Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини,-

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому зазначив, що з 2004 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 18.03.2005 року від шлюбу у нього з відповідачем народився син ОСОБА_4. 13.11.2013 року за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області шлюб з відповідачкою був розірваний. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матірю (відповідачем у справі). Фактично з часу розлучення між ним та відповідачем почалися непорозуміння щодо його прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні. Останньою створювалися штучні перешкоди стосовно його вільного та нормального спілкування з сином. Мирним шляхом вирішити даний спір з відповідачем призводить лише до конфліктів. Зазначив, що його права, як батька дитини на особисте спілкування та вільне побачення з сином порушується відповідачем, оскільки шляхом переговорів вони не можуть встановити певний графік та тривалість його побачень з сином. За таких обставин просив суд встановити спосіб його участі у вихованні сина та встановити наступний графік особистих побачень з ним: побачення два рази на тиждень: в середу з 18-30 години до 21-00 години, з 19-00 години пятниці до 20-00 години суботи за місцем його проживання; спільний відпочинок: 14 днів літніх канікул та 7 днів зимових канікул; необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; у разі якщо святкові дні припадають на день його побачення з сином або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з ним; в день побачення з чином, він має право забирати сина з дому/школи особисто. Також просив зобовязати ОСОБА_2 за два дні до дня його зустрічі з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив суду, що з 2004 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який був розірваний за рішенням суду 13.11.2013 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення син залишився проживати разом з матірю, та він проживає окремо від дитини. Практично з часу розлучення відповідачкою створюються штучні перешкоди його вільного спілкування з сином, а з квітня 2015 року він взагалі втратив таку можливість. Відповідач категорично заперечує проти його особистого спілкування без її згоди. Вони намагалися домовлятися про час, в який він буде мати можливість особистого спілкування з сином проте, траплялися випадки коли відповідач змінювала своє рішення та зазначала, що на цей день у неї змінилися плани та син буде з нею. Зазначив, що у нього є особисте житло, в якому до розлучення вони всі разом проживали; всі необхідні умови для проживання сина є.

Відповідач позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що дійсно вона перебувала у шлюбі з відповідачем від якого мають спільну дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з позивачем розірваний у 2013 році та вони проживають окремо. Син проживає разом з нею. Пояснила суду, що жодних перешкод у спілкуванні з сином вона позивачу не створює. Позивач систематично відвідував дитину, відводив її до дому, мав можливість особистого спілкування з ним. Зазначила, що єдина вимога , яку вона предявляє позивачу, аби він ставив її до відома де перебуває син, але цього останній робити категорично не хоче. Також пояснила, що сину за станом здоровя потрібна особлива дієта, яку позивач не дотримується. Вважає, що вказаний позов обґрунтований лише особистою помстою відповідача, повязаною з тим, що при розгляді позову про розділ спільного майна за рішенням суду їй був присуджений автомобіль. Після цього позивач взагалі перестав спілкуватися з нею. На наступні судові засідання відповідач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності.

Представник третьої особи надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. При вирішенні справи покладалася на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 21.12.2004 року. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказане підтверджено дослідженими в судовому засіданні свідоцтвами про реєстрацію шлюбу та свідоцтва про народження дитини.

На даний час шлюб між сторонами розірвано, та син проживає разом з матірю. Вказана обставина була визнана сторонами та не оспорювалася в судовому засідання.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Стаття 142 СК України встановлює рівність прав та обов'язків дітей щодо батьків, а саме - діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Стаття 157 СК України передбачає, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини»).

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них. вік дитини. стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами».

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я га інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно частини 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 15 Закону України від 26.04.2001 року №2402-111 «Про охорону дитинства» передбачено право дитини як на проживання, так і на спілкування з батьками: дитина, яка проживає окремо від батьків або від одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків й прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь в її вихованні й мають право спілкування з дитиною, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджає нормальному вихованню дитини.

Отже з встановлених в судовому засіданні обставин та відповідно до пояснень сторін, вбачається, що позивач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю ОСОБА_2, відповідачем у справі. Як батько дитини останній має право брати участь у її вихованні та на вільне особисте спілкування з нею.

Між сторонами виникають спори з приводу особистого спілкування позивача з сином щодо часу та періодичності такого спілкування, можливості проведення спільного відпочинку.

Згідно частини 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, в тому числі й щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, участь органу опіки та піклування є обов'язковою.

На виконання приписів ч.4 ст.19 СК України органом опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради був наданий висновок, щодо розвязання спору між сторонами стосовно участі у вихованні одного з батьків. Згідно вказаного висновку, враховуючи позашкільну зайнятість малолітньої дитини ОСОБА_4, з урахуванням наданих пояснень кожного з батьків, визнано за доцільним встановити наступні способи участі позивача у вихованні дитини: щовівторка з 14-00 години до 20-00 години та щосуботи з 10.30 до 20.00 години з обовязковим попереднім повідомленням матері про місце побачення; у період зимових канікул протягом пяти днів та у період літніх канікул протягом чотирнадцяти днів для проведення спільного оздоровчого відпочинку батька з дитиною з обовязковим попереднім не менше ніж за 5 днів, повідомленням матері про місце відпочинку з зазначенням адреси, телефонного номеру, способу вибуття і прибуття з наданням належних документів, які будуть підтверджувати місце перебування дитини; у будні дні щоранку о 08-00 годині для доставляння дитини до навчального закладу; щотижня у понеділок, середу та пятницю о 18-00 годині для доставляння дитини додому за місцем проживання (АДРЕСА_1) після відвідування гуртків з обовязковим повідомленням матері про зустріч та фактичне перебування дитини поряд із батьком. Рекомендовано батькові дотримуватися режиму та рекомендацій щодо харчування дитини.

В судовому засіданні позивач в цілому не заперечував проти вказаного висновку, проте зазначив, що встановлення часу побачення у вівторок з 14-00 години є необґрунтованим, оскільки він працює та фізично не може зробити це, та просив встановити час побачення у вказаний день з 18-00 години. Також заперечив проти зобовязання його не менше ніж за 5 днів, повідомляти відповідача про місце відпочинку з зазначенням адреси, телефонного номеру, способу вибуття і прибуття з наданням належних документів, які будуть підтверджувати місце перебування дитини при спільному відпочину протягом зимових та літніх канікул, посилаючись на те, що надання таких документів може бути повязане з обєктивними складнощами, що фактично може бути причиною відмови відповідачки у наданні йому можливості проводити вказані дні в період канікул спільно з сином. В той же час зазначив, що він не заперечує проти повідомлення відповідачку про місце їх спільного відпочинку, у випадку виїзду за межі міста. Також просив суд задовольнити його вимоги щодо можливості особистого спілкування з сином щотижня в період з 19-00 години пятниці по 20-00 годину суботи з можливість ночівлі дитини у нього. Просив врахувати, що будинок в якому він проживає оскільки у ньому створені всі необхідні умови для цього. До того до розлучення вони всі разом проживали у цьому будинку та посилання органу опіки та піклування про те, що він боїться залишатися в цьому будинку на ніч є безпідставними.

Згідно долучених до матеріалів справи документів встановлено, що при вирішенні питання стосовно визначення порядку та способу участі у вихованні дитини до органу опіки та піклування були подані акти обстеження житлово-побутових умов сторін. Так згідно акту обстеження житло-побутових умов місце проживання позивача (м. Хмельницький, вул. Виноградна, 12) встановлено, що це є двоповерховий будинок з індивідуальним опаленням, водопостачанням та водовідведенням. Санітарний стан житла належний. Для проживання, розвитку та виховання дитини створені необхідні умови: в одній з кімнат є дитячі іграшки, стіл, компютер, в двох інших є спальні місця, де дитина може переночувати у батька.

Зважаючи на ці обставини, а також враховуючи, що дитина раніше проживала у вказаному будинку; бажає спілкуватися з батьком; суд вважає за можливе задовольнити вимоги батька та визначити йому систематичні побачення з сином за його місцем проживання з можливістю ночівлі сина в його помешканні, з урахуванням бажання дитини.

На підставі викладеного, враховуючи зайнятість дитини (відвідування ним школи, а також тричі на тиждень гуртків) суд вважає за можливе визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 у наступному порядку: щотижня за місцем проживання батька кожного вівторка з 18-00 години до 20-00 години, та щопятниці з 19-00 години до суботи 20-00 години, з обов'язковим відвідуванням сином позашкільних гуртків та з урахуванням бажання дитини; щороку влітку 14 календарних днів для спільного відпочинку та оздоровлення дитини; та 5 днів зимових канікул; святкові дні та дні народження дитини почергово з матір'ю та за попередньою домовленістю з нею; у будні дні щоранку о 8-00 годині для доставлення дитини до навчального закладу; щотижня у понеділок, середу о 18-00 годині для доставлення дитини додому за місцем її проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, після відвідування сином гуртків.

Щодо висновку органу опіки та піклування про необхідність встановлення обовязку батька не менше ніж за 5 днів, повідомленням матері про місце відпочинку з зазначенням адреси, телефонного номеру, способу вибуття і прибуття з наданням належних документів, які будуть підтверджувати місце перебування дитини при спільному відпочину протягом зимових та літніх канікул, як і вимог позивача про зобовязання відповідача за два дні до його зустрічі з сином надавати точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день після настання таких змін, суд вважає що покладення таких зобовязань не відповідає вимогам та принципам СК України та застосуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 10, 15, 214, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 у наступному порядку: щотижня за місцем проживання батька кожного вівторка з 18-00 години до 20-00 години, та щопятниці з 19-00 години до суботи 20-00 години, з обов'язковим відвідуванням сином позашкільних гуртків та з урахуванням бажання дитини; щороку влітку 14 календарних днів для спільного відпочинку та оздоровлення дитини; та 5 днів зимових канікул; святкові дні та дні народження дитини почергово з матір'ю та за попередньою домовленістю з нею; у будні дні щоранку о 8-00 годині для доставлення дитини до навчального закладу; щотижня у понеділок, середу о 18-00 годині для доставлення дитини додому за місцем її проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, після відвідування сином гуртків.

В решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: