АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4004/16
Справа № 640/3509/15-ц Головуючий І-ої інстанції: Якуша Н.В.
Категорія: договірні Доповідач: Гуцал Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської

області у складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Піддубного Р.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 27 квітня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 16 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

13 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами, на підставі п.п.1,2 ч.2 ст.361 ЦПК України, ухвали Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2015 року, що постановлена за заявою ПАТ «Мегабанк» про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» від 16 лютого 2015 року.

Просила скасувати зазначену вище ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити ПАТ «Мегабанк» у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» від 16 лютого 2015 року, яким розірвано кредитний договір та стягнуто з неї на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 67016,92 гривень.

Посилалась на те, що зазначена вище ухвала Київського районного суду м.Харкова підлягає перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки при постановленні цієї ухвали суд виходив з того, що спір підвідомчий третейському суду, тоді як сторони у справі не знали і не могли знати про недійсність третейського застереження на підставі якого Банк звернувся до третейського суду. Зазначає, що дізналась про недійсність третейського застереження, а відтак і про не підвідомчість спору третейському суду лише з рішення Зарічного районного суду Сумської області від 15 лютого 2015 року в цивільній справі за її позовом, яке набрало чинності 17 березня 2016 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 27 квітня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а її заяву задовольнити. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У суді апеляційної інстанції представник заявника апеляційну скаргу підтримав, представник ПАТ «Мегабанк» проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 27 листопада 2013 року між ПАТ «Мегабанк» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 23-18/П/2013-А. У пункті 8.1 цього договору міститься третейське застереження про те, що сторони домовились, що всі спори, які виникають за цим договором між сторонами і підвідомчі третейським судам та не заборонені чинним законодавством України, розглядаються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Слобожанська Перспектива» у відповідності з його Регламентом.

Встановлено також, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» №2/1056-2015 від 16 лютого 2015 року були задоволені позовні вимоги ПАТ «Мегабанк» - розірвано укладений між сторонами кредитний договір №23-15/П/2013-А (з ануїтетними платежами) від 27 листопада 2013 року та достроково стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 67016,92 гривень, вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2015 року по справі № 640/3509/15-ц задоволено заяву ПАТ «Мегабанк» про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» від 16 лютого 2015 року по справі №2/1056-2015.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 15 лютого 2015 року в цивільній справі № 591/313/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Мегабанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним третейського застереження визнано недійсним пункт 8.1 кредитного договору №23-1811/2013-А від 27 листопада 2013 року, укладеного між сторонами. 17 березня 2016 року це рішення набрало законної сили після перегляду судом апеляційної інстанції (а.с.33-36).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими у розумінні п.п.1,2 ч..2 ст.361 ЦПК України.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.1, п.п.1,2, ч.2 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.п.3, 5, 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Доводи апеляційної скарги стосовно невірного застосування судом вимог процесуального закону (ст.389.10 ЦПК України) при постановленні ухвали про видачу виконавчого документу від 22 квітня 2015 року висновків суду не спростовують, оскільки зазначені заявником обставини могли бути підставою для оскарження судового рішення, а не для його перегляду за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі заявник також посилається на право сторони як оскаржити рішення третейського суду так і заперечувати проти видачі виконавчих листів на виконання рішення третейського суду при розгляді заяви у відповідності до вимог Глави 2 розділу VII-I ЦПК України. Проте такими процесуальними правами ОСОБА_1 не скористалась та не позбавлена такої можливості.

Не можна визнати обґрунтованими і доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не звернув уваги на вимоги ст.ст.216,236 ЦК України стосовно недійсності правочину, а саме на те, що третейське застереження викладене в пункті 8.1 кредитного договору є недійсним з моменту його вчинення. Цю обставину не можна вважати ново виявленою у розумінні ст.361 ЦПК України, як не можна погодитися і з доводами заявника стосовно того, що про невідповідність третейської угоди вимогам закону вона не знала та не могла знати на час постановлення ухвали від 22 квітня 2015 року.

Посилання суду першої інстанції на судову практику Вищого спеціалізованого суду України не можна визнати правильним, і в цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими. Проте, оскільки таке порушення не вплинуло на правильність вирішення питання, воно не є підставою для зміни чи скасування ухвали, що є предметом оскарження.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Не вбачає колегія суддів і порушень судом норм процесуального права, які б слугували підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції суд постановлює ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312, ст.ст. 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді