У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДем'яносова М.В.,
суддів: Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
Капренко С.О., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про надання додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про надання додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини.

Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_10

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1. Строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, оскільки він постійно перебував у відрядженнях та переніс тяжку операцію. У зв'язку з чим просив поновити йому строк для прийняття спадщини на шість місяців.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2016 року, позовну заяву залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_6., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали судів попередніх інстанцій та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався тим, що під час розгляду справи представник позивача заявив відвід судді Шестопаловій Я.В., за наслідками чого суд вийшов до нарадчої кімнати для прийняття ухвали. За кілька хвилин до початку оголошення ухвали щодо результатів розгляду відводу судді позивач та його представник покинули залу судового засідання без поважних причин.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до закінчення розгляду справи покинув судове засідання і не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто для залишення позовної заяви без розгляду з вказаних підстав необхідно, щоб розгляд справи не було закінчено, позивач покинув судове засідання, при цьому не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Законодавець не передбачив обов'язку суду встановлювати причину, за якої позивач покинув судове засідання, обмежившись лише посиланням на сам факт такої відсутності позивача.

Зматеріалів справи вбачається, що позивач був зацікавлений у розгляді його позову, оскільки у судових засіданнях брав участь його представник, а в разі неможливості брати участь у засіданнях надавали клопотання про перенесення слухання справи.

У даному випадку ні позивач, ні його представник, який також брати участь у судовому засіданні, жодних клопотань з приводу подальшого розгляду не надали.

З матеріалів справи, зокрема з журналу судового засідання від 26 січня 2016 року, вбачається, що після виходу суду з нарадчої кімнати та оголошення ухвали за наслідками розгляду відводу судді, позивач та його представник в судове засідання не повернулися, заяви про перенесення розгляду справи або слухання справи за їх відсутності суду не надавали, а тому суд правомірно на підставі п. 9 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишив позовну заяву без розгляду.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов
Судді: І.М. Завгородня
С.О. Карпенко
О.М. Ситнік
О.В. Ступак