У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, зобов'язання усунення перешкод у користуванні будинком, вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про виділ частини будинку в натурі, стягнення грошової компенсації, виділення у користування земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у 2013 році померла ОСОБА_6 попередній власник житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1. Після її смерті батько позивача - ОСОБА_7 та дядько - ОСОБА_5 успадкували майно у рівних частках. ОСОБА_7 подарував їй належну йому частину вищевказаного будинку.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 перешкоджає їй в користуванні зазначеним будинком, позивач просила виділити їй 1/2 частину житлового будинку у користування житлову кімнату "1-6" площею 15,7 кв.м, житлову кімнату "1- 7" площею 7,6 кв.м; виділити ОСОБА_5 1/2 частину житлового будинку у користування житлову кімнату "1-4" площею 8,3 кв.м, житлову кімнату "1-5" площею 9,8 кв.м. Всі інші приміщення будинку залишити у спільному користуванні. Виділити їй у користування частину земельної ділянки у будинку АДРЕСА_1, площею 594 кв.м із розташованими на ній господарськими будівлями і спорудами (II варіант порядку користування земельною ділянкою, додаток № 5 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6/8-15 від 16 липня 2015 року, зазначена синім кольором); Виділити ОСОБА_5 у користування частину земельної ділянки у будинку АДРЕСА_1, площею 594 кв.м із розташованими на ній господарськими будівлями і спорудами (II варіант порядку користування земельною ділянкою. Додаток № 5 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6/8-15 від 16 липня 2015 року, зазначена зеленим кольором. Встановити зону земельного сервітуту площею 2.8 кв.м на ділянці, переданій у користування ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 (II варіант порядку користування земельною ділянкою, додаток № 5 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6/8-15 від 16 липня 2015 року, зазначена штриховкою червоного кольору). Зобов'язати ОСОБА_5 не чинити їй перешкоди у користуванні будинком, господарськими будівлями і земельною ділянкою шляхом передання ключів від будинку, інших будівель і споруд, воріт домоволодіння. Вселити її до будинку АДРЕСА_1.

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом надання ОСОБА_4 ключів від будинку, інших будівель, споруд та воріт за адресою АДРЕСА_1.

Встановлено порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 наступним чином: виділено ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку у користування житлову кімнату "1-6" площею 15, 7 кв.м. та житлову кімнату "1-7" площею 7, 6 кв.м. (позначено синім кольором додаток №3 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 6/8-15); виділено ОСОБА_5 на 1/2 частину житлового будинку у користування житлову кімнату "1-4" площею 8,3 кв.м. та житлову кімнату "1-5" площею 9,8 кв.м. (позначено зеленим кольором додаток №3 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 6/8-15). Всі інші приміщення будинку залишено у спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (позначено червоним кольором додаток №3 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 6/8-15).

Встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1наступним чином: виділено ОСОБА_4 у користування частину земельної ділянки площею 594,5 кв.м. із розташованими на ній господарськими будівлями і спорудами (позначено синім кольором додаток № 6 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 6/8-15); виділено ОСОБА_5 у користування частину земельної ділянки площею 594,5 кв.м. із розташованими на ній господарськими будівлями і спорудами (позначено зеленим кольором додаток № 6 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 6/8-15).

Земельну ділянку площею 258 кв.м. залишено у спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (позначено червоним кольором додаток № 6 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 6/8-15). В решті позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постановлені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 та задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно з ст. ст. 88, 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України, правильно визначилися з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_4 та відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5

Висновок судів відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові від 3 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

А.О. Леванчук

А.В.Маляренко