02 листопада 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Чередник В.Є.,
при секретарі - Недосєкіній В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
На підтвердження своїх вимог посилається на ті обставини, що 27 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та фізичною особою - резидентом України, яким є ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 211/07.
Відповідно до п. 1.4. вищевказаного кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка у розмірі 11% річних, з терміном користування до 27.12.2017 року. Згідно п. п. 2.4.1. кредитного договору, проценти нараховуються на фактичну заборгованість за кредитом, із розрахунку рік - рівний 360 дням, місяць рівний календарній кількості днів та сплачуються згідно п. 2.5. кредитного договору.
На умовах п. 2.5. цього ж договору позичальник зобов'язаний здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобов'язання у готівковій або безготівковій формі, в сумі не меншій суми чергового погашення частини кредиту, процентів та інших плат, відповідно до умов вказаного договору та згідно графіка погашення заборгованості по кредиту.
18.05.2010 року змінена назва Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1», яке і є правонаступником попереднього Товариства.
У відповідності до 2.7.4. кредитного договору у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань понад 1 (один) календарний місяць від дати отримання вимоги банку, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, майно поручителя в порядку, передбаченому діючим законодавством та договором іпотеки.
Згідно п. 4.5. кредитного договору у разі несвоєчасного повного чи часткового повернення коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасне повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків, від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав.
У зв'язку із невиконанням відповідачем графіку погашення заборгованості за кредитним договором, банк направив ОСОБА_2 вимогу про повернення коштів з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак вимогу банку знову було проігноровано, залишено без відповіді та не сплачено кредитну заборгованість, загальна сума якої становить 9 034 522,94 грн., що складається з: заборгованості по кредиту 150 000,00 дол. США; заборгованості за відсотками - 198 854,35 дол. США; комісії за РО - 53 025,01 грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 185 102,71 грн..
У звязку із вищенаведеним , банк був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, шляхом подачі цього позову.
В судове засідання представник позивача не зявилась, про дату,час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, надала суду заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилась, про дату,час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавала.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується кредитним договором № 211/07 від 27 грудня 2007 року ,що ВАТ «ВіЕйБі Банк» надав ОСОБА_2 кредит (грошові кошти) в сумі 150 000,00 доларів США на поточні потреби, терміном користування до 27 грудня 2017 року.(а.с.10-13)
У зв'язку із змінами у діючому законодавстві, Відкрите акціонерне товариств. Всеукраїнський ОСОБА_1» було перейменовано на Публічне акціонерне товаристві «Всеукраїнський ОСОБА_1» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»).
18.05.2010 р. у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнськи: ОСОБА_1».(а.с. 21-23)
Як встановлено під час судового розгляду, відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.04.2016 року загальна сума заборгованості становить 9 034 522,94 грн., та складається з: заборгованості по кредиту 150 000,00 дол. США; заборгованості за відсотками - 198 854,35 дол.США; комісії за РО - 53 025,01 грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 185 102,71 грн.., що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви представником позивача, з яким суд погоджується. (а.с.6-7)
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) або дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Статтями 572, 575 Цивільного Кодексу України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотека є застава нерухомого майна, що залишається у володіння заставодавця або третьої особи.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Серед іншого, в судовому засіданні встановлено, що 18.07.2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 211/07 від 27 грудня 2007 року в загальній сумі 9 034 522 грн. (дев'ять мільйонів тридцять чотири тисячі п'ятсот двадцять дві) гривні 94 копійок..
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2016 року по вищезгаданій справі позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволені у повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1»(скорочене найменування ПАТ «ВіЕйБі Банк», заборгованість за кредитним договором № 211/07 від 27.12.2007 року в сумі 9 034 522 грн. (дев'ять мільйонів тридцять чотири тисячі п'ятсот двадцять дві) гривні 94 копійок..
Отже, ПАТ «ВіЕйБі Банк» майже одночасно звернулось до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, що забезпечує виконання кредитного зобов'язання та стягнення боргу за відповідним кредитним зобов'язанням.
Вимоги про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором та вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, що забезпечує виконання того ж самого кредитного договору, є тотожними (мають однаковий предмет і підстави). Ці вимоги мають і єдину матеріально-правову підставу для звернення - наявність заборгованості за кредитним договором.
У разі задоволення вимог за всіма заявленими позовами, тобто про стягнення коштів, звернення стягнення на предмет іпотеки, банк фактично може отримати виконавчі документи на стягнення одного і того ж боргу різними способами та у подвійному чи більшому розмірі, а виконання цих виконавчих документів матиме наслідком, відповідно, отримання банком задоволення в більшому розмірі, ніж було зобов'язання боржника.
Правова суть забезпечення полягає в тому, що забезпечена сторона, крім прав за основним зобов'язанням, наділяється також додатковими правами, якими вона може скористатися у разі неспроможності боржника або в інших випадках, передбачених законом чи договором.
Тобто, виходячи з викладеного, банк наділений альтернативними способами захисту своїх прав - чи то стягнення боргу за кредитним договором з урахуванням штрафних санкцій, чи то звернення стягнення на заставлене майно, оскільки за змістом частини 3 статті 505 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Така ж правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 р. № 5 п. 9. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», в якій зазначається наступне: « Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).»
Отже, одночасна реалізація позивачем двох самостійних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором і стягнення заборгованості за тим же кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, може призвести до подвійного стягнення за одним і тим же зобовязанням.
Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а одночасна реалізація позивачем двох самостійних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором і стягнення заборгованості за тим же кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, може призвести до подвійного стягнення за одним і тим же кредитним договором, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимог.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем був сплачений судовий збір не у повній мірі, а саме у розмірі 1378,0 грн., тоді як з урахуванням ціни даного позову - 9 034 522 грн. (дев'ять мільйонів тридцять чотири тисячі п'ятсот двадцять дві) гривні 94 копійок, розрахункова сума судового збору становить 135517 (сто тридцять пять тисяч пятсот сімнадцять ) грн. 84 копійки.
Таким чином, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір,який з урахуванням вже сплаченої суми, становить 134139 ( сто тридцять чотири тисячі сто тридцять девять) грн. 84 копійки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 572,575, 625, 1054 ЦК України, Закону України « Про іпотеку» , Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 р. № 5, суд,-
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя