Справа № 530/1760/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

25.05.2016 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Демянченка С.М. при секретарі Тараненко Т.І. розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

З позову вбачається, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.03.2015 року, яке набрало законної сили 06.04.2015 року визнано, що ОСОБА_1 має право власності в розмірі 1/5 частини будинковолодіння, що знаходиться за № 19 по вулиці Гагаріна в селі Власівка, Зіньківського району Полтавської області на всі споруди, які вказані у технічному паспорті по інвентаризаційній справі № 1-0381-14 від 04 жовтня 2014 року за підписом ОСОБА_5 окрім водогону, який споруджений без його участі та водопроводу і каналізації, які включені в опис господарських будівель та споруд помилково. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 06.07.2015 року, яке набрало законної сили 06.04.2015 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частини житлового будинку за адресою: село Власівка, вулиця Гагаріна 19, Зіньківського району Полтавської області, за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано право власності по 1/5 частині вищезазначеного житлового будинку. Житловий будинок із господарсько-побутовими спорудами №19 по вулиці Гагаріна у селі Власівка Зіньківського району Полтавської області складається із житлового будинку літ-А-1, з господарсько-побутовими спорудами сараєм - Літ.Б, погрібом вхідним -Літ.В., сараєм -Літ.Г, літньою кухнею - Літ.Г-1, вбиральнею - Літ.Е, гаражем Літ.Д, колодязем - Літ.К, огорожею, воротами, хвірткою - № 1,2, водогоном - № 3, які розташовані за адресою: село Власівка, вулиця Гагаріна 19, Зіньківського району Полтавської області та розташований на приватизованій ОСОБА_2 земельній ділянці площею 0.15 га. На даний час ОСОБА_1 має намір виділити в натурі належну йому 1/5 частину житлового будинку № 19 по вулиці Гагаріна у селі Власівка Зіньківського району, оскільки крім 1/5 частини вказаного житлового будинку, іншого житла не має, та не є членом сімї відповідачів. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний 13.02.2013 року. З метою реалізувати своє право власності на 1/5 частину житлового будинку із господарсько-побутовими спорудами № 19 по вулиці Гагаріна, у селі Власівка Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_1 24.04.2015 року звернувся до Зіньківського районного суду із позовною заявою про виділ вказаної частини в натурі. По справі за даним позовом була призначена судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза, згідно висновку якої № 596/597/598/599 від 31.07.2015 року Полтавського відділення при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_6. Після проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну позовних вимог, з врахуванням висновку експертизи ( зокрема поновлену позовну заяву), згідно якої просив суд виділити йому на 1/5 ідеальну частину в натурі будівель та споруд № 19 по вулиці Гагаріна у селі Власівка Зіньківського району по варіанту № 1 висновку № 596/597/598/599 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 31.07.2015 року. Рішенням Зіньківського районного суду від 20.10.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про виділення йому в натурі 1/5 частини житлового будинку із господарсько-побутовими спорудами № 19 по вулиці Гагаріна, у селі Власівка, Зіньківського району та 1/5 частини земельної ділянки загальною площею 0, 15 гектарів, що становить 0, 03 гектарів, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку та господарських споруд відмовлено. Підставою відмови є той факт, що ОСОБА_1 не провів державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно. На даний час ОСОБА_1 провів державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, що підтверджується витягом індексний номер 462233369 від 23.10.2015 року реєстраційної служби Зіньківського районного управління юстиції з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. В звязку з вище викладеним позивач змушений був звернутися з позовом до суду в якому просив ухвалити рішення, яким виділити ОСОБА_1 по варіанту №1 висновку № 596/597/598/599 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 31.07.2015 року на 1/5 ідеальну частину в натурі в основній частині житлового будинку із надвірними будівлями № 19 по вулиці Гагаріна у селі Власівка Зіньківського району літера А-1 квартиру №1 (червоний колір в додатках 2,3 до висновку експертизи)

- частину коридору 1-2 ,площею 2.5 кв.м.

- кімнату 1-4 площею 17.6 кв.м.

- комору 1-5 площею 1.8 кв.м.

При цьому ОСОБА_1 на 1/5 частину припадає 16, 12 кв.м. загальної площі (80,6/1/5). Загальна площа приміщень, що виділяються ОСОБА_1. складає 21, 9 кв.м., що на 5, 78 кв.м. більше ідеальної частини, внаслідок чого він зобовязується компенсувати вказану різницю відповідачам в сумі 12 гривень .

По господарських будівлях і спорудах (додаток до висновку експертизи № 3):

-1/3 частину сараю, літера Б

-колодязь, літера К

-частина огорожі № 1

Для здійснення вказаного варіанту поділу ОСОБА_1 по квартирі № 1

необхідно виконати наступні будівельно-монтажні роботи ( додаток № 2 до висновку

експертизи):

Пробити дверний отвір в зовнішній стіні будинку в приміщення 1-5, з

подальшою установкою дверного блоку

Добудувати до квартири № 1 добудову з приміщенням тамбуру та кухні

Демонтувати перегородку між приміщеннями 1-5 та 1-2, а також влаштувати нову перегородку таким чином, щоб утворилися приміщення:

- коридору, площею 4, 3 кв.м.

-коридору, площею 6, 4 кв.м.

Горищем кожен із співвласників користується над своєю частиною будівель, та

крім того, ОСОБА_1 влаштовує окремий вхід на горищний простір

В користування ОСОБА_1 на 1/5 частину (квартира № 1) виділити земельну ділянку площею 178 кв.м., у тому числі:

-1/2 площі земельної ділянки спільного користування4 кв.м. (8/2)

-земельну ділянку в особисте користування174 кв.м. та стягнути із відповідачів судовий збір та витрати на правову допомогу .

В судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, послалися на обставини викладені в позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_8 позовні вимоги не визнали, послалися на заперечення яке приєднане до матеріалів справи (а.с.40-44), співвідповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника за довіреністю ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_2 та її представника за довіреністю ОСОБА_8, співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оглянувши в судовому засіданні цивільну справу №530/676/15-ц за позовом ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 01.01.1954 року в селі Вязове Охтирського району Сумської області (а.с.6-7).Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.03.2015 року, яке набрало законної сили 06.04.2015 року визнано, що ОСОБА_1 має право власності в розмірі 1/5 частини будинковолодіння, що знаходиться за № 19 по вулиці Гагаріна в селі Власівка, Зіньківського району Полтавської області на всі споруди, які вказані у технічному паспорті по інвентаризаційній справі № 1-0381-14 від 04 жовтня 2014 року за підписом ОСОБА_5 окрім водогону, який споруджений без його участі та водопроводу і каналізації, які включені в опис господарських будівель та споруд помилково( а.с.8-9). Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 06.07.2015 року, яке набрало законної сили 06.04.2015 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частини житлового будинку за адресою: село Власівка, вулиця Гагаріна 19, Зіньківського району Полтавської області, за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано право власності на 1/5 частину вищезазначеного житлового будинку(а.с.10-11). Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.10.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про виділення йому в натурі 1/5 частини житлового будинку із господарсько-побутовими спорудами по вулиці Гагаріна,19 у селі Власівка Зіньківського району та 1/5 частини земельної ділянки загальною площею 0,15 гектарів, що становить 0,03 гектарів, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку та господарських споруд відмовлено (а.с.12-13). З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень розмір частка ОСОБА_1 у спільній частковій власності житлового будинку за адресою: село Власівка, вулиця Гагаріна 19, Зіньківського району Полтавської області складає 1/5 частина ( а.с.14-15).

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, а при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди.

Статтею 364 Цивільного кодексу України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом № 3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 р. у справі ОСОБА_9 Девелопментс ЛТД проти Ірландії та у справі від 20.11.1995 року "Прессе Компанія Навієра СА" проти Бельгії",зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушено.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 належить 1/5 частини будинковолодіння, що знаходиться за № 19 по вулиці Гагаріна в селі Власівка, Зіньківського району Полтавської області, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень(а.с.14-15), а тому позивачу має належати право приватної власності на 1/5 частину земельної ділянки загальною площею 0, 15 гектарів, що становить 0, 03 гектарів, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: село Власівка, вулиця Гагаріна, 16, Зіньківського району Полтавської області, таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_8, на ухвали Верховного Суду України у справах № 6-1444бсв08 від 01.04.2009 року та № 6-17705св08 від 25.02.2009 року оскільки вони не носять преюдиціальне значення по справі і стосуються іншого предмета спору.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Суд вважає, що не підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу оскільки, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Відповідних документів позивачем не надано. Що стосується відшкодуванню судових витрат повязаних з проведенням судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи то вони не підлягають задоволенню оскільки судова експертиза проводилась по іншій справі.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись: ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 364, 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст.ст. 10,11, 60,88,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності задовольнити.

Виділити ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 по варіанту № 1 висновку № 596/597/598/599 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 31.07.2015 року на 1/5 ідеальну частину в натурі:

1.1.В основній частині житлового будинку із надвірними будівлями № 19 по вулиці

Гагаріна у селі Власівка Зіньківського району, літера А-1-- квартиру № 1 (червоний колір

в додатках 2, 3 до висновку експертизи)

-частину коридору 1-2, площею 2, 5 кв.м.

-кімнату 1-4, площею 17, 6 кв.м.

-комору 1-5, площею, 1,8 кв.м.

1.2.При цьому ОСОБА_10 на 1/5 частину припадає 16, 12 кв.м. загальної площі (80,6/1/5). Загальна площа приміщень, що виділяються ОСОБА_1 складає 21, 9 кв.м., що на 5, 78 кв.м. більше ідеальної частини., внаслідок чого він зобовязується компенсувати вказану різницю відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, в сумі 12 гривень.

1.3.По господарських будівлях і спорудах (додаток до висновку експертизи № 3):

-1/3 частину сараю, літера Б

-колодязь, літера К

-частина огорожі № 1

1.4.Для здійснення вказаного варіанту поділу ОСОБА_10 по квартирі № 1 необхідно виконати наступні будівельно-монтажні роботи ( додаток № 2 до висновку

експертизи):

1.4.1.Пробити дверний отвір в зовнішній стіні будинку в приміщення 1-5, з

подальшою установкою дверного блоку.

1.4.2.Добудувати до квартири № 1 добудову з приміщенням тамбуру та кухні

1.4.3.Демонтувати перегородку між приміщеннями 1-5 та 1-2, а також влаштувати нову перегородку таким чином, щоб утворилися приміщення:

- коридору, площею 4, 3 кв.м.

-коридору, площею 6, 4 кв.м.

1.5.Горищем кожен із співвласників користується над своєю частиною будівель, та

крім того, ОСОБА_1 влаштовує окремий вхід на горищний простір

1.6.В користування ОСОБА_10 на 1/5 частину (квартира № 1) виділити

земельну ділянку площею 178 кв.м., у тому числі:

-1/2 площі земельної ділянки спільного користування4 кв.м. (8/2)

-земельну ділянку в особисте користування174 кв.м.

Зобовязати територіальне управління Державної судової адміністрації в Полтавській області перерахувати з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Полтавській області ( які були внесені на депозитний рахунок відповідно до квитанції 1Р26262 від 26.04.2016 року ОСОБА_1П.) кошти в сумі 12 (дванадцять) грн. на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, тобто по 3 (три) грн. кожному, компенсацію різниці вартості частки житла.

Стягнути зОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, в рівних частках на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 ( чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. тобто по 162 (сто шістдесят дві) грн. 40 коп. з кожного, в відшкодуванні судових витрат на правову допомогу та витрат повязаних з проведенням судової експертизи - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлено 26.05.2016 року.

Суддя