АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/634/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Гончарук В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЗахарової А. Ф.
суддівКачана О. В., Храпка В. Д.
при секретаріЛитвин-Восколович Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2016 року у справі за позовом ТОВ "Агрофірма "Оксанина" до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог ФГ "Халахук і Ко" про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника ТОВ "Агрофірма "Оксанина", яка заперечувала на доводи апеляційної скарги, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ТОВ "Агрофірма "Оксанина" звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог ФГ "Халахук і Ко" про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Позивач посилався на те, що 20 серпня 2009 року між ТОВ «Агрофірма «Оксанина» та ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 8,3282 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Даний договір оренди був зареєстрований 04.01.2010 року за №32 в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру строком на п'ять років, починаючи з моменту реєстрації, а отже з 04.01.2010 року по 04.01.2015 року. З моменту заключення договору і до теперішнього часу орендодавець до товариства не звертався з проханням виплати орендної плати. Нарахування відбувалось згідно чинного законодавства.

13.03.2015 року на адресу ТОВ «Агрофірма «Оксанина» надійшло звернення - вимога, в якому представник ОСОБА_6 повідомив про те, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадкоємець ОСОБА_6 вступив у спадщину і оформив право власності, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.12.2014 року на спадкове майно померлої у вигляді 3/4 частини земельної ділянки площею 8,3282 га..

Хто є власником іншої ? частини вищевказаної земельної ділянки ТОВ «Агрофірма «Оксанина» не відомо.

Від моменту оформлення спадщини, до березня 2015 року, а ні сам ОСОБА_6, а ні його представник до товариства не звертались. Про смерть орендодавця ОСОБА_7 службові особи товариства не знали. ТОВ «Агрофірма «Оксанина» був направлений на адресу ОСОБА_7 лист-повідомлення та проект додаткової угоди та запропоновано розглянути їх у місячний термін. Відповіді товариством отримано не було.

Оскільки свої зобов'язання ТОВ «Агрофірма «Оксанина» стосовно нарахування орендної плати виконувало, обробіток орендованої землі здійснювало, цільове призначення не змінювало, має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк, тому на підставі ст. 638 ЦК України , ЗУ «Про оренду землі» позивач просив суд визнати договір оренди землі № 352 від 20.08.2009 року поновленим на той самий строк на тих самих умовах та зобов'язати вчинити необхідні дії по підписанню додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 352 нинішнього власника земельної ділянки, ОСОБА_6

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року залучено ФГ "Халахук і Ко" до участі у справі за позовом ТОВ "Агрофірма "Оксанина" до ОСОБА_6 про визнання договору земельної ділянки поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано договір оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» з ОСОБА_7, зареєстрований 04 січня 2010 року в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 32, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно 3/4 частин земельної ділянки, належної ОСОБА_6.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи частково позов ТОВ "Агрофірма "Оксанина" і визнаючи договір оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» з ОСОБА_7, зареєстрований 04 січня 2010 року в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 32, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно 3/4 частин земельної ділянки, належної ОСОБА_6, суд виходив із того, що ТОВ "Агрофірма "Оксанина" було виконано всі вимоги, передбачені ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». ТОВ "Агрофірма "Оксанина" по закінченні строку дії договору № 352 від 20 серпня 2009 року, укладеного з ОСОБА_7, продовжує користуватися земельною ділянкою, площею 8,3282 га, яка їй належала на праві власності, що підтверджується довідкою № 491 від 17.12.2015 року, відповідно до якої вказана земельна ділянка у сільськогосподарському сезоні 2014 - 2015 років була залишена без засівання агрокультурами - під пар, з метою поліпшення родючості грунту ( ар. Спр. 47). ТОВ "Агрофірма "Оксанина" належно виконувало свої зобов'язання за договором, вчасно нараховувало заробітну плату, що підтверджується рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.11.2015 року, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ТОВ "Агрофірма "Оксанина" про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки, з посиланням на те, що позивачу було виплачено орендну плату в межах строку позовної давності, передбаченого ст.. 257 ЦК України, і це рішення залишене без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 06.01.2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 ТОВ "Агрофірма "Оксанина" було надіслано ОСОБА_7 лист-повідомлення про бажання товариства скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та з проханням розглянути проект договору про внесення змін до договору оренди та в разі згоди завітати до адміністрації товариства у с. Оксанино Уманського району, що підтверджується листом № 144 від 12.08.2015 року. Крім того, 04.12.2014 року на адресу ОСОБА_7 було надіслано лист-повідомлення та проект додаткової угоди з проханням розглянути їх у місячний термін та в разі згоди на поновлення договору оренди землі підписати додаткову угоду, при цьому при наявності заперечень щодо поновлення договору оренди землі товариство просило надіслати на його адресу лист-повідомлення про прийняте рішення.

Проте, з таким висновком, на думку судової колегії, погодитися не можна.

По справі встановлено, що, дійсно, 20 серпня 2009 року між ТОВ «Агрофірма «Оксанина» та ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 8,3282 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Оксанинської сільської ради. Даний договір був зареєстрований 04 січня 2010 року за № 32 в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру ( ар. спр. 8).

Згідно п.8 укладеного договору останній укладено з 08.10.2009 року по 30.10.2014 року на строк 5 (п'ять) років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни.

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку Ії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію ( ар. спр.6).

Відповідно до п.41 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (ар. спр.8).

Встановлено, що орендодавець ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Оксанина, Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданим Оксанинською сільською радою Уманського району Черкаської області 13 січня 2010 року (копія на ар. Спр.16), актовий запис в Книзі реєстрації за 13 січня 2010 року № 4.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 грудня 2014 року, виданим приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Востриковою О.І., спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_7 являється її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий в АДРЕСА_1. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 3/4 частин земельної ділянки, площею 8,3282 га (кадастровий № НОМЕР_1), наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, вартістю 250852,35 грн. (копія на ар. спр. 11).

У відповідності з листом приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Вострикової О.І. від 20.11.2015 року за № 499/01-16 після смерті ОСОБА_7 була заведена спадкова справа № 83/2010, заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 подали її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_10 Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку земельної ділянки площею 8,3282 га (кадастровий № НОМЕР_1), наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Оксанинської сільської ради Уманського району на ім'я ОСОБА_10 не видавалося ( ар. спр. 51-53).

Клопотання про залучення до участі в справі ОСОБА_10 не заявлялося ні в якості співвідповідача, ні в якості третьої особи, тому суд вирішував спір щодо 3/4 частин земельної ділянки, успадкованої ОСОБА_6

Встановлено по справі, що 24 грудня 2014 року ОСОБА_6 було укладено договір оренди землі за № 24-12/14-10, відповідно до якого ОСОБА_6 передав, а фермерське господарство (ФГ) «Халахур і Ко» прийняло в строкове платне користування, тобто в оренду 3/4 частини земельної ділянки, загальною площею 8,3282 га ріллі в адміністративних межах Оксанинської сільської ради Уманського району, що належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_3, зареєстрованого в реєстрі № 1358, виданого 23 грудня 2014 року (копія на ар. спр. 71-72). Договір цей укладено терміном на 5 (п'ять) років (п.6 договору), набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації ( п.37 договору), яка проведена 10.03.2015 року Реєстраційною службою Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області (ар. спр.36).

У відповідності із статтею ЗЗ Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-ХІУ по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше, ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати на інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняття орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар подовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Отже, аналіз зазначених правових норм, як вказано в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі № 6-219 цс14, дає підстави для висновку про те, що порушення переважного пава орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору із іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендаря про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Враховуючи наведене і аналізуючи обставини справи, суд, на думку судової колегії, неповно і неналежним чином дослідив матеріали справи і прийшов до необґрунтованих висновків.

Так, суд стверджує, що ТОВ «Агрофірма «Оксанина» по закінченні строку дії договору № 352 від 20 серпня 2009 року, укладеного з ОСОБА_7, продовжує користуватися земельною ділянкою, площею 8,3282 га, яка їй належала на праві власності, що підтверджується довідкою № 491 від 17.12.2015 року, відповідно до якої вказана земельна ділянка у сільськогосподарському сезоні 2014-2015 років була залишена без засівання агрокультурами - під пар, з метою поліпшення родючості грунту. Слід зауважити, що дана довідка видана позивачем - ТОВ «Агрофірма «Оксанина».

При цьому суд не звернув увагу на заперечення представника відповідача ОСОБА_6 про те, що відповідачем 20.11.2014 року , тобто після спливу строку договору (30.10.14 р.) належні йому по спадщині 3/4 частини земельної ділянки ще до оформлення 24.12.2014 року договору оренди земельної ділянки з ФГ «Халахур і Ко» були виділені в натурі і з цього часу вона позивачем не обробляється і в розпорядженні останнього не знаходиться. А в подальшому надана в користування ФГ «Халахур і Ко» на підставі договору оренди, зареєстрованому у встановленому порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.03.2015 року ( ар. спр.36), актом приймання-передач земельної ділянки до договору оренди землі № 24-12/14-10 від 24 грудня 2-14 року ( ар. спр. 74), актом про виконання ПП «Земельне кадастрове бюро» робіт по встановленню меж земельних ділянок ( ар. спр. 73).

Суд вказав, що ТОВ «Агрофірма «Оксанина» належно виконувало свої зобов'язання за договором, вчасно нараховувало орендну плату, що підтверджується рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.11.2015 року, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ТОВ «Агрофірма «Оксанина» про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки, з посиланням на те, що позивачу було виплачено орендну плату в межах строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України. Але при цьому підтверджуючих документів своєчасного і належного нарахування орендної плати не надано. До того ж, як обґрунтовано заперечує представник відповідача і апелянта, нарахування орендної плати - це внутрішньогосподарська бухгалтерська дія, передбачена безпосередньо правилами бухгалтерського обліку і ніяким чином не є фактом виконання зобов'язань орендаря щодо її сплати. Так п. 9 та п. 11 згаданого вище договору оренди землі від 20 серпня 2009 року встановлено, що орендна плата вноситься до 01 грудня поточного року на користь орендодавця.

З матеріалів справи встановлено, що за весь період дії договору оренди землі орендар (ТОВ «Агрофірма «Оксанина») жодного разу не сплатила на користь орендодавця орендної плати, більше того, вже після отримання листа від 13.03.2015 року від ОСОБА_6 як спадкоємця ОСОБА_7 з вимогою сплатити борг по орендній платі за договором, теж таку оплату не провела, що змусило ОСОБА_6 звернутися до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Оксанина» про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки. В задоволенні позову було відмовлено тому, що товариством вже під час розгляду справи виплачено було позивачу орендну плату в межах строку позовної давності ( ар. ср 37-38). Таким чином, зазначене заперечує висновок суду щодо належного виконання орендарем своїх обов'язків за договором.

Суд помилково встановив, що договір між ТОВ «Агрофірма «Оксанина» і ОСОБА_7, укладений 20 серпня 2009 року строком на 5 років, діє з моменту державної реєстрації, тобто з 20.08.2009 року по 04.01.2015 року. При цьому суд не звернув уваги, що в п.8 даного договору вказано, що такий діє по 30.10.2014 року ( ар. спр.5).

Згідно ст. ст. 18-20 ЗУ «Про оренду землі» з моменту державної реєстрації договір набирає чинності, а не розпочинається відлік чи встановлення терміну оренди земельної ділянки, як обґрунтовано заперечує апелянт.

Згідно цього ж п.8 договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк, для чого орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як видно із справи, в даному випадку позивач вперше звернувся з листом до ОСОБА_7, яка вже була померлою, ІНФОРМАЦІЯ_3, а потім ще й 04.12.2014 року, тобто в обох випадках вже після встановленого договором строку ( ар. спр.75-76).

Отже, наведене не спілкується з висновками Верховного Суду України про те, що реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (вищенаведені частини 2-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»).

До того ж, як підставно зауважує апелянт, судом не прийнято до уваги, що необхідний факт повідомлення орендодавця , а не факт направлення листа, який в даному випадку, дійсно, я зазначає апелянт, підтверджується лише журналом реєстрації вихідної кореспонденції, наявним у позивача. І проект додаткової угоди було додано, як вбачається із справи, лише до листа-повідомлення від 04 грудня 2014 року (ар. спр. 76), але даних про отримання адресатом вказаних відправлень в матеріалах справи не має.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

В даному випадку, як зазначалось, позивач - ТОВ «Агрофірма «Оксанина» не використовував земельну ділянку після спливу договору від 20.08.2009 року, оскільки 20.11.2014 року ОСОБА_6 успадкованої 3/4 частини земельної ділянки після смерті ОСОБА_7 виділив в натурі і з цього часу ця ділянка позивачем не оброблялась. Доведено матеріалами справи і факт неналежного виконання орендарем своїх обов'язків за договором, оскільки позивач-орендар належним чином не сплачував орендну плату орендодавцю, про що йшлося вище.

Ніякого повідомлення про заперечення щодо поновлення договору оренди не було, оскільки орендодавець ОСОБА_7 померла і не могла висловити свого волевиявлення, сторони зовсім не укладали угод про поновлення договору, так як ні попередньому, ні новому власнику (який по суті став таким лише 23.12.2014 року з отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом - ар.11) зовсім не надходило жодних пропозицій.

Знову ж таки вище наводилась позиція Верховного Суду України, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст.3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди із новим орендарем - при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право. А такого факту отримання письмового повідомлення попереднього орендаря в даному випадку немає.

В даному випадку, дійсно, як зазначає апелянт волевиявлення власника земельної ділянки щодо права вибору орендаря не має.

За таких обставин рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо визнання договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма «Оксанина» та ОСОБА_7, зареєстрованого 04 січня 2010 року в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 32, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах стосовно 3/4 частин земельної ділянки, належної ОСОБА_6, а також в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Агрофірма «Оксанина» судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., - слід скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні означених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ "Агрофірма "Оксанина" пред'явила позов до ОСОБА_6, якому належить лише 3/4 частини земельної ділянки після смерті орендодавця ОСОБА_7, 1/4 частина земельної ділянки належить, як з'ясувалось, дочці ОСОБА_7 ОСОБА_10, яка свідоцтво про право власності на належну їй частину земельної ділянки в порядку спадкоємства не отримувала. До справи ОСОБА_10 не залучалась в якості співвідповідача, тому зазначена 1/4 частина земельної ділянки практично не має власника в даний час, як вказав суд, ОСОБА_6 вона не належить. В зв'язку з цим в задоволенні позовних вимог ТОВ "Агрофірма "Оксанина" до ОСОБА_6 в частині визнання договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року, укладеного між товариством та ОСОБА_7, зареєстрованого 04 січня 2010 року, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно іншої 1/4 частини земельної ділянки правомірно судом відмовлено, і рішення в цій частині слід залишити без змін.

Необхідно зазначити, що Верховний Суд України для врегулювання спірних питань у справі №6-55цс15 в постанові від 15 жовтня 2015 року висловив правову позицію, якою встановив, що згідно з пунктом 2 частини другої ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.2 ст.16 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, ПП «Таврія» посилалось на невизнання орендодавцем його права, передбаченого статтею 33 ЗУ «Про оренду землі», унаслідок чого останнім було укладено договір оренди цієї самої земельної ділянки з іншим орендарем.

За змістом ст.33 ЗУ «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків.

Отже, з огляду на загальні засади цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді, порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3;12-15;20 ЦК України, статті 3-5;11;15;31 ЦПК України) необхідно дійти висновку про те, що в разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого статтею 33 ЗУ «Про оренду землі», на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі пункту 2 статті 16 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_11 про збільшення позовних вимог і прийняття до провадження позовних вимог ТОВ "Агрофірма "Оксанина" до ОСОБА_6, ФГ «Халахур і Ко» про визнання недійсним договору оренди землі, укладеним 24.12.2014 року між ОСОБА_6 та ФГ «Халахур і Ко» (дата державної реєстрації 05.03.2010 р.) з залученням останнього, тобто ФГ «Халахур і Ко» в якості відповідача по справі, суд наведених роз'яснень і правової позиції Верховного Суду України не врахував в порушення прав та інтересів позивача, не в повному обсязі дослідив обставини справи, що вплинуло на результати розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 218 ЦПК України, судова палата, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2016 року по даній справі в частині задоволення позовних вимог про визнання договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» з ОСОБА_7, зареєстрованого 04 січня 2010 року в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 32, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно 3/4 частин земельної ділянки, належної ОСОБА_6, а також в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Агрофірма «Оксанина» судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» до ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог Фермерське господарство «Халахур і Ко» про визнання договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» з ОСОБА_7, зареєстрованого 04 січня 2010 року в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 32, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно 3/4 частин земельної ділянки, належної ОСОБА_6, - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів

Головуючий :

Судді :