У Х В А Л А
13 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року, в якій порушує питання про скасування зазначених судових рішень.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 8 вересня 2016 року подана заява залишена без руху, оскільки оформлена неналежним чином, а саме: на порушення статей 357, 358 ЦПК України у поданій заяві не зазначено обґрунтування підстав для перегляду судових рішень; в чому саме полягає неоднакове застосування норм матеріального права; в чому полягає невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права; до поданої заяви не додано: копії різних за змістом судових рішень (судів касаційної інстанції)та постанови Верховного Суду України на підтвердження підстав перегляду судових рішень, та надано строк для усунення недоліків до 29 вересня 2016 року.

На виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду України ОСОБА_1 надала заяву, відповідно до якої підставою перегляду судових рішень зазначила прийняття незаконних рішень Апеляційним судом Кіровоградської області та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Однак заявниця, пославшись на постанову Верховного Суду України від 19 березня 2014 року, не зазначила в чому саме полягає невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права та не надала зазначену копію постанови Верховного Суду України на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Таким чином, недоліки поданої заяви ОСОБА_1 не усунула.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року повернути ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук