суду заяву про підтримку скарги та розгляду справи у його відсутності. Другий скерував до суду письмові заперечення проти скарги, за мотивами яких не вбачає порушень чинного законодавства під час винесення оскаржуваної постанови. Також просить слухати скаргу у його відсутності. Повноважний представник стягувача в судове засідання також не зявився та не повідомив про причини неявки, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином під розписку.

Враховуючи обсяг зібраних доказів, суд вважає можливим розглянути скаргу у його відсутності.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Як вбачається із копії виконавчого листа (а.с.12), на підставі якого винесено оскаржувану постанову, рішення суду про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості в розмірі 1723 грн. винесено 16.04.2002р. Рішення суду набрало чинності 17.05.2002р. Виконавчий лист виданий 04.02.2011р.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-XIV в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа, строк предявлення його до виконання становив три роки. Правила обрахунку вказаного строку визначались в ч. 2 цієї статті, відповідно до якої початком строку є наступний день після набрання рішенням законної сили.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» № 2677-VI від 04.11.2010р., який набрав чинності 08.03.2011р., Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-XIV викладено в новій редакції. Серед іншого, змінено строк предявлення виконавчого листа до виконання, який згідно з новою редакцією закону встановлювався терміном 1 рік.

Однак, як зазначено в п. 4 Розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 04.11.2010 року № 2677-VI виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Вказаний виконавчий лист попередньо предявлявся до виконання, однак постановою державного виконавця від 27.02.2015р. (а.с.11) був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-XIV в редакції Закону України № 2677-VI від 04.11.2010р. - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-XIV в редакції Закону України № 2677-VI від 04.11.2010р., яка була чинною на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (27.02.2015р.) передбачалось, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується ч. 2 цієї статті.

Оскільки в справі яка розглядається виконавчий лист, попередньо предявлений до виконання повернуто у звязку з неможливістю виконати рішення суду, трьохрічний строк для повторного предявлення виконавчого документа до виконання слід обчислювати з 27.02.2015р.

Оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2016р. ВП № 51693244 (а.с.3) винесена в межах цього строку, внаслідок чого дії державного виконавця є правомірними, що виключає можливість задоволення скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 10, 14, 210, 212, 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-XIV в редакції Закону України № 2677-VI від 04.11.2010р. з наступними змінами, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.