Справа № 354/795/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1075/2016
Головуючий у 1 інстанції Марчак Ю. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А., секретар Яковин М.Я.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 про позбавлення права користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації місця проживання та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Яремчанського міського суду від 06 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

в листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з первісним позовом, посилаючись на те, що у його будинку зареєстровані ОСОБА_4- колишня невістка та онук - ОСОБА_5, які з 2013 року в будинку не проживають без поважних причин, тому просив позбавити відповідачів права на користування житловим приміщенням в будинку № 10 по вул. Кармелюка в м. Яремче та зняти їх з реєстрації місця проживання в цьому житлі.

В січні 2016 року ОСОБА_5 звернувся із зустрічним позовом, мотивуючи його тим, що він прописаний та проживав у вказаному будинку разом з батьками ОСОБА_7, ОСОБА_4 Через зловживання батька алкогольними напоями проживати з ним в одному помешканні стало неможливим, тому він з мамою змушені були переселитись до збудованої ними тимчасової споруди. Після смерті батька дід ОСОБА_3 не пускає його до будинку, не дає йому ключів. Оскільки причини його відсутності є поважними, просив заборонити ОСОБА_3 чинити йому перешкоди у користуванні житловим будинком № 10 по вул. Кармелюка в м. Яремче та зобовязати позивача передати йому ключі від дверей цього будинку і вселити його у вказане житлове приміщення.

Рішенням Яремчанського міського суду від 06 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 про позбавлення права користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації місця проживання відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Заборонено ОСОБА_3 чинити ОСОБА_5 перешкоди у користуванні житловим будинком № 10 по вул. Кармелюка в м. Яремче. Зобовязано ОСОБА_3 передати ОСОБА_5 ключі від вхідних і міжкімнатних дверей та підсобних приміщень житлового будинку № 10 по вул. Кармелюка в м. Яремче. Вселено ОСОБА_5 у житловий будинок № 10 по вул. Кармелюка в м. Яремче.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що є власником вказаного жилого приміщення. Суд не врахував, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником. Відповідачі не зверталися до суду із вимогою про продовження строку збереження жилого приміщення за ними, а самовільно покинули жиле приміщення у 2013 році. Суд не врахував, що після смерті батька та чоловіка відповідачі мали можливість повернутися до житла, однак створили нову сімю, не ведуть з ним спільного господарства, не мають взаємних прав та обовязків, не повязані спільним побутом. Не врахував суд і те, що факт реєстрації проживання в житловому приміщенні не може бути підставою для примусового вселення до нього. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав. ОСОБА_4, ОСОБА_5, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові. Третя особа ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 проживає та згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 05.02.1970 є власником житлового будинку № 10 по вул. Кармелюка в м. Яремче. В цьому будинку прописані ОСОБА_4 - невістка, ОСОБА_5- онук та ОСОБА_6- дружина.

ОСОБА_7 (батько ОСОБА_5В.) помер 03 грудня 2014 року.

Факт проживання відповідачів однією сімєю з позивачем стверджується показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Відмовляючи в позові ОСОБА_3 та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 з 1995 року до середини 2013 року проживали в житловому будинку № 10 по вул. Кармелюка в м. Яремче, який надали їм для проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6, безстроково та безоплатно. Відповідачі проживали з позивачем та ОСОБА_7 однією сімєю та вели з ними спільне господарство.

Давши належну оцінку поясненням сторін та свідків, суд дійшов обґрунтованого висновку, що через пияцтво та антигромадську поведінку ОСОБА_7, його син ОСОБА_5 дружина ОСОБА_4 із 2013 року не проживали у спірному житловому будинку з поважної причини, а після смерті ОСОБА_7 відповідачі не мали можливості вселитись у займане житлове приміщення у звязку з чиненням їм перешкод зі сторони позивача та його дружини. Під час розгляду справи сторони визнали, що відповідачі проживають у тимчасовому приміщенні, зведеному на громадській земельній ділянці.

З огляду на встановлені обставини суд першої інстанції визнав поважними причини не проживання відповідачів у спірному житловому будинку та чинення позивачем ОСОБА_5 перешкод у його користуванні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання відповідачів такими, що втратив право користування належним йому житловим будинком, виходив із того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з поважних причин не проживають у спірному будинку через негідну поведінку сина позивача ОСОБА_7, а після його смерті у звязку з чиненням перешкод власником житла ОСОБА_3

Указаного висновку суд дійшов на підставі досліджених у судовому засіданні доказів. Так, третя особа ОСОБА_6 в суді першої інстанції не заперечувала тієї обставини, що її син ОСОБА_7 вживав спиртні напої і на цьому ґрунті створював у сімї сварки, бійки, що призвело до того, що відповідачі в 2013 році залишили займане житло. Вона з чоловіком не бажає, щоб невістка і внук повернулись і поселились у їх будинку на тих самих умовах, на яких проживали раніше, тому не погоджуються допустити відповідачів до житла.

Відповідач ОСОБА_5 пояснив суду, що він неодноразово намагався потрапити до будинку позивача, в якому він зареєстрований, однак дідо з бабою відмовляються впустити його до місця проживання, будинок закритий на ключ. Таким чином, пояснення відповідача про те, що він із поважних причин не мешкав у спірному будинку через те, що йому чинилися перешкоди, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Також, як правильно зазначив суд першої інстанції, факт вчинення перешкод відповідачам у користуванні будинком № 10 по вул. Кармелюка в м. Яремче підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

З огляду на вище наведене, висновки суду про те, що відповідачі з середини 2013 року з поважних причин не проживали у вказаному житловому будинку, а також про порушення права ОСОБА_5 на проживання в спірному будинку, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову є законним, а наведені в апеляційній скарзі доводи не обґрунтованими. При цьому, судом всебічно, повно й обєктивно зясовано обставини справи та надана їм належна оцінка.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Яремчанського міського суду від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_12