АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4468/16 Справа № 183/7533/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
08 червня 2016 року м. Дніпро
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Романюк М.М.,

суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.

при секретарі Порубай М.Л

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Дружба" на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Дружба" про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року забезпечено позов ОСОБА_2, шляхом заборони ТОВ "Дружба" здійснювати будь-які польові роботи на земельній ділянці, що належить останній, до набрання законної сили судовим рішенням ухваленим за результатами розгляду даної справи.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права та просить суд апеляційної інстанції постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її заяви про забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Статтями 152, 151 ЦПК України, передбачено право суду за заявою осіб, які беруть участь у справі, вжиття заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, про що суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Тобто, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які

гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних

вимог, однак не можуть спричиняти негативних наслідків для будь-кого з учасників спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен враховувати роз`яснення, дані Верховним судом України в постанові Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, відповідно до п.4 якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Однак, всупереч зазначеним вище нормам закону, суд першої інстанції, застосовуючи захід забезпечення позову у вигляді заборони здійснювати будь-які польові роботи відповідачу на земельній ділянці належній ОСОБА_2, не перевірив чи були проведені відповідачем, на момент винесення ухвали, посівні роботи, оскільки метою укладання спірного договору оренди було здійснення сільськогосподарської діяльності на орендованій землі, у звязку з чим обраний захід забезпечення позову зробить неможливим збір врожаю, що в свою чергу призведе до суттєвих порушень прав відповідача визначених законодавством України.

Крім того, суд першої інстанції не пересвідчився у наявності реальної загрози невиконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище, судова колегія дійшла до висновку, що ухвала суду про забезпечення позову підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Дружба" задовольнити частково.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

ОСОБА_3