АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №653 /1528/15-ц Головуючий в І інстанції Крапівіна О.П. Провадження №22-ц/791/1500/16 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 представника ОСОБА_6 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07.02.2015 року о 2100 год. ОСОБА_7, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем «Опель Вектра» державний номер НОМЕР_2, що належить позивачу.

В результаті ДТП належний йому автомобіль був пошкоджений, на його відновлення необхідні грошові кошти у сумі 20 000 грн. які він просив стягнути солідарно з ОСОБА_7 та власника автомобіля ОСОБА_8

Незаконними діями відповідача йому також було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінив у 10 000 грн. та просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Генічеського районного суду від 26.04.2016 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 13 243,18 грн. моральну шкоду у сумі 1 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати, а саме судовий збір у сумі 243,60 грн., витрати на експертизу у сумі 1 382,40 грн., всього 1 626 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_6 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду, обставинам справи, просив його скасувати і ухвалити нове, яким матеріальну шкоду стягнути з ОСОБА_8, а моральну з ОСОБА_7

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 07 лютого 2015 року о2100 год. ОСОБА_7 в м.Генічеську по вул..Лободи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем «Опель Вектра» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6

В результаті ДТП належний позивачу автомобіль пошкоджений та потребує ремонту.

Постановою Генічеського районного суду від 02.03.2015 року ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.ст.130,124, 122-4 КпАП України.

За загальним правилом ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки згідно з ч.2ст.1187 ЦК України, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оскільки транспортним засобом відповідач ОСОБА_7 у період здійснення ДТП володів на законній підставі, а саме на підставі доручення, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо особи, яка має відповідати за заподіяну потерпілому матеріальну і моральну шкоду.

Вказане узгодження з розясненнями, даними у пунктах 4,6 постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Отже доводи апеляційної скарги про відповідальність власника транспортного засобу за заподіяну не ним матеріальну шкоду є безпідставними та необґрунтованими і тому не можуть бути прийняти до уваги апеляційним судом.

За змістом апеляційної скарги, визначений судом першої інстанції розмір заподіяної матеріальної і моральної шкоди, представником ОСОБА_6 не оскаржується і , відповідно, колегією суддів не перевірявся.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині не стягнення або не в повній мірі стягнутих судових витрат, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом судової справи, зокрема, належать витрати на правову допомогу; витрати, повязані із проведенням судових експертиз; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

У ч.1 ст.84 ЦПК визначено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

У абзаці 3 пункту 47 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року №5076 VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Представник ОСОБА_6 представляв його інтереси на підставі довіреності, однак доказів того, що ОСОБА_5 є адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права матеріали справи не містять, не надав він їх і після оголошення апеляційним судом перерви.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції підставно не стягнув на користь позивача витрати на правову допомогу через недоведеність юридичного статусу представника.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем та відомим суду місцем перебування, тому про день слухання справи він був повідомлений через пресу.

Оплата такого повідомлення підтверджена документально, розмір її складає 132 грн. (а.с.101), а тому безпідставно вказані витрати не стягнуті на користь позивача.

Стягуючи з відповідача на користь ОСОБА_6 витрати, повязані з проведенням судової експертизи частково у сумі 1382,40 грн., суд обґрунтував своє рішення тим, що такий розмір є пропорційним до задоволених вимог.

Судова автотоварознавча експертиза призначалася судом для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля, який належить ОСОБА_6 та загальної суми завданої шкоди.

За висновком №7 від 29.02.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель Вектра» становить 18 910,49 грн., а вартість матеріального збитку 13 243,18 грн.

Всю суму заподіяних збитків у сумі 13 243,18 грн. судом стягнуто на користь позивача, відтак стягненню підлягає вся сума, сплачена ОСОБА_6 за проведення експертизи у сумі 2 764,80 грн. і відповідно рішення і цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 представника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрат на експертизу у сумі 1 382,40 грн. змінити, збільшивши вказану суму до 2 764,80 грн.

Це ж рішення суду в частині відмови у стягненні на користь ОСОБА_6 судових витрат, понесених у звязку з оголошенням у пресі скасувати і ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрати на оголошення у пресі в сумі 132 грн.

Це ж рішення суду в частині визначення загальної суми судових витрат змінити, збільшивши її з 1 626 грн. до 3 140,40 грн.

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук