Справа №461/3674/16-ц>
РІШЕННЯ

Іменем України

04 серпня 2016 року

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Домашовець М.Ф.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представниці відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування та до ОСОБА_3 про стягнення франшизи, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «СК «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування та до ОСОБА_3 про стягнення франшизи. ОСОБА_2 вимоги мотивувала тим, що 05.01.2015 року приблизно о 08 год. 30 хв. у м. Мостиська Львівської області, на вул. ОСОБА_5, мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі транспортних засобів VOLKSWAGEN GOLF (державний номер НОМЕР_1) під керуванням ОСОБА_3 та VOLKSWAGEN CADDY (державний номер НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_6 Останній автомобіль належить позивачці на праві власності. Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП (по ст. 124 КУпАП).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПАТ «СК «Універсальна» 23.04.2014 року, термін дії полісу до 23.04.2015 року. 13.01.2015 року позивач звернулася до Львівської філії ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, страхове відшкодування позивачці не виплачене.

Просить суд стягнути на свою користь:

1) з ПАТ «СК «Універсальна» суму страхового відшкодування у розмірі 19756,74 грн.;

2) з ОСОБА_3 суму франшизи у розмірі 510,00 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги до ОСОБА_3 визнала та зазначила, що вимоги позивача до ПАТ «СК «Універсальна» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач ПАТ «СК «Універсальна», яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання 04.08.2016 року не правив. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки представника до суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, встановив наступне.

05.01.2015 року о 08.30 год. по вул. Я. Мудрого, 117 в м. Мостиська ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN GOLF (державний номер НОМЕР_1) та виїжджаючи із другорядної дороги на головну дорогу, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожньої обстановки, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN CADDY (державний номер НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_6 В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2015 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні ДТП, за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в страховій компанії ПАТ «СК «Універсальна» за полісом АІ/6449432 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів.

Обовязків ліміт відповідальності зазначений у полісі за заподіяну майнову шкоду (на одного потерпілого) встановлений у розмірі 50000 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоровю (на одного потерпілого) становить 100000 грн.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), у редакції що діяла на час скоєння ДТП, у разі настання страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в наслідок ДТП життю, здоровю та майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується, також моральна шкода.

Рішення про відмову у здійсненні страхових виплат приймається страховиком у строк не більший за передбачений договором і правилами страхування та повідомляється страхувальником у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Згідно наданих позивачем документів, нею в установленому законом порядку, своєчасно, повідомлено страховика, про настання страхового випадку.

13.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про відшкодування матеріального збитку, отриманого в результаті ДТП 05.01.2015 року. 13.01.2015 року транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY (державний номер НОМЕР_2) був оглянутий оцінювачем ПАТ «СК «Універсальна».

У звіті № 233/15 від 21.01.2015 року ТОВ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» встановлена вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN CADDY (державний номер НОМЕР_2), яка склала 20275,74 грн.

Проте, як встановлено судом, страховою компанією жодного рішення за заявою страхувальника не прийнято.

Листом від 02.03.2015 року № НОМЕР_3 «СК «Універсальна» повідомило ОСОБА_7 про відсутність правових підстав для здійснення страхової виплати, оскільки договір (поліс) АІ/6449432 не діяв. Нікчемність полісу відповідач пояснив тим, що при укладенні договору страхування ЦПВ ОСОБА_3 не повідомив ПАТ «СК «Універсальна» про наявність укладених інших полісів страхування, зокрема з ПАТ «СК «Уніка», ПрАТ «СК «Галицька», ТДВ «СТ Домінанта», ТДВ «Міжнародна СК» тощо. Дані обставини, як зазначено у листі, з огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України тягнуть за собою нікчемність правочину ОСОБА_3 з відповідачем.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України «Про страхування» передбачено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, зокрема, несвоєчасне повідомлення страхувальником без поважних причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 989 ЦК України на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 989, ст. 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування» вбачається, що для вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування правове значення має факт повідомлення страховика про настання страхового випадку в строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в цьому.

Відповідно до розяснень, наведених у п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», №4 від 01.03.2013 року, зазначено що, з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України, страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем ПАТ «СК «Універсальна» не надано суду жодних доказів наявності у ОСОБА_3 укладених договорів страхування цивільно-правової відповідальності з іншими страховими товариствами.

Натомість, позивачем надані листи ТДВ «Міжнародна страхова компанія» від 17.06.2015 року та ПРАТ Страхова компанія «Галицька» від 23.06.2015 року (дані страхові компанії зазначені у листі ПАТ «СК «Універсальна» від 02.03.2015 року). Відповідно до змісту даних листів договори з ОСОБА_3 щодо здійснення страхування його цивільно-правової відповідальності та щодо транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF (державний номер НОМЕР_1) даними товариствами не укладалися.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд виходить із суми, встановленої звітом № 233/15 від 21.01.2015 року ТОВ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN CADDY (державний номер НОМЕР_2), яка склала 20275,74 грн.

Розмір заподіяної ОСОБА_1 шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза ? частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відтак, з ПАТ «СК «Універсальна» на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування без урахування розміру франшизи у загальній сумі 19765,74 грн. (20275,74 510,00).

Вирішуючи позовні вимоги до ОСОБА_3, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з рекомендаціями Верховного Суду України, викладеними в п. 24 постанови Пленуму № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визнання відповідачем позову повинно бути безумовним. В такому випадку суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відтак, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути суму 510,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати (сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн.) підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірах пропорційних задоволеній частині позовних вимог. Суд користується наступними розрахунками:

- загальна сума позовних вимог: 19765,74 + 510,00 = 20275,74 грн.

- сума судового збору, що підлягає стягненню з ПАТ «СК «Універсальна»:

19765,74 грн. / 20275,74 грн. х 551,20 грн. = 536,87 грн.

- сума судового збору, що підласе стягненню з ОСОБА_3:

510,00 грн. / 20275,74 грн. х 551,20 грн. = 14,33 грн.

Керуючись ст. ст. 208, 209 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування та до ОСОБА_3 про стягнення франшизи.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 19765,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 510 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 538,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 14,33 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.Є. Радченко