ун. № 759/1495/16-ц
пр. № 2/759/2142/16
09 червня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва
в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.
при секретарі Євфіменко К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити нікчемність попереднього договору купівлі-продажу квартири, стягнути з відповідачки кошти в сумі 35 055грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 13.12.2015 року між ним та відповідачкою був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого до 28.12.2015р. відповідачка зобов'язалась продати, а він - придбати квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір ними нотаріально посвідчений не був, тобто є нікчемним, проте на його виконання ним були сплачені кошти, які він просить стягнути з відповідачки, застосувавши наслідки нікчемного правочину.
Відповідачка в судове засідання не з'явилась повторно, про день слухання справи повідомлялась належним чином за адресою реєстрації відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність згідно ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, 13 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений попередній договір купівлі-продажу, відповідно до якого в майбутньому сторони зобов'язались укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 /ас 5-6/.
Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Згідно ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Підписаний сторонами договір нотаріально посвідчений не був, однак на його виконання позивачем були сплачені грошові кошти.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
За таких обставин, підписаний сторонами договір є недійсним (нікчемним), оскільки не було дотримано вимог щодо його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Згідно п. 5 постанови Пленуму Вищого Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ст.. 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
Оскільки укладений між сторонами правочин - попередній договір купівлі-продажу квартири є нікчемним, проте на його виконання позивачем були сплачені грошові кошти в розмірі 35 055грн., тому відповідно ст. 216 ЦК України підлягають застосуванню наслідки недійсності нікчемного правочину та стягненню з відповідачки на користь позивача зазначені кошти.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Не підлягає задоволенню вимога позивача про встановлення нікчемності попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13.12.2015р., оскільки нікчемність такого договору передбачена ст. 220 ЦК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 215, 216, 220, 635, 657 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 35 055грн., судові витрати в розмірі 551,20грн., а всього підлягає стягненню 35 606грн. 20коп.
В решті позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя