Справа № 462/2155/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить зобовязати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 зняти заборону відчуження належної їй квартири № 42 в будинку №3 «б», що знаходиться у м. Львові на вул. ОСОБА_3 Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2006 року між позивачем та ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» було укладено договір кредиту № 57292/1 на суму 30.000 доларів США, строком до 24.10.2007 року. На забезпечення виконання кредитного зобовязання, між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира № 42 на вул. ОСОБА_3, 3 «б» у м. Львові. На підставі наведеного, приватним нотаріусом було накладено заборону відчуження на предмет іпотеки. Позивач свої зобовязання по кредитному договору виконала в повному обсязі, сплатила останній платіж 24.05.2007р., однак, у звязку з юридичною необізнаністю, не отримала в банку довідку про повний розрахунок по вказаному кредитному договору №57292/1. Відтак, нотаріусом не було знято заборону на відчуження майна. В звязку з тим, що на даний час ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» ліквідовано, позивач звернулася до голови правління Національного банку України із заявою про надання підтвердження повного погашення кредиту, однак отримала відповідь про те, що такі документи на зберігання до архіву Національного банку України не передавались. В подальшому позивач звернулась до відповідача про зняття заборони належної їй квартири, проте, отримала відмову. В звязку з чим змушена звернутись до суду за захистом свого права. Просить позовні вимоги задовольнити.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника, які в судове засідання не зявилися, представник позивача подала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила проводити розгляд справи за її відсутності, відповідача, який в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій надав пояснення щодо позову, вказав, що відповідно до вимог чинного законодавства України у випадку неможливості отримання ОСОБА_1 повідомлення погашення позики /кредиту/ від іпотекодержателя /або його правонаступника/, нотаріус може зняти заборону відчуження нерухомого майна за рішенням суду, у випадку встановлення факту погашення позики /кредиту/ та припинення іпотеки. Просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що 25.10.2006 року між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» укладено договір № 57292/1 про надання кредиту на поточні потреби. Згідно умов даного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 30 000 доларів США, кінцева дата повернення кредиту 24.10.2007 р./а.с.15-16/

Крім цього, для забезпечення виконання вимог за кредитним договором №57292/1, між тими самими сторонами 25.10.2006 р. укладено договір іпотеки, предметом якого є належна іпотекодавцю /ОСОБА_1В./ квартира №42 на вул. ОСОБА_3, 3 «б» у м. Львові. Даний договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та, на відчуження предмету іпотеки накладено заборону./а.с.12-14/.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи копій квитанцій про здійснення оплати по кредитному договору №57292/1 від 25.10.2006 р., позивач ОСОБА_1 повністю погасила заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 30 000 доларів США та сплатила відсотки по кредиту/а.с.32-41/.

Із змісту відповіді заступника директора департаменту начальника управління нагляду за великими банками Департаменту банківського нагляду Національного банку України від 14.03.2016 р. вбачається, що документи про повний розрахунок по кредитному договору №57292/1 від 25.10.2006р., проведений ОСОБА_1 на користь ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер», Управлінням Національного банку України у Львівській області на зберігання до архіву Національного банку України не передавалися. На даний час завершено ліквідацію ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» /а.с.17/.

Згідно відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_2 від 12.04.2016 р. №320/01-16 на лист ОСОБА_1 про зняття заборони на відчуження квартири № 42 на вул. ОСОБА_3, 3 «б» у м. Львові, така може бути знята нотаріусом за наявності повідомлення від іпотекодержателя про припинення договору іпотеки, у разі неможливості отримання такого, - за рішенням суду./а.с.4/.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор /заставодержатель/ має право у разі невиконання боржником /заставодавцем/ зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом /право застави/.

Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до вимог ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Зі змісту положень ст. 593 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що право застави /іпотеки/ припиняється, в тому числі, у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою.

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики /кредиту/,повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Підпунктом 5.1 пункту 5 глави 15 наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики, про припинення /розірвання, визнання недійсним/ договору застави іпотеки.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зважаючи на те, що зобовязання ОСОБА_1 за кредитним договором від 25.10.2016р. перед ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» виконане, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для обтяження нерухомого майна, належного позивачу.

Враховуючи наведене, беручи до уваги повне виконання позивачем ОСОБА_1 зобовязання по кредитному договору №57292/1 від 25.10.2006 р., суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 4, 10, 11,60, 209, 212-215, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.321, 391, 572, 575, 593, 599 ЦК України, ст.3, 17 Закону України «Про іпотеку», ст.74 Закону України «Про нотаріат», суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобовязати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 зняти заборону відчуження належної ОСОБА_1 квартири № 42 в будинку № 3 «б» /три «б»/, що знаходиться в місті Львові на вулиці ОСОБА_3

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський