Справа № 206/2955/2012
Провадження 6/127/519/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Сичука М.М. ,

при секретарі Кондратюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про поновлення строку на пред'явлення до виконання виконавчого документу,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" звернулося в суд з вищевказаною заявою та просить визнати поважними причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці по справі № 206/2955/2012 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних, в сумі 2840,52 грн. та судового збору в розмірі 107,30 грн., а також поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа від 08.05.2012 року по справі № 206/2955/2012 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних, в сумі 2840,52 грн. та судового збору в розмірі 107,30 грн.

Заява мотивована тим, що вищевказаний судовий наказ набув законної сили ще 19.05.2012 року, однак про це заявнику, який є стягувачем, стало відомо лише 19.02.2016 року, після повторного звернення до суду.

Як зазначає заявник, строк пред'явлення судового наказу пропущено не з вини КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", оскільки йому про результат розгляду справи не було відомо. Крім того, копія судового наказу на адресу підприємства не надсилалась. Заявник вважає, що вказані обставини є поважними причинами пропуску строку для пред'явлення судового наказу до виконання, в зв'язку з чим просить його поновити.

В судове засідання представник заявника та боржники ОСОБА_1, ОСОБА_2 не з'явились з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню даного питання, суд розглянув заяву у їх відсутність, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.05.2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці видано судовий наказ по справі № 206/2955/2012 про стягнення ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних, в сумі 2840,52 грн. та судового збору в розмірі 107,30 грн.

Як вбачається з відмітки, зробленої на копії даного судового наказу, він набрав законної сили 19.05.2012 року та може бути пред'явлений до виконання протягом одного року з дня набрання ним законної сили, тобто в строк до 19.05.2013 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" судовий наказ є одним із видів виконавчих документів.

За змістом ч. 1 ст. 106 ЦПК України, у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України, пропущений стягувачем строк для предявлення виконавчого документа до виконання може бути поновлено з причин, які будуть визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод(надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

Суд дійшов висновку, що строк пред'явлення до виконання судового наказу Замостянського районного суду м. Вінниці від 08.05.2012 року по справі № 206/2955/2012 пропущено заявником з поважних причин, оскільки йому не було відомо про те, коли заява про видачу судового наказу була розглянута та коли копія судового наказу була надіслана боржнику. Про те, що судовий наказ набув законної сили заявнику стало відомо лише 19.02.2016 року що підтверджується відміткою про його отримання, зробленою на заяві про видачу судових наказів.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про поважність причин пропуску строку для пред'явлення судового наказу до виконання, у зв'язку з чим його слід поновити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371 ЦПК України, ст. 17 Законом України "Про виконавче провадження",-

У Х В А Л И В:

Заяву Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Поновити строк для пред'явлення до виконання судового наказу Замостянського районного суду м. Вінниці від 08.05.2012 року по справі № 206/2955/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних, в сумі 2840 гривень 52 копійки та судового збору в розмірі 107 гривень 30 копійок.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, у відсутність яких вона постановлена, - протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: