РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/491/16-ц

Провадження № 2/700/242/16

07 липня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.

за участю секретаря: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Камянобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно після смерті матері за заповітом, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 31 серпня 2015 року померла його мати, ОСОБА_2. Позивач прийняв спадщину як спадкоємець за заповітом подавши заяву до нотаріальної контори, але постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачений, тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з таких підстав.

31 серпня 2015 року померла ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 267378.

Згідно заповіту від 20 липня 2011 року, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту ІІ-ЧР №032955 померла заповіла своєму синові, ОСОБА_1.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_1 є рідним сином померлої 31 серпня 2015 року ОСОБА_2. Крім цього, встановлено факт належності померлій державного акту серії ІІ-ЧР №32955 від 16 травня 2002 року

Таким чином, за ст. 1223 ЦК України, позивач є спадкоємцями майна померлої за заповітом.

Згідно повідомлення Лисянської державної нотаріальної контори та витягу з спадкового реєстру, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа заведена на підставі заяви ОСОБА_1, тобто останній у встановленому порядку прийняв спадщину, інших спадкоємців які б прийняли спадщину немає.

Постановою Державного нотаріуса від 27 травня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 в звязку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно оголошення в газеті «Понад Тікичем» №7(1402) від 13 лютого 2016 року, втрачений державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №032955 виданий Камянобрідською сільською радою на імя ОСОБА_3 вважати недійсним.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

За викладених обставин, у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1223, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,50 га. в адмінмежах Камянобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області, що належала померлій 31 серпня 2015 року ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ІІ-ЧР № 032955 від 16 травня 2002 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур