провадження № 2-о/756/511/16
УХВАЛА

12 грудня 2016 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Маринченко М.М., перевіривши заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, 2000 року народження, заінтересовані особи - ОСОБА_3, Служба у справах дітей Оболонської районної у м Києві державної адміністрації, про встановлення факту окремого проживання ОСОБА_3 більше ніж шість місяців від сина ОСОБА_2, неприйняття ним участі у вихованні та утриманні останнього,

встановив:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, 2000 року народження, звернулася до суду з вказаною заявою, в якій посилається на те, що у шлюбі з ОСОБА_3 у них народився син ОСОБА_2 У 2002 році шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 проживає окремо, ніякої участі у вихованні та утриманні сина взагалі не приймає.

Після розірвання шлюбу вона придбала квартиру АДРЕСА_1, яку хоче подарувати синові.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦК України на вчинення неповнолітньою особою правочину щодо нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків і дозвіл органу опіки та піклування.

Також заявниця посилається на ч. 6 ст. 177 Сімейного кодексу України відповідно до абзацу другого якої на вчинення одним із батьків правочинів щодо нерухомого майна малолітньої дитини повинна бути письмова нотаріально засвідчена згода другого з батьків.

Якщо той з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, правочини, зазначені в абзаці другому ч. 6 ст. 177 Сімейного кодексу України, можуть бути вчинені без його згоди.

Заявниця вказує, орган опіки та піклування листом від 24 жовтня 2016 року повідомив її, що для винесення питання щодо надання дозволу на дарування квартири дитині на розгляд комісії з питань захисту прав дитини необхідна відповідна заява батька, а також при подачі документів необхідна присутність обох з батьків.

Заявниця зверталася до ОСОБА_3, який проживає в Кіровоградській області, з письмовою заявою від 10 серпня 2016 року, щодо надання дозволу на укладення сином договору дарування квартири, проте кореспонденція повернулася за закінченням встановленого строку зберігання.

На підставі викладеного заявниця в порядку окремого провадження просить встановити факт окремого проживання ОСОБА_3 більше ніж шість місяців від сина ОСОБА_2, неприйняття ним участі у вихованні та утриманні останнього.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Зі змісту заяви вбачається спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про право вчинення договору дарування квартири неповнолітньому сину ОСОБА_2, 2000 року народження, без згоди батька, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За таких обставин у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 256 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, 2000 року народження, заінтересовані особи - ОСОБА_3, Служба у справах дітей Оболонської районної у м Києві державної адміністрації, про встановлення факту окремого проживання ОСОБА_3 більше ніж шість місяців від сина ОСОБА_2, неприйняття ним участі у вихованні та утриманні останнього.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги на ухвалу суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко