Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 квітня 2016 року м. Первомайськ

Справа :484/422/16-ц

Номер провадження : 2/484/1034/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1. В квартирі зареєстрований відповідач, який продав їм квартиру 20.01.2010 року. На даний час вони мають намір оформити субсидію, однак не можуть цього зробити, оскільки за вказаною адресою залишився зареєстрованим колишній співвласник квартири відповідач ОСОБА_3 Оскільки це створює перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У судове засідання позивачі та їх представник не з'явились, представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом поміщення оголошення про виклик до газети «Рідне Прибужжя» в редакції від 07 квітня 2016 р. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що позивачі проти заочного розгляду справи не заперечували, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20.01.2010 р., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 продали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру № 33, розташовану в м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Воровського, в житловому будинку за № 109. Договір 20.01.2010 р. посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за номером 75; в Первомайському МБТІ договір зареєстрований за реєстровим номером 12527.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 57618884 від 18.04.2016 р., двокімнатна квартира, загальною площею 48 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві приватною спільної часткової власності ОСОБА_1 ? частка, та ОСОБА_2 ? частка.

Згідно з довідкою КП «Затишок» № 133 від 01.02.2016 р., в АДРЕСА_3, значаться зареєстрованими: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до акту КП «Затишок» № 100 від 03.02.2016 р. ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не проживає по місцю реєстрації протягом 5 років.

Згідно зі ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи із змісту закону в поєднанні з нормами ст.ст. 1, 6, 9 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа проживає постійно або тимчасово, має передбачені ст. 64 ЖК України права та несе обов'язки щодо користування цим приміщенням.

Положеннями ст. 33 Конституції України та вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року громадянам гарантована свобода пересування і вільний вибір місця проживання, тому сама по собі наявність чи відсутність прописки (реєстрації) не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, так і для відмови в цьому.

В цьому ж законі визначено поняття місця проживання особи, яким є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, є підстави вважати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням; таким чином, вимога позивачів є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 317, 386 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 11, 60, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

- позов задовольнити в повному обсязі;

- визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, таким, що втратив право користування квартирою № 33 в будинку № 109 по вул. Воровського в м. Первомайськ Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення рішення в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Т.Ю. Фортуна