Справа №592/3211/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1046/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»

про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 8 800 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «СМНВО» судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче об`єднання» посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2016 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 08 жовтня 1979 року по 09 лютого 2016 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці ОСОБА_3 отримав професійне захворювання у вигляді: ХОЗЛ пилової етіології, фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст., легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху ІХ ст. ІХС. Дифузний кардіосклероз, СН ІІ А ст. зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночку. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., ризик високий 3. Варикозна хвороба нижніх кінцівок. ХВН ІІ ст. Стан після перенесеного спонтанного пневмоторокса ліворуч. Стан після перенесеного вірусного гепатиту «С» у 2012 році. Хронічний лівобічний адгезивний отит, ремісія. Розповсюджений остеохондроз і спондилоартроз хребта з переважним ураженням попереково крижового відділу, протузії МХД L5 L3, грижі МХД L3-L4, L4-L5, L5-S1, стеноз хребтового каналу, вертеброгенна люмбоішалгія з мязово тонічним і алогічним синдромами. ДЕП І-ІІ ст. атеросклеротична в вертебро базилярному басейні. Складний гіперметропічний астигматизм обох очей, амбліопія середньої тяжкості обох очей. Атеросклеротична ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). Відповідно до п. 16 - 17 акту № 2 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П 4 від 15 січня 2016 року у ОСОБА_3 виникло професійне захворювання за обставин недосконалості технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 21 березня 2016 року встановлено, що при первинному огляді ступінь втрати працездатності складає 35% безтерміново. Відповідно до Акту огляду МСЕК № 376 від 21 березня 2016 року ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_3 становить 35% безтерміново.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3, стягнувши на його користь компенсацію моральної шкоди з ПАТ «СМНВО».

Ствердження ПАТ «СМНВО» в апеляційній скарзі про те, що судом при вирішенні питання про стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди, не було встановлено та не підтверджено заподіяння такої шкоди позивачу, а професійне захворювання говорить лише про можливість заподіяння моральної шкоди, а не констатує такий факт, оскільки оцінка будь яких явищ залежить від психофізіологічних особливостей її сприйняття (оцінки) конкретної особи, а інші докази спричинення позивачу моральної шкоди у звязку із професійним захворюванням в матеріалах справи відсутні є необґрунтованими.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 03 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції врахував порушення прав позивача, задовольняючи позовні вимоги частково виходив із засад розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції без законних підстав, самостійно вирішив вимогу про наявність вини відповідача в порушенні прав позивача на безпечні та шкідливі умови праці є необґрунтованими. Суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обовязок по відшкодуванню заподіяної позивачу моральної шкоди внаслідок ушкодження здоровя через неналежні умови праці покладено на роботодавця, а тому відшкодування ПАТ «СМНВО» ОСОБА_3 завданої моральної шкоди у розмірі 8 800 грн. є законним.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У звязку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: