Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5199/15-ц
Провадження №: 2/332/115/16
11 березня 2016 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Мєркулової Л.О.,
при секретарі - Попазовій Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ УкрСиббанк, ТОВ ВТФ РІЦ про визнання договору поруки припиненим, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ТОВ ВТФ РІЦ про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що 30 жовтня 2009 року між ним та АКІБ «Укрсиббанк» було укладено договір поруки №240911, на забезпечення виконання ТОВ ВТФ РІЦ, позичальником, своїх обовязків за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що договір поруки є припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України.
Крім того, позивач наголошує на тому, що у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. А таке право на дострокове погашення кредиту виникло у Банку з березня 2014 року, однак на момент пред'явлення вимоги до поручителя вже сплинуло більш ніж шість місяців.
Позивач у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ПАТ УкрСиббанк, ТОВ ВТФ РІЦв судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, поважність причин неявки до суду не повідомили.
Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ОСОБА_2підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 20 грудня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «ВТФ РІЦ» укладений кредитний договір, за умовами якого ТОВ «ВТФ РІЦ» отримав кредит у розмірі 209000,00 швейцарських франків зі сплатою 8,49 % річних.
На забезпечення виконання кредитного зобов'язання 30 жовтня 2009 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №240911.
Статтею 553 ЦК України передбачено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення боржником зобов'язання. Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання.
За змістом зазначених норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, але є самостійним суб'єктом у відносинах з кредитором.
Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення боржником зобов'язання.
У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
За змістом зазначених норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, але є самостійним суб'єктом у відносинах з кредитором.
Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор впродовж шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Частиною 1 ст. 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.
Проте, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).
З договору поруки від 30 жовтня 2009 року, укладеному між сторонами, вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржниками або поручителем своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Із роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вбачається, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.
Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
Отже, у банка настає право вимоги від позичальника виконання основного зобов'язання не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів.
Судом встановлено, що позичальник ТОВ «ВТФ РІЦ» з березня 2014 року перестав виконувати умови кредитного договору та проводити оплату поточних щомісячних платежів, проте банк протягом шести місяців вимоги до боржників не направив, позову до суду не пред'явив.
Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.
Відтак, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.
Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.
Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 8 жовтня 2014 року № 6-128цс14, від 29 січня 2014 року № 6-155цс13, від 20 квітня 2016 року № 6-2662 цс 15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
Банк протягом шести місяців вимоги до поручителя не направив, позову до суду не пред'явив, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.
Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 29 січня 2014 року у справі № 6-155цс13.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір поруки є припиненим, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 224-229 ЦПК України, ст..ст. 251, 252 254, 509, 559, 598 ЦК Украині суд-
Позов ОСОБА_1 до ПАТ УкрСиббанк, ТОВ ВТФ РІЦ про визнання договору поруки припиненим - задовольнити.
Визнати договір поруки від 30 жовтня 2009 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 - припиненим.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії
Рішення набирає законної чинності після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо скаргу було подано, але рішення не скасовано, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.О.Мєркулова