н/п 2/490/261/2016 Справа № 487/9681/13
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі Миколаївського регіонального управління «ПриватБанк» про визнання недійсним договору поруки, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати недійсним договір поруки №12ЭГ/2008 від 25.02.2008 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, вона договір поруки не укладала та не підписувала, підпис від її імені було вчинено невідомою їй особою, волевиявлення на укладення договору у неї не було, за такого вказаний договір поруки є недійсним.

Позивач до судового засідання не з*явилася, направила свого представника.

Представник позивача до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з*явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Треті особи до судового засідання не з*явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи, встановлені судом.

Як на підставу заявлених вимог позивач посилалася на те, що 25.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладений договір поруки №12ЭГ/2008, згідно з яким ОСОБА_1 зобов*язалась солідарно відповідати перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання ОСОБА_5 своїх обов*язків за кредитним договором №12ЭГ/2008 від 25.02.2008 року у тому ж розмірі, що і ОСОБА_5, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №12ЭГ/2008 від 25.02.2008 року.

29.11.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист.

У відповідності до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою.

Сттатею 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов*язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У провадженні Миколаївського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000866 за фактом вчинення шахрайських дій невстановленю особою, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно висновку експерта Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №1012 від 16.03.2016 року підпис від мені ОСОБА_1 у розділі «Поручитель» договору поруки №12ЭГ/2008 від 25.02.2008 року, укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, виконаний не самою ОСОБА_1, а іншою особою.

У відповідності до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст. 4 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси виключно у спосіб, визначений Законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ( ст. 10 ч.3 ЦПК України).

Виходячи із вимог ст.ст.212-215 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обгрунтованим є рішення суду, яке постановлено на основі повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин, чи були порушені не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси,за захистом яких особа звернулась,а якщо були то ким.

Предмет доказування складається із встановлення обставин щодо порушення прав позивача, які підтверджують право позивача і є підставою для позову, які свідчать про порушення прав відповідача конкретним суб*єктом- відповідачем, встановлюють розмір завданої шкоди.

Виходячи зі змісту ст. 58 ЦПК України, доказ повинен підтверджувати певну юридичну обставину та збігатися з відповідною обставиною в законодавчій нормі, на яку посилається позивач.

За приписами ст. 59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За такого, доказ несе в собі інформацію про обставини справи, з існуванням якої особа пов*язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов*язків, а засіб доказування - сукупність окремих доказів , які за ЦПК допустимі для доказування в конкретній справі.

Таким чином, належними по справі доказами підтверджується той факт, що ОСОБА_1, яка є стороною договору поруки №12ЭГ/2008 від 25.02.2008 року, даний договір не підписувала.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч.1-3, 5-6 ст.203 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що між сторонами не виникли договірні зобов'язання, пов'язані з укладенням договору поруки, факт непідписання позивачем кредитних договорів доведений належними доказами по справі, тому позов у вказаній частині підлягає задоволенню та слід визнати недійсним договір поруки №12ЭГ/2008 від 25.02.2008 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 114,70 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 2211,84 грн.

Керуючись ст. 526, 530, 536, 543, 611, 651 ЦК України, ст. 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки №12ЭГ/2008 від 25.02.2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 114,70 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 2211,84 грн.

Рішення може бути оскаржене в строки та порядку, передбаченому ст. ст. 293 - 296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова