Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/2361/14-ц
Провадження № 2/273/1/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

04 травня 2016 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 , прокурора Ярошенка О.В., відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи на стороні відповідача -виконавчий комітет Жарівської сільської ради-Парфенюк Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом прокурора Баранівського району в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа- виконавчий комітет Жарівської сільської ради про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що до прокуратури Баранівського району за захистом своїх інтересів звернувся ОСОБА_4, який є інвалідом 1 групи, щодо визнання недійсним заповіту, складеного від імені його діда ОСОБА_5, оскільки внаслідок смерті 23.06.2014 року свого батька ОСОБА_6, він є спадкоємцем за правилами спадкової трансмісії. 17.04.2013 року ОСОБА_5 помер. На підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_5 ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В подальшому , 14.03.2014 року за заявою ОСОБА_4 розпочато кримінальне провадження за фактом підробки документів, під час проведення якої призначено та проведено судово-технічну та почеркознавчі експертизи. Згідно висновків експертиз № 1/843 від 12.08.2014 року та № 1/1297 від 14.11.2014 року , підпис ОСОБА_5 у заповіті від імені заповідача виконаний іншою особою, не заповідачем, запис, що засвідчує волевиявлення заповідача в заповіті від імені ОСОБА_5 виконаний спадкоємцем за цим заповітом ОСОБА_2. У порушення наведених норм закону, сторонніми особами, у 2010 році, без відома та участі ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, за неправомірної участі спадкоємця за заповітом ОСОБА_2, складено та підписано заповіт, куди внесені завідомо недостовірні дані про призначення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, своїм спадкоємцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином порушено встановлений чинним законодавством порядок спадкування, а тому просить визнати заповіт ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 08.04.2010 року, складений та посвідчений секретарем виконавчого комітету Жарівської сільської ради Баранівського району за реєстровим № 7 щодо спадкування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, всього рухомого і нерухомого майна, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, недійсним.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, позов не визнали та зазначили, що спадкодавець ОСОБА_5, особисто приймав участь при підписанні та оформленні заповіту в Жарівській сільській раді Баранівського району Житомирської області. Його волевиявлення було добровільним, оскільки відповідачка є його донькою, яка доглядала за ним.

Представник третьої особи секретар Жарівської сільської ради ОСОБА_8, зазначила, що позов необгрунтований, оскільки підробок підпису в заповіті не було, заповіт підписував за власної волі ОСОБА_5, тому позов задоволенню не підлягає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» посадові, службові особи органів місцевого самоврядування вправі посвідчують заповіти на підставі ст.. 7 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 203 ЦК Українип зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 1252 цього кодексу.

За ст. 37 Закону України «Про нотаріат» до нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських ОСОБА_9 народних депутатів віднесено і посвідчення заповітів.

У відповідності до ст.1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься в заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. Таким чином, недійсність окремих частин заповіту не тягне недійсності його в цілому.

За змістом Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 зі змінами, (яка діяла на дату складення заповіту) відповідно до пунктів 157, 158 якої визначено те, що заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках. Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особу свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

З аналізу, як загальних норм ЦК України, які стосуються недійсності правочинів, так і спеціальних норм даного кодексу щодо недійсності заповіту, вбачається, що нікчемний правочин є різновидом недійсного правочину, підстави недійсності нікчемного правочину встановлені нормами ЦК України та іншими законодавчими актами.

За ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 помер 17.04.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.33).

Син померлого спадкодавця ОСОБА_6 помер після відкриття спадщини, 23.06.2013 року і не встиг її прийняти, що підтверджується також копією свідоцтва про смерть ( а.с. 34).

ОСОБА_4 в інтересах якого прокурор подав позов, відповідно до ст.1276 ЦК України являється спадкоємцем ( спадкова трансмісія).

Згідно копії заповіту від 08.04.2010 року ОСОБА_10 заповів все своє майно дочці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 14).

Згідно копії витягу з кримінального провадження №0000124, 14.03.2014 року в Єдиний реєстр досудових розслідуваннь було внесено заяву щодо вчинення службовими особами Жарівської сільської ради, в порушення ст.ст. 1247,1251 ЦК України внесли в заповіт завідомо недостовірні дані про призначення ОСОБА_5 своїм спадкоємцем ОСОБА_2, тим самим порушено майнові права членів сімї покійного та встановлений чинним законодавством порядок спадкування (а.с.13).

Згідно копії заяви від 12.11.2014 року, ОСОБА_4 звернувся до прокурора Баранівського району, з прохання захистити його інтереси в суді з приводу позову про недісність заповіту, оскільки він є інвалідом 1 групи (а.с.5- 10).

Відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст.203 КЦ України волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Так матеріали даної цивільної справи містять висновок експерта ОСОБА_9 № 1/843 від 12.08.2014 року, який покладений в основу кримінального провадження за ч.1 ст.366 КК України, так з його висновку видно, що підписи розташовані в графі «Підпис» на двох екземплярах заповіту від 08.04.2010 року, виконані не ОСОБА_5 Радіоноіичем, а іншою особою (а.с.16-22).

З копії висновку експерта № 1/1297 від 14.11.2014 року видно, що рукописний запис «Цей заповіт записаний з моїх слів вірний, прочитаний мною в голос в присутності секретаря, та підписаний добровільно, без примушування з боку будь яких осіб, 9год.44 хв. 08.04.2010 року» розташовані в середній частині двох примірників заповіту від імені ОСОБА_5 від 08.04.2010 року, виконані ОСОБА_2 (а.с.29-31) В судовому засіданні даний факт підтвердила сама відповідачка та її пердставник.

Під час розгляду даної цивільної справи ухвалою суду за клопотанням предстаника відповідача була призначена судово-почеркознавча експертиза.

Висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 644/15-25/876/877/878/879/880/15-25 від 18.11.2015 року встановлено, що підписи від імені ОСОБА_5 у рядку «Підписи» у двох примірниках від 08.04.2010 року від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, який посвідсено секретарем виконавчого комітету Жарівської сільської ради Баранівського району Житомирської області та зареєстровано в реєстрі за №7, у стовпчику «розписка про одержання нотаріально оформленого документа» за номером нотаріальної дії -7 на четвертому аркуші журалу реєстрації нотаріальних дій Жарівської сільської ради, який розпочато 25.02.2009 року виконані не ОСОБА_5, а іншою особою(іншими особами). Ці підписи виконані рукописним способом кульковою ручкою із застосуванням технічних прийомі, зокрема, шляхом передавлювання по штрихах з використанням в якості моделі якогось справжнього підпису ОСОБА_5 (а.с.171-177).

Цей висновок експертизи, проведений у порядку і відповідності до вимог ст.143 ЦПК України, Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, є науково обгрунтованим, узгоджується з доказами у справі, тому суд вважає його належними доказом. Крім цього в судовому засіданні даний висновок розяснила експерт ОСОБА_11

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачка та її представник не надали доказів на спростування висновку експерта.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивачем надано суду докази, які суд може покласти в основу задоволення вимог, як це передбачено ст.60 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10,11,60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 202 -203, 215,1233, ч.2 ст.1234,1247,1253,1257 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов прокурора Баранівського району в інтересах ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Визнати заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 квітня 2010 року, складений та посвідчений секретарем виконавчого комітету Жарівської сільської ради Баранівського району Житомирської області ОСОБА_8 зареєстрованим за №7 щодо спадкування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, всього майна рухомого та нерухомого, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право- недійсним.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_12