Справа № 520/2867/16-ц
Провадження № 2/520/2482/16
06.06.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Реви С.В.,
при секретарі Месропянцева О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, суд, -
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням 7/50 часток будинку №4 по вул. Арбузній в м. Одесі, визначити порядок виконання рішення та судові витрати покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є опікуном ОСОБА_1 ОСОБА_1 є власником 7/50 часток будинку №4 по вул. Арбузній в м. Одесі. ОСОБА_3 07.11.2007 року була зареєстрована за вказаною адресою, однак з 2014 року покинула це помешкання та більше не зявлялась. ОСОБА_2 стверджує, що його батько бажає зняти відповідача з реєстрації.
Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Інші учасники у судове засідання не зявились, причини неявки суд не повідомили.
Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Положеннями ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання (ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
ОСОБА_5 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Посвідчення №801 від 08.12.2015 року ОСОБА_2 є опікуном ОСОБА_1
ОСОБА_1 є власником 7/50 часток будинку №4 по вул. Арбузній в м. Одесі на підставі договору дарування від 23.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6.
ОСОБА_5 № 05/1702 від 17.02.2016 року, виданого СОН «10 ст. Великого Фонтану» ОСОБА_3 07.11.2007 року була зареєстрована за вказаною адресою, однак з 2014 року покинула це помешкання. З того часу відповідач за вказаною адресою не зявлявся.
Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратив право користування житловим приміщенням.
ОСОБА_5 ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати на користь ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 у розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-225 ЦПК України, на підставі ст.ст. 29, 386, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 3, 6, 7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -
Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № 4 по вулиці Арбузна у місті Одесі.
Це рішення є підставою для зняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області в загальному порядку шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів.
Суддя Рева С. В.