Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», про встановлення порядку користування квартирою та розподіл особових рахунків по оплаті комунальних послуг; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа - комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», про встановлення порядку користування квартирою та розподіл особових рахунків по оплаті комунальних послуг; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення порядку користування квартирою та розподіл особових рахунків по оплаті комунальних послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4 лютого 2016 року,

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира складається з двох кімнат. На час звернення позивача до суду між співвласниками склався певний порядок користування квартирою, а саме позивач займає кімнату площею 11,5 кв. м, відповідачі - кімнату площею 19 кв. м. Між співвласниками виникли неприязні стосунки, а тому позивач виявив бажання розділити особові рахунки по оплаті комунальних послуг на частину квартири з метою уникнення конфліктів.

Оскільки сторони не можуть дійти між собою згоди щодо оплати вартості комунальних послуг, позивач просив визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, а саме: йому виділити у користування кімнату площею 11,5 кв. м, відповідачам - кімнату площею 19 кв. м, інші приміщення в квартирі залишити у спільному користуванні та розділити особовий рахунок по оплаті житлово-комунальних послуг по вказаній квартирі відповідно до виділеної в користування ОСОБА_4 частини квартири.

ОСОБА_5 звернулася з зустрічним позовом, мотивуючи тим, що співвласники квартири не можуть дійти згоди щодо порядку користування квартирою.

Просила встановити наступний порядок користування спірною квартирою: виділити у її користування житлову кімнату площею 11,5 кв. м, кімнату площею 19 кв. м передати у користування відповідачів

ОСОБА_4 та ОСОБА_6, інші приміщення квартири залишити у спільному користуванні сторін, а також просить розділити особовий рахунок для оплати житлово-комунальних послуг відповідно до виділеної у користування ОСОБА_5 частки квартири.

Вважала, що такий порядок не порушить прав інших співвласників.

ОСОБА_6 пред'явила зустрічний позов з аналогічних підстав та встановити наступний порядок користування спірною квартирою: виділити у її користування житлову кімнату площею 11,5 кв. м, кімнату площею 19 кв. м передати у користування відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_6, інші приміщення квартири залишити у спільному користуванні сторін, провести поділ особового рахунку про оплату житлово-комунальних послуг відповідно до частини спірної квартири, яка виділена у користування ОСОБА_6

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 2 грудня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

4 лютого 2016 року, заявлені позови залишені без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог

ОСОБА_4, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що останній заявив позов про надання йому в користування кімнату площею 11,5 кв. м, що за розміром перевищує розмір ідеальної частки у спільній власності кожної із сторін.

Оскільки ОСОБА_4 не надав доказів перешкоджання у користуванні квартирою, про порядок володіння та користування спільним частковим майном співвласники не домовились, жодна із сторін не погоджується на зменшення належної кожному частки в квартирі, суд вірно виходив із безпідставності заявлених вимог.

Наявність спору між сторонами щодо сплати комунальних послуг не може бути підставою для задоволення позову про встановлення порядку користування квартирою.

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4 лютого 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук