Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2016 р. Справа153/213/16-ц

Категорія 47

Код суду: 231

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 заявила позов до відповідача ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В ході судового розгляду позивач уточнила та збільшила позовні вимоги, про що подала заяву вх..№2677 від 13.05.2016. Зазначила, що на підставі рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2013 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів за січень, вересень, жовтень, листопад 2015 року та січень 2016 року. Позивач посилається на те, що вона має право на стягнення із відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказані місяці. Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь 760 гривень неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за вказані місяці, а також стягнути із відповідача судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 11.06.2013 позовні вимоги підтримав. Зазначив, що на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області відповідач сплачує аліменти у твердій грошовій сумі по 500 гривень, щомісячно. Однак, аліменти не поступали стабільно. Загальна сума неустойки (пені) за січень, вересень, жовтень, листопад 2015 року та січень 2016 року складає 760 гривень. Просив позов задовольнити.

В ході судового розгляду відповідач ОСОБА_4, який брав участь у справі, позовні вимоги визнав. Пояснив, що у звязку зі складними обставинами в 2015 році не мав змоги вчасно платити аліменти. За деякі місяці вносив аліменти в наступні місяці.

Із показань свідка ОСОБА_6 встановлено, що вона працює державним виконавцем ВДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області, здійснює виконання виконавчого листа про стягнення аліментів із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 Вказала, що дійсно ОСОБА_4 допустив заборгованість по аліментах. Заборгованість за січень 2015 ОСОБА_4 сплатив у лютому 2015 - 500 гривень, заборгованість за серпень 2015 сплачена у жовтні 2015, заборгованість за листопад 2015 року сплачена у грудні 2015 року, заборгованість за січень 2016 була сплачена у лютому 2016. Також пояснила, що на підставі розпорядження державного виконавця видано розрахунок заборгованості по аліментах.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.09.2013 встановлено, що із ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Із копії виконавчого листа, виданого 09.10.2013 Ямпільським районним судом Вінницької області встановлено, що ОСОБА_2 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Із довідки, виданої, відділом ДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області вих..№168/3.43/4 від 09.02.2016 встановлено, що заборгованість по аліментних платежах станом на 04.02.2016 складає 1500 гривень за жовтень, листопада 2015, а також за січень 2016. Із копій виписок із картки «ПриватБанк», виданої на імя ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_2 на свій картковий рахунок отримувала кошти. Із довідки, виданої відділом ДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області вих..№4/4/343/4 від 04.04.2016 встановлено, що ОСОБА_4 не сплатив аліменти у вересні та листопаді 2015. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №40278091 вих.№3842/3-30/4 від 05.05.2016 встановлено, що станом на 01.05.2016 заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів становить 1500 гривень, аліменти не сплачені у січні, вересні, жовтні, листопаді 2015 року та січні 2016 року, у твердій грошовій сумі по 500 гривень.

Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.196 СК України позивач має право на стягнення із відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

При вирішенні питання про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд виходить із того, що відповідно до ст.196 ч.1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, розрахунок неустойки (пені) здійснюється шляхом множення суми заборгованості за один місяць на один відсоток та на кількість днів відповідного місяця поточного року 500 (тверда грошова сума аліментів) Х 1 % Х 30 (31) (кількість днів відповідного місяця).

За такими правилами здійснивши помісячний розрахунок пені, яка підлягає стягненню із відповідача за прострочення аліментів на утримання дитини за рішенням суду згідно із розрахунком заборгованості, встановлено, що розмір неустойки (пені) за прострочення аліментів на утримання дитини за: січень 2015 155 гривень, вересень 2015 150 гривень, жовтень 2015 - 155 гривень, листопад 2015 150 гривень та січень 2016 155 гривень. У межах заявлених позовних вимог сума 760 гривень підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Оскільки суду не надано жодного достовірного доказу про відсутність доходів відповідача, відповідач не надав доказів про наявність утриманців, стан здоровя, він є працездатним, а тому суд не має підстав в порядку ст.196 ч.2 СК України для зменшення розміру неустойки, що підлягає стягненню із нього.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.196 Сімейного Кодексу України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, оскільки позовні вимоги задоволено, суд в порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави присудити позивачу із відповідача понесені нею та документально підтверджені судові витрати у розмірі ставки, передбаченої п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, і на підставі ст.196 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 760 (сімсот шістдесят) гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за січень, вересень, жовтень, листопад 2015 року та січень 2016 року.

Стягнути із ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через Ямпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.Г.Любинецька-Онілова