Справа № 343/581/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1396/2016
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Максюти І.О., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю: представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, - за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Долинського районного суду від 20 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2016 року ОСОБА_6 - опікун ОСОБА_7 звернулась в суд з вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8, внаслідок чого його дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати якої померла в 2006 році, залишилась сиротою. На час смерті батька його дочка ОСОБА_7 постійно проживала з ним та відповідно до чинного законодавства є спадкоємцем першої черги за законом і фактично вступила в користування спадковим майном. Крім неї, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори також звернулась дружина померлого ОСОБА_2 Відповідач з 2012 року припинила спілкування з спадкодавцем, який через тяжку хворобу і стан здоров'я потребував постійного піклування, не міг самостійно ходити та перебував у безпорадному стані, що є підставою для усунення від спадкування. Позивач просила усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_8, скасувавши видане в.о. державного нотаріуса Долинської міської державної нотаріальної контори Дуткевич О.Я. свідоцтво про спадщину за законом від 26.02.2016 року, зареєстроване в реєстрі за номером № 91, спадкова справа № 270/2014, в частині що стосується ОСОБА_2

Рішенням Долинського районного суду від 20.05.2016 року позов задоволено. Усунуто ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_8, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3, скасувавши видане в.о. державного нотаріуса Долинської міської державної нотаріальної контори Дуткевич О.Я. свідоцтво про спадщину за законом від 26.02.2016 року, зареєстроване в реєстрі за номером № 91, спадкова справа № 270/2014, в частині що стосується ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 551,20 грн. сплаченого нею судового збору та 1000,00 грн. витрат за надання їй правової допомоги згідно з квитанцією адвоката ОСОБА_5

Не погодившись з рішенням суду, вважаючи, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим є незаконним та необґрунтованим, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вказує, що з спадкодавцем ОСОБА_2 проживала з часу укладення шлюбу в 2009 року до липня 2013 року, коли остання поїхала на роботу до Італії. Перебуваючи закордоном відповідач часто пересилала кошти та посилки. Після того як відповідач поїхала в квартирі з ОСОБА_8 почав проживати його товариш ОСОБА_10, який у зв'язку з сімейними обставинами не мав житла, та при необхідності допомагав спадкодавцю. При ухваленні рішення, судом не надано оцінки доказам відповідача, про те, що вона зі згоди ОСОБА_8, перебуваючи закордоном, не мала можливості надавати фізичну допомогу, проте надавала матеріальну допомогу, що також підтвердили свідки. Крім того, ОСОБА_8 мав велику пенсію, а тому матеріальної допомоги не потребував, що спростовує твердження позивача про скрутне матеріальне становище спадкодавця. Крім того, не доведено, що ОСОБА_8 потребував допомоги саме від ОСОБА_2, з врахуванням перебування останньої закордоном та того, що така допомога надавалась ОСОБА_10 Не доведено також факт перебування спадкодавця протягом тривалого часу у безпорадному стані, оскільки в справі немає жодного документу чи висновку медичного закладу, що б це підтверджував. За таких доводів представник ОСОБА_2 просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 умисно ухилилася від надання допомоги своєму чоловікові спадкодавцеві ОСОБА_8, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані і це ухилення пов'язане з її винною поведінкою, тому що вона усвідомлювала свій обов'язок, як дружини, надавати таку допомогу, мала можливість його виконувати, але не вчиняла для цього жодних дій, виїхавши за кордон та жодного разу не провідавши хворого чоловіка.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми Закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

При цьому під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини.

За змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні таких обставин як встановлення факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи, доведеності цих фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, що належала йому у відповідності до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з рішенням виконкому Долинської міської ради № 90 від 24.02.2005 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 87.

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 91, спадкова справа № 270/2014 (а.с. 10), спадкоємцями майна померлого спадкодавця ОСОБА_8 в рівних частках є його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_6, яка є опікуном ОСОБА_7, посилалась на те, що у зв'язку із станом здоров'я спадкодавець ОСОБА_8 потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, однак відповідач свідомо ухилялась від своїх обов'язків щодо догляду за чоловіком, оскільки з 2012 року перебувала закордоном.

Як передбачено ст. ст. 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Однак, на обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не доведено факту перебування ОСОБА_8 в безпорадному стані через похилий вік чи тяжку хворобу, факту потреби спадкодавця в отриманні такої допомоги від дружини.

Відповідач підтвердила, що в липні 2013 року поїхала на сезонні роботи до Італії.

Судом встановлено та вбачається з відповідей Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_8 отримував високу пенсію, а свідки підтвердили, що додаткової матеріальної допомоги він не потребував.

Як вбачається з медичної картки ОСОБА_8 з важкою хворобою він госпіталізований в Коломийську ЦРЛ 15.07.2014 року, а помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Також спадкодавець знаходився на стаціонарному лікуванні з 21.12.2013 по 31.12.2013 року з діагнозом алкогольна інтоксикація. З даного не випливає факт безпорадності ОСОБА_8 протягом тривалого часу, інших письмових доказів, які б підтвердили важку хворобу та необхідність надання допомоги спадкодавцю позивачем не надано.

Не доведено будь-якими належними та допустимими доказами того факту, що спадкодавець звертався до відповідача з проханням надати допомогу, а також його бажання розірвати шлюб, оскільки довіреність на представлення інтересів видана ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_11 достовірно такі наміри не підтверджує.

В акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_8, складеним 09.10.2013 року комісією в складі представника Служби у справах дітей Долинської РДА Івано-Франківської області та оперуповноваженого Долинського РВ УМВС (а.с. 11) зазначено, що ОСОБА_8 в зв'язку з хоробою не може здійснювати догляду за своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_7. Проте, в акті не вказана ні діагноз, ні тривалість хвороби, а тому даний доказ безпорадності спадкодавця суд сприймає критично.

Доводи свідків теж не є виключним доказом безпорадності ОСОБА_8, оскільки виходячи з вимог ст. ст. 57 ЦПК України пояснення свідків не є єдиним джерелом доказів, і оцінюються за правилами ст.212 ЦПК України у сукупності з іншими здобутими та наданими доказами.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції на порушення статей 212, 214 ЦПК України на зазначені вимоги закону уваги не звернув, не встановив, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; у достатньому обсязі не визначився щодо характеру спірних правовідносин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відтак, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права рішення, що призвело до неправильного вирішення справи, не може залишатися в силі і підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Долинського районного суду від 20 травня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Я.Д. Горблянський

І.О. Максюта

В.Д. Фединяк