Провадження № 2/761/2456/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суд,-

ВСТАНОВИИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики і просила стягнути із вказаного відповідача на свою користь 11850,23 грн., що складається із: 56979,56 грн. ( ? від 113943, 24 грн. - еквівалента суми боргу 5006 доларів США по курсу станом на 11.11.2015 року із розрахунку 100 доларів США = 2276,1335 грн.), 3 % від простроченої суми 56979,56 грн. , що складає 1899,05 грн., а також збитки від інфляції за період з 30.08.2012 по 11.11.2015 в розмірі 42979,56 грн. Позов мотивований тим, що відповідач та третя особа, як подружжя, отримали від позивача строком до 30.08.2012 грошові кошти в розмірі 40000,00 грн., що в еквіваленті складало 5006 доларів США, що складає на час звернення до суду 113943, 24 грн. Оскільки добровільно відповідач грошові кошти не повернув, тим самим порушив умови договору позики, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. А оскільки умовами договору позики в разі несвоєчасного повернення грошових коштів передбачена сплата індексу інфляції та № річних, тому вона також просить їх стягнути із розрахунку ? частини основної суми боргу, оскільки в даному випадку позовні вимоги пред»явлені тільки до одного з боржників - відповідача ОСОБА_2

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі і просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього н надходило.

Третя особа просила задовольнити позов та підтримала свої раніше надані до суду письмові пояснення.

Вислухавши пояснення позивача і третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З урахуванням вимог п.3 ч.1 ст.208 ЦК України (правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу) договір позики на суму, вказану в договорі, необхідно укладати в письмовій формі, що в даному випадку і було виконано сторонами.

Також, за правилом ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Судом встановлено, що 10.11.2009 року між сторонами та третьою особою, було укладено договір позики за умовами якого позивач ОСОБА_1 позичила відповідачу ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_3 грошові кошти 40000,00 грн., що було еквівалентом 5006 доларам США для покупки автомобіля.

Також сторони погодили, що повернення зайнятої суми грошей повинно бути проведено до 30 черпня 2012 року і позичальники вправі повернути позику як рівними так і нерівними частками (п.п. 1-3 Договору;).

Складений договір є належним підтвердженням підтвердженням факту отримання відповідачем коштів в повному обсязі та обов'язку їх повернути в строк до 30 серпня 2012 року (п.2 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В даному випадку, на день висунутої позивачем письмової вимоги від 11.11.2015 року про повернення суми боргу, на яку відповідач не відреагував і не повернув борг, згідно курсу НБУ 100 доларів США складають 2276,1335 грн., а тому сума боргу позики складає: 5006, 00 доларів США * 22,761335 грн. = 113943,24 грн.

Оскільки позивач в даному позові висуває вимоги тільки до одного боржника - ОСОБА_2, то ? частина основної суми боргу складає : 113943,24 грн. : 2 = 56971,62 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Доказів, які свідчать про те, що відповідач належним чином виконав взяті на себе зобов»язання відсутні.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 56971,62 грн. підлягають задоволенню.

Також, судом встановлено вимоги п.5 Договору, яким передбачено, що якщо позивальники своєчасно не повернуть суму позики, вони зобов»язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

В даному випадку 3% від простроченої суми в 56971,62 грн. складає 1899,05 грн., тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних від простроченої суми в розмірі також підлягає задоволенню.

Крім того, правомірними є також вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача і суми інфляційних збитків за період прострочення повернення суми позики інфляції за період з 30.08.2012 по 11.11.2015 в розмірі 42979,56 грн. Вказані розрахунки були наведені позивачем в позовній заяві і перевірені судом під час розгляду справи по суті.

Таким чином, оскільки відповідачем порушені умови Договору, що знайшло своє підтвердження в судовому засідання і суд вважає доведеним суму боргу, що утворилась за відповідачем, а тому вся сума заборгованості складає: 56971,62 грн. + 1899,05 грн. + 42979,56 грн.= 101850,23 грн. яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судові витрати суд покладає на відповідача, оскільки відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує із другої сторони судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 533, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 57, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 10.11.2009 в загальному розмірі 101850,23 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1018,50 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя