Справа №488/2214/14-ц 15.06.2016 15.06.2016 15.06.2016
Справа №488/2214/14-ц
Провадження №22-ц/784/1452/16 Суддя першої інстанції: Безпрозванний В.В.
Категорія 52 Суддя-доповідач апеляційної інстанції: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів: Бондаренко Т.З., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3 його представника - ОСОБА_4, третьої особи - ОСОБА_5 її представника - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третіх осіб - ОСОБА_5, Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Позивачка зазначала, що її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які з 16 березня 1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу 12 квітня 2011 року стосунки між батьками погіршилися, відповідач вчиняв сварки та влаштовував бійки, а з кінця літа 2012 року перестав цікавитися її життям, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її навчанням.

Посилаючись викладене та на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просила позбавити ОСОБА_3 відносно неї батьківських прав.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, докази в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема якщо мати, батько ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини .

Відповідно до роз'яснень, що міститься в п.п. 15,16,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або з урахуванням її характеру особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на час ухвалення рішення досягла повноліття. (а.с.5).

Після розірвання шлюбу між батьками, у 2011 року, донька ОСОБА_2 разом з матір'ю та батьком проживала у будинку АДРЕСА_1 та навчалася у Миколаївській ЗОШ 1-111 ступенів №11 (а.с.45).

Рішенням Корабельного району суду від 29 серпня 2012 року з відповідача на користь ОСОБА_5 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 в розмірі 600 грн. щомісячно з 6 грудня 2011 року і до досягнення нею повноліття.

На теперішній час відповідач працює токарем 5-го розряду в ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» з заробітної плати якого стягуються аліменти.

Згідно розрахунку державного виконавця Заводського відділу ДВС ММУЮ від 16 березня 2016 року, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 станом на 1 березня 2016 року становить 3650,18 грн. (а.с.148).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Миколаївської міської ради №1630/02.02.01-22/22/14/14 від 21 липня 2014 року з урахуванням рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_2 (а.с.55-56).

Разом з тим, обґрунтувань щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, вказаний висновок органу опіки та піклування не містить, а лише є посилання на характеристику відповідача, наданою дільничним інспектором.

При цьому, висновок органу опіки та піклування в силу вимог ст. 212 ЦПК України не має для суду наперед встановленого значення і оцінюється судом у сукупності з іншими доказами у справі.

Даних про обставини, які б свідчили про винну поведінку відповідача щодо дитини, або даних про те, що до відповідача раніше застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, справа не містить.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки належним чином не доведено ухилення відповідача від виховання доньки та свідомого нехтування ним батьківськими обов'язками.

Доводи апеляційної скарги зводяться до підстав позову, яким суд відповідно до ст. 212 ЦПК України надав належну оцінку, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду, ухваленого відповідно до закону.

За таких обставин, апеляційна скарга в силу ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: