Справа № 462/6217/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/3844/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Імексбанк» звернув в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, у кому просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 312 151 грн. 21 коп.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач ПАТ«Імексбанк» оскаржив таку в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала суперечить вимогам матеріального та процесуального законодавства та висновки суду суперечать дійсним обставинам справи, нормам ЦПК, які врегульовують порядок повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи, а також порядок призначення справи до розгляду.

Зазначає, що з оскаржуваної ухвали неможливо встановити дату призначення судових засідань, а також дати на які представник позивача не з»явився в судові засідання. Відтак, на думку апелянта, не можна вважати, що позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, і повторно не з»явився в судове засідання.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи, призначений на 03 лютого 2016 року в строки, визначені ст.74 ЦПК України. Крім того, позивач знаходиться на стадії ліквідації, а тому, безпідставне залишення судом позовної заяви без розгляду може бути розцінено як створення опору уповноваженій особі в реалізації наданих їй повноважень.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Учасники судового процесу в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, а відтак, колегія суддів приходить до висновку про розгляд справи у відсутності учасників судового процесу, що не з»явилися в судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що в провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

У зв»язку з повторною неявкою в судове засідання представника позивача без поважних причин, відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовну заяву залишено без розгляду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він суперечить матеріалам справи та нормам процесуального закону.

За приписами ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ.

У відповідності до вимог ст. 207 ч.1 п.3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду у випадку, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання і якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 169 ЦПК України передбачені наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі. За змістом вимог ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, яка в такому разі визнається як друга поспіль.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції не врахував, що справа перебувала у провадженні суду з 31 серпня 2015 року, тобто 5 місяців. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 вересня 2015 року відкрито провадження у даній справі і справу призначено до судового розгляду на 16 листопада 2015 року ( а.с. 2), належним чином повідомлено учасників судового процесу про час та місце розгляду справи. В судове засідання, призначене на 16 листопада 2015 року не з»явилися учасники судового процесу, що підтверджується ухвалою судового засідання від 16 листопада 2015 року, у зв»язку з цим, розгляд справи відкладено на 03 лютого 2016 року ( а.с.29), належним чином повідомлено учасників судового процесу про час та місце розгляду справи. Відповідно до журналу судового засідання від 03 лютого 2016 року в судове засідання, призначене на 03 лютого 2016 року не з»явилися учасники судового процесу ( а.с. 32), позовну заяву залишено без розгляду ( а.с.33). Тобто за п»ять місяців судові засідання призначались лише 2 рази.

При цьому, суд першої інстанції не з'ясував у позивача можливості розгляду справи за його відсутності (у разі неявки - шляхом направлення відповідних листів - роз»ясень) .

Отже, всупереч вимогам ст. 10 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, в зв'язку з чим ухвалення рішення по суті не здійснюється близько півроку.

Відповідно до вимог ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів.

Однак, всупереч вищевказаним вимогам ухвалу про продовження розгляду справи у зв'язку з неможливістю її розгляду по суті суд не постановив.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що 03 лютого 2016 року в суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв»язку із повторною неявкою в судове засідання представника позивача без поважних причин, оскільки питання можливості розгляду справи за відсутності представника позивача судом взагалі не з»ясовувалось, ухвала про продовження розгляду справи у зв'язку з неможливістю її розгляду по суті судом не постановлялась.

Згідно п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суд України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених, серед інших і статтею 207 ЦПК України. Закінчення провадження у справі з цих підстав без ухвалення рішення має бути належно вмотивовано в ухвалах, постановлених з цього приводу. Зазначеного суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали не дотримався, і залишив без розгляду позов, який був предметом розгляду суду близько півроку, чим порушив право позивача на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд, а відтак і на захист прав та основоположних свобод.

Згідно з п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необгрунтованим висновок суду про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 2 п. 4, 311 ч. 1 п.4, 313, 314 ч. 1 п.2, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що в силу вимог ст. 324 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

ОСОБА_4