30.05.2016 227/1173/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2016 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Хоменко Д.Є.
секретаря Малашко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби міськрайонного управління юстиції у Донецькій області та Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради, про встановлення факту народження дитини, -
У березні 2016 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження його дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у м.Макіївка, Донецької області. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 в Перинатальному центрі м.Макіївки Донецької області народила дитину, яку назвали ОСОБА_3. В березні 2016р. заявник звернувся до відділу ДРАЦС по м.Добропіллю з заявою про реєстрацію дитини і надав медичне свідоцтво про народження дитини, яке було видане в Перинатальному центрі м.Макіївки Донецької області. В реєстрації народження було відмовлено, в зв'язку з тим, що надані документу не відповідають формі визначеній МОЗ України. Із зазначених причин заявник змушений звернутися до суду для встановлення факту народження його дитини. У зв'язку з викладеним, просить суд встановити факт народження його дитини.
Заявник у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити та надав заяву в подальшому розгляд справи здійснювати у його відсутність.
Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його присутності.
Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх присутності, рішення винести на розсуд суду.
Зважаючи на викладене, керуючись ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд, вважає за можливе, розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справі, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, судом встановлено наступне.
Між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, було укладено шлюб 19 серпня 2006 року, про що складено відповідний актовий запис №1100 міським відділом РАЦС Макіївського МУЮ Донецької області та видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 від 19.08.2006 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, змінила прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2».
Листом №381/3.2-25 від 17.03.2016 року відділом ДРАЦС по м.Добропіллю було повідомлено про неможливість реєстрації народження дитини у зв'язку із недійсністю наявних у заявника медичних документів про народження дитини, їх форма не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті».
До матеріалів справи долучено медичне свідоцтво про народження №163 від ІНФОРМАЦІЯ_2 форми №103/у затверджене наказом МЗ ДНР та обмінну карту на ОСОБА_2
Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка гр.ОСОБА_4 повідомив суду, що він є рідним братом заявника і бачив заявницю у період вагітності. Також зазначив, що був присутнім коли дружину заявника відвозили до пологового будинку народжувати. Від брата він дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в нього народився син, назвали - ОСОБА_3, вагою більше 4кг. 04.03.2016р. зустрічали дружину заявника разом з дитиною з пологового будинку у м.Макіївка. На даний період часу вони мешкають усі разом у м.Макіївка. Підтвердив, що на фото наданих заявником зображений його рідний брат з дружиною та їх дитиною.
Допитана в якості свідка гр.ОСОБА_5, пояснила, що вона приходиться заявнику матір'ю. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12:55 від шлюбу між її сином ОСОБА_1 та невісткою ОСОБА_2 народилась дитина, хлопчик вагою 4.200г., якого назвали ОСОБА_3. Зазначила, що була присутня коли дружину її сина відвозили до пологового будинку та зустрічали. На даний час вони сімє'ю так і проживають у АДРЕСА_2. Підтвердила, що на фото наданих заявником зображений її син, невістка та онук.
Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р.№ 1207-VII, з змінами від 09.10.2015р., (у редакції чинній на момент звернення заявника з заявою), будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Також, відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595, «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», місцевим державним адміністраціям було рекомендовано забезпечити до 01.12.2014р. переміщення бюджетних установ, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
У зв'язку з цим деякі лікувально-профілактичні заклади охорони здоров'я не здійснили переміщення, не змінили юридичної адреси та продовжили виконувати свої повноваження на тимчасово неконтрольованій території. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення медичного свідоцтва про народження закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населенні пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
За приписами ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (зі змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
За приписами ст.ст.57-60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Нормою ч.1 ст.235 ЦПК України, передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.
Аналізуючи вказані приписи законодавства суд приходить до висновку, що надане заявником медичне свідоцтво про народження №163 від ІНФОРМАЦІЯ_2, видане Перинатальним центром м.Макіївки МОЗ ДНР, обмінна карта ОСОБА_2 з пологового будинку, видані закладом охорони здоров'я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, тому вони є недійсними і не створюють правових наслідків.
Між тим, судом встановлено, окрім інших доказів, також з пояснень свідків гр.ОСОБА_4 та гр.ОСОБА_5, а також фотографій із зображенням новонародженої дитини та заявників, про наявність факту народження громадянкою України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м.Макіївка, дитини чоловічої статі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у м. Макіївка, Донецької області, Україна.
На підставі ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та керуючись ст.ст.10,11,57- 60, 212-215, 257-1 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби міськрайонного управління юстиції у Донецькій області та Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради, про встановлення факту народження дитини, - задовольнити.
Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м.Макіївка, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Макіївка, Донецької області, Україна, дитини чоловічої статі - ОСОБА_3.
У порядку ст.257-1 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню.
Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя Д.Є.Хоменко