Справа № 161/5916/16-ц
Провадження № 2/161/2536/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.,

при секретарі Пилипюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Луцького району про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Маяківської сільської ради Луцького району про визнання права власності за набувальною давністю.

Свій позов мотивує тим, що обєкт нерухомого майна за адресою село Сирники, вул. Бригадна, 32 загальною площею 24,8 кв.м., яке в минулому використовувалось, як приміщення насосної станції, з 2002 року безперервно вільно і відкрито експлуатується ним, оскільки знаходиться на земельній ділянці, яка передана йому Маяківською сільською радою у користування згідно договору оренди водних обєктів місцевого значення від 12.11.2002 року та договору оренди водних обєктів та земельних ділянок під водними обєктами від 21.03.2006 року терміном на 49 років.

Зазначає, що відповідно до повідомлення Волинського обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України № 1656/04/05-14 від 04.11.2014 року вказана будівля входила в зрошувальну систему та передана безкоштовно згідно акту передачі-приймання основних фондів 27.03.1992 року з балансу Луцького управління осушувальних систем на баланс радгоспу «Луцький» Луцького району.

Згідно архівних відомостей Луцької районної ради Волинської області від 03.12.2014 року № 721/06-16 та історичної довідки Плодорозсадний радгосп «Луцький» с. Маяки Луцького району утворений 26.08.1991 року. З 15.12.1994 року по 04.02.2000 року на підставі рішення загальних зборів, протокол № 1 від 15.12.1994 року реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма Маяк», с. Маяки Луцького району. З лютого 2000 року КСП реорганізовано шляхом приєднання до ТзОВ «Агроторговий дім «Олекса».

Юридичну особу ТзОВ «Агроторговий дім «Олекса» припинено 25.09.2008 року за судовим рішенням господарського суду Волинської області від 04.08.2004 року у звязку з визнанням її банкрутом.

Враховуючи вищенаведене, просить визнати за ними право власності на обєкт нерухомого майна, загальною площею 24,8 кв.м., що розташований за адресою: Волинська область, Луцький район, село сирники, вул. Бригадна, 32.

В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що обєкт нерухомого майна за адресою село Сирники, вул. Бригадна, 32 загальною площею 24,8 кв.м., яке в минулому використовувалось, як приміщення насосної станції, знаходиться на земельній ділянці, яка передана ОСОБА_1 Маяківською сільською радою у користування згідно договору оренди водних обєктів місцевого значення від 12.11.2002 року та договору оренди водних обєктів та земельних ділянок під водними обєктами від 21.03.2006 року терміном на 49 років.

Відповідно до повідомлення Волинського обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України № 1656/04/05-14 від 04.11.2014 року вказана будівля входила в зрошувальну систему та передана безкоштовно згідно акту передачі-приймання основних фондів 27.03.1992 року з балансу Луцького управління осушувальних систем на баланс радгоспу «Луцький» Луцького району.

Згідно архівних відомостей Луцької районної ради Волинської області від 03.12.2014 року № 721/06-16 та історичної довідки Плодорозсадний радгосп «Луцький» с. Маяки Луцького району утворений 26.08.1991 року. З 15.12.1994 року по 04.02.2000 року на підставі рішення загальних зборів, протокол № 1 від 15.12.1994 року реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма Маяк», с. Маяки Луцького району. З лютого 2000 року КСП реорганізовано шляхом приєднання до ТзОВ «Агроторговий дім «Олекса».

Юридичну особу ТзОВ «Агроторговий дім «Олекса» припинено 25.09.2008 року за судовим рішенням господарського суду Волинської області від 04.08.2004 року у звязку з визнанням її банкрутом.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Маяківської сільської ради № 528 від 07.04.2015 року, вбачається, що приміщення насосної станції, що знаходиться в селі Сирники вул. Бригадна, 32 Луцького району не перебуває на балансі Маяківської сільської ради.

Згідно інформації Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області від 07.04.2015 року відомості щодо обєкта нерухомого майна за адресою: Волинська область, Луцький район, село Сирники, вул. Бригадна, 32 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданого 07.04.2015 року реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області, відомості щодо обєкта нерухомого майна за адресою: Волинська область, Луцький район, село Сирники, вул. Бригадна, 32 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Пунктом 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність добросовісність має враховуватися саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Добросовісне володіння має місце тоді, коли володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як вбачається з представлених суду доказів, обєкт нерухомого майна знаходиться в населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним обєктом на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема, за набувальною давністю, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Отже, судом встановлено, що позивач добросовісно користуються та володіє обєктом нерухомого майна за адресою: Волинська область, Луцький район, село Сирники, вул. Бригадна, 32 понад десять років, однак не може ним розпоряджатися.

Тому, на підставі вище наведеного, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на обєкт нерухомого майна за адресою: Волинська область, Луцький район, село Сирники, вул. Бригадна, 32 за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 344 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1) право власності на обєкт нерухомого майна, загальною площею 24,8 кв.м., що розташований за адресою: Волинська область, Луцький район, село сирники, вул. Бригадна, 32 за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.