АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5946/2016 Головуючий в 1 інстанції -Оксюта Т.Г.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Гриня Костянтина Андрійовича, діючого в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов'язання усунення перешкод щодо користування коштами, стягнення коштів за договорами банківського рахунку та пені,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», та з урахуванням уточнень позовних вимог, просив зобов'язати ПАТ «КБ «ПриватБанк» усунути йому всі перешкоди щодо користування та розпорядження власними грошовими коштами у гривні, євро, доларах США, що знаходяться на поточних рахунках та обслуговуються картками MasterCard Platinum НОМЕР_4, MasterCard Platinum НОМЕР_5, MasterCard Gold НОМЕР_9; Visa Platinum НОМЕР_1; MasterCard Gold НОМЕР_2; MasterCard НОМЕР_3; Visa Gold №.НОМЕР_6 шляхом негайного розблокування зазначених карткових рахунків (поновлення фінансових операцій) та надати йому можливість зняти грошові кошти з карток:

MasterCard Platinum НОМЕР_5 в сумі 167,90 грн.;

MasterCard Gold НОМЕР_7 в сумі 1870,00 грн.;

Visa Platinum НОМЕР_8 в сумі 310,52 доларів США.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь списані з картки MasterCard Gold НОМЕР_2 кошти в сумі 16031,43 грн. та пеню в розмірі 75 349,12 грн. і 1295,48 доларів США.

В обґрунтування позову зазначав, що між ним та ПАТ «КБ «ПриватБанк» були укладені договори банківського рахунку та йому були надані зазначені картки. 26 серпня 2015 року він не зміг отримати кошти в банкоматі ПАТ «КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим отримав смс-повідомлення на телефоні «на карті обмеження на видаткові операції».

Він неодноразово звертався до відділення ПАТ «КБ «ПриватБанк», де були укладені договори банківського рахунку, однак це не дало результату, працівники відділення відмовляються розблокувати його картки. Посилаючись на те, що такими діями відповідача порушуються його права щодо вільного користування його коштами, просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «КБ «ПриватБанк» усунути всі перешкоди ОСОБА_2 щодо користування та розпорядження власними грошовими коштами у гривні, євро, доларах США, що знаходяться на поточних рахунках та обслуговуються картками MasterCard Platinum НОМЕР_4, MasterCard Platinum НОМЕР_5, MasterCard Gold НОМЕР_9; Visa Platinum НОМЕР_1; MasterCard Gold НОМЕР_2; MasterCard НОМЕР_3; Visa Gold №.НОМЕР_6 шляхом негайного розблокування зазначених карткових рахунків (поновлення фінансових операцій) та надати ОСОБА_2 можливість зняти грошові кошти з карток:

MasterCard Platinum НОМЕР_5 в сумі 167,90 грн.;

MasterCard Gold НОМЕР_7 в сумі 1870,00 грн.;

Visa Platinum НОМЕР_8 в сумі 310,52 доларів США.

Стягнуто з ПАТ «КБ «ПриватБанк», на користь ОСОБА_2 списані з картки MasterCard Gold НОМЕР_2 кошти в сумі 16 031,43 грн. та пеню в сумі 25 367,79 грн.

Вирішено питання судових витрат.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 року заява ПАТ «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі Гринь К.А., діючий в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом,

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «ПриватБанк» були укладені договори банківського рахунку та йому були надані наступні картки:

MasterCard Platinum№НОМЕР_10;

MasterCard Platinum НОМЕР_5;

MasterCard Gold НОМЕР_9;

Visa Platinum НОМЕР_1;

Золота картка для виплат MasterCard Gold НОМЕР_2;

Карта Юніора MasterCard НОМЕР_3;

Золота картка для виплат №.НОМЕР_6.

З матеріалів справи вбачається, що 26.08.2015 року позивач не зміг отримати кошти в банкоматі ПАТ «КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим отримав смс-повідомлення на телефоні «на карті обмеження на видаткові операції». Залишки по картам складають:

MasterCard Platinum НОМЕР_4 в сумі 0,00 євро;

MasterCard Platinum НОМЕР_5 в сумі 167,90 грн.;

MasterCard Gold НОМЕР_7 в сумі 1870,00 грн.;

Visa Platinum НОМЕР_8 в сумі 310,52 доларів США;

Золота картка для виплат MasterCard Gold НОМЕР_2 в сумі 1 6031,43 грн.;

Карта Юніора MasterCard НОМЕР_3 в сумі 0,00 грн.;

Золота картка для виплат Visa Gold НОМЕР_11 в сумі 0,00 грн.

При зверненні в контакт-центр за телефоном 3700 оператор повідомив позивачу, що його картки заблоковані у зв'язку з підозрою на те, що ними користуються треті особи.

Позивач повідомив, що картки знаходяться у нього, однак оператор на це не відреагував.

Працівники відділення ПАТ «КБ «ПриватБанк», в якому були укладені договори банківського рахунку, також відмовилися розблокувати картки позивача.

08.09.2015 року ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до відповідача, на яку ПАТ «КБ «ПриватБанк» 23.09.2015 року надав відповідь, в якій лише процитував пункти власних правил надання банківських послуг, проте картки (рахунки) не розблокував, гроші не повернув та не вказав причин блокування карток.

Крім того, 24.09.2015 року позивач ОСОБА_2 отримав смс-повідомлення з номеру 10060 про списання суми залишку в розмірі 16 031,43 грн. з картки MasterCard Gold НОМЕР_2.

На звернення позивача до контакт-центру ПАТ «КБ «ПриватБанк», співробітники банку не пояснили йому причин та підстав списання вказаної суми з його рахунку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

На підставі ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з п.п. 2.8.1.13.1 п. 2.8.1.13 розділу 2.8.2 «Умов та правил надання банківських послуг» розміщених на сайті Банку, клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку (рахунках), за винятком випадків, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.п. 2.1.2.2.2, п. 2.1.2.2 розділу 2.1.2, п.п. 2.1.2.2.8 п. 2.1.2.2 розділу 2.1.2 цих Умов та правил, карта може використовуватись для будь-яких грошових зарахувань: зарплата, пенсія, аванси, відрядні, стипендія, всіх видів соціальної допомоги, а також грошових переказів від родичів та ділових партнерів. Карта може бути використана власником для оплати товарів і послуг, отримання/внесення готівкових грошових коштів у банківських установах і через банкомати, для здійснення інших банківських операцій, передбачених договором.

З використанням картки клієнт отримує можливість здійснювати операції через віддаленні канали обслуговування.

У відповідності зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником відповідача не надано суду переконливих доказів на підтвердження причин обмеження видаткових операцій на належних позивачу банківських рахунках.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідачем безпідставно порушені умови договорів банківських рахунків, а тому вказані позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими.

Доводи представника відповідача про те, що Банком було правомірно встановлено блокування карт позивача та здійснено списання з рахунку позивача імітованої карти 16 031 грн. 43 коп., оскільки карти було поповнено фальшивими та пошкодженими купюрами в м.Запоріжжя, а ОСОБА_2 знімав кошти в м.Києві та в мережі банкоматів м.Запоріжжя, завдавши Банку збитків на суму 330 200 грн., не заслуговують на увагу, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як видно з доводів апеляційної скарги, в Запоріжській філії ПриватБанку в період інкасації з 04.08.2015 р. по 10.08.2015 р. встановлено пошкоджені грошові кошти на загальну суму 330 200 грн.

Із Акту про дослідження сумнівних банкнот від 15.10.2015 р. №2566 (а.с.141) вбачається, що працівниками Управління Національного банку України було проведено дослідження сумнівних банкнот у кількості 20 штук номіналом по 500 грн. на загальну суму 20 000 грн., вилучених Запоріжським РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» 07.08.2015 р., в наслідок якого встановлено ознаки пошкодження: з одного боку краї банкнот покриті речовиною, яка маскує ідентично залиті краї банкнот речовиною синього кольору, що є однією з ознак способів пошкодження банкнот, що застосовувався банками відповідно до вимог Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі.

Разом з тим, суду не надано доказів щодо вилучення сумнівних банкнот саме в терміналах, в яких поповнювалися рахунки позивача. Не доведено суду також і того, що рахунки позивача поповнювалися купюрами по 50 та 500 грн.

Представник відповідача в апеляційній скарзі вказує про надходження через термінал самообслуговування № TS 207 526 коштів в розмірі 25 000 грн. на поповнення карти НОМЕР_12, яка не належить позивачу.

Як видно з пояснень представника відповідача, в зазначений період в банкоматах м.Запоріжжя, де здійснювалися банківські операції по рахунках позивача, вносилися кошти й на інші карткові рахунки й іншими особами.

В справі відсутні докази, які б свідчили про те, що Банк звертався до правоохоронних органів із заявою щодо виявлення пошкоджених банкнот.

За таких обставин, доводи представника відповідача щодо причетності позивача до введення в обіг фальшивих та пошкоджених купюр не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні й ґрунтуються на припущеннях.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо користування та розпорядження власними грошовими коштами у гривні, євро, доларах США, що знаходяться на поточних рахунках та обслуговуються належними йому картками, шляхом негайного розблокування зазначених карткових рахунків (поновлення фінансових операцій) та надання йому можливості зняти грошові кошти з карток, а також про стягнення на його користь незаконно списаних Банком з карткового рахунку коштів в сумі 16 031 грн. 43 коп., є обгрунтованими.

Позивач також просив стягнути з відповідача ПАТ «КБ «ПриватБанк» пеню в розмірі 75349,12 грн. та 1295,48 доларів США.

Відносини щодо відкриття і ведення банківських рахунків, проведення розрахункових операцій, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець прострочує виконання надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості послуги.

Судом встановлено, що позивач 26.08.2015 року не зміг отримати кошти в банкоматі ПАТ «КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим отримав смс-повідомлення на телефоні «на карті обмеження на видаткові операції», з цього часу ОСОБА_2 позбавлений був можливості розпоряджатися своїми грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках.

Позивачем ОСОБА_2 здійснено розрахунок розміру пені, який за період з 26.08.2015 р. по 12.01.2015 р. складає: за карткою MasterCard Platinum НОМЕР_5 в сумі 700, 56 грн.; за карткою MasterCard Gold НОМЕР_7 - в сумі 7797,90 грн.; за карткою Visa Platinum НОМЕР_8 - в сумі 1295,48 доларів США; за золотою карткою для виплат MasterCard Gold № НОМЕР_13 - в сумі 66 850,66 грн., який сумніві у колегії суддів не викликає і представником відповідача не спростований.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 251 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із загального розміру невиконаного відповідачем зобов'язання в сумі 25 367,79 грн. та враховуючи конкретні обставини справи, суд зробив правильний висновок про те, що заявлений позивачем розмір пені значно перевищує розмір завданих збитків і є значно завищеним, а тому обґрунтовано зменшив розмір нарахованої пені до 25 367,79 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд вірно стягнув з відповідача на користь держави суми судового збору.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про часткову доведеність позовних вимог ОСОБА_2, а тому обґрунтовано частково задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на правильність постановленого рішення.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну Гриня Костянтина Андрійовича, діючого в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: