АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1135/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівПальонного В. С., Карпенко О. В.
при секретаріШоколенко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір K2HCGL00260481, згідно якого ОСОБА_6 отримала кошти в розмірі 81250 дол. США, терміном до 31 липня 2037 року, які зобов'язувалася повернути, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором.

В забезпечення виконання зобов'язань по даному договору, 01 серпня 2007 року, між банком та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № K2HCGL00260481/01.

У зв'язку із порушенням виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору ОСОБА_6 станом на 08 вересня 2015 року має заборгованість 64702,69 дол. США, яка складається із 50819,67 дол. США - заборгованості за кредитом; 11092,28 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2790,74 дол. США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Тому банк звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором в розмірі 64702,69 дол. США, що за курсом 22,11 відповідно до службового розпорядження НБУ на 08 вересня 2015 року складає 1430576,48 грн.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що вона не погоджується з ухвалою суду про відкриття провадження у справі, оскільки вважає дану ухвалу незаконною та необґрунтованою. Апелянт посилається, що висновки суду є помилковими, оскільки має місце неповнота розгляду та дослідження доказів, наданих позивачем, з повною невідповідністю висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм процесуального права. Щодо підсудності даного позову апелянт зазначає, що позивачем при зверненні з даним позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області не наведено жодного посилання на положення ст.109 ЦПК України, згідно якої позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування. Відповідачі за вказаною позивачем адресою на даний час не зареєстровані та не проживають. Апелянт просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року скасувати, повернути справу позивачу для звернення за належною підсудністю. Стягнути з позивача на її корить судовий збір.

Відповідачі про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток та заявою апелянта від 13 червня 2016 року про перенесення розгляду апеляційної скарги на іншу дату в зв'язку із хворобою, яка надійшла до суду 15 червня. Однак, будь - яких доказів, які б підтверджували лікування апелянта на дату слухання апеляційної скарги не надано суду апеляційної інстанції. Оскільки провадження у даній справі відкрито ще 16 лютого 2016 року і справа не розглядається по суті в суді першої інстанції, так як дана ухвала оскаржується апелянтом, то колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи на оскаржувану ухвалу суду, оскільки наявні у справі докази і доводи апеляційної скарги дають можливість для вирішення вимог апеляційної скарги, так як затягування розгляду і перенесення справи впливають на строки розгляду справи, яка не розглядається по суті протягом чотирьох місяців.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, який з'явився в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлена ухвала з додержанням вимог закону.

Відкриваючи провадження у даній справі ухвалою суду від 16 лютого 2016 року, суд першої інстанції посилався на те, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України. Підстави для повернення позову відсутні.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається із матеріалів справи 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір K2HCGL00260481.

Із змісту даного договору вбачається, що під час його укладення відповідач ОСОБА_6 зазначала адресу свого проживання: АДРЕСА_2 (а. с. 14). Дана адреса реєстрації відповідача ОСОБА_6 з 10 липня 2007року також вбачається із даних копії її паспорту, наданої при укладенні спірного договору (а.с. 22 зворот).

Також із матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання зобов'язань по даному кредитному договору, 01 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № K2HCGL00260481/01, в якому зазначено місце його реєстрації: АДРЕСА_1 (а. с. 19 зворот). Вказана адреса реєстрації відповідача ОСОБА_7 з 10 липня 2007 року вбачається із даних копії його паспорту, який надавався при укладені договору поруки (а. с. 23 зворот).

У відповідності до вимог ч.3 ст.122 ЦПК України на адресу суду першої інстанції із ГУДМС, УДМС України в Черкаській області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів, за даними якої, ОСОБА_6 «зареєстрованим/знятим з реєстрації по м. Черкаси та області не значиться», ОСОБА_7 «зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться».

ПАТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, зазначав у ній місце проживання (перебування) відповідачів: АДРЕСА_1, що територіально є підсудністю Уманського міськрайонного суду Черкаської області, оскільки відповідачі не повідомили банк про зміну місця свого проживання та реєстрації, а інші дані про місцеперебування відповідачів у банку відсутні, крім вказаних.

Згідно п. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

При цьому положеннями ч. 1 ст. 113 ЦПК України визначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно роз'яснення п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред'являються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу III ЦПК.

Отже, якщо предмет позовних вимог зводиться до стягнення заборгованості за кредитом, то суд має застосувати положення про підсудність, визначену статтями 109, 110 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта ОСОБА_6 про те, що позивачем при зверненні з даним позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області не наведено жодного посилання на положення ст.109 ЦПК України не підлягають до задоволення, оскільки вони спростовуються вимогами чинного законодавства, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, відкривши провадження у даній справі.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими, які не підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :