Справа № 301/2066/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чеботарьовій Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 24.10.2016 року з даним позовом посилаючись на те, що вона ОСОБА_1, перебувала в шлюбі з ОСОБА_2, укладеному 15 листопада 2003 року та зареєстрованому виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом № 54. Рішенням Іршавського районного суду від 3 грудня 2013 року шлюб між ними розірваний. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з часу розлучення проживають разом зі позивачкою і знаходяться на її утриманні. В період шлюбу, а саме у лютому 2005 року позивачкою та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28 лютого 2005 року набуто спірне майно -земельна ділянка в м. Іршава по вул. М.Рильського, 10, площею 0,0789 га, за ціною 10 350,00 грн., Дана земельна ділянка була придбана за особисті кошти позивачки, які зберігала в іноземній валюті - доларах США, і заощаджені до шлюбу з відповідачем. Таким чином, на придбання вказаної земельної ділянки було витрачено суму в національній валюті еквіваленту 1 952,83 дол. США. Право власності на вказану земельну ділянку було оформлене під час шлюбу на відповідача - ОСОБА_2. Оскільки відповідач відмовився визнати за позивачкою право особистої власності на вказану ділянку, вона просить визнати за нею - ОСОБА_1 право особистої приватної власності на земельну ділянку за адресою: м. Іршава, вул. М.Рильського, 10, кадастровий номер :05:001:0018, площею 0,0789 га.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, де вказує, що на момент оформлення відповідачем права власності на земельну ділянку, таке право власності посвідчувалося державними актами, які видавались і реєструвались міськими Радами народних депутатів, та виникало з моменту державної реєстрації цього права, а тому просить визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 443511 від 11 грудня 2009 року виданий ОСОБА_2 відділом земельних ресурсів в м. Іршава на земельну ділянку площею 0,0789 га, кадастровий номер :05:001:0018. розташовану в м. Іршава, вул. М.Рильського, 10; -визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на земельну ділянку за адресою: м.Іршава, вул. М.Рильського, 10, кадастровий номер :05:001:0018, площею 0,0789 га.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольними.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено: ОСОБА_1, перебувала в шлюбі з ОСОБА_2, укладеному 15 листопада 2003 року та зареєстрованому виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом № 54.

Рішенням Іршавського районного суду від 3 грудня 2013 року, яке набрало чинності 18 грудня 2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з часу розлучення проживають разом зі позивачкою і знаходяться на її утриманні.

В період шлюбу, а саме у лютому 2005 року сторонами на підставі договору купівлі-продажу від 28 лютого 2005 року набуто спірне майно - земельна ділянка в м. Іршава по вул. М.Рильського, 10, кадастровий номер :05:001:0018, площею 0,0789 га, за ціною 10 350,00 (десять тисяч триста п'ятдесят) грн., ринкова вартість якої на даний час згідно висновку експертів № 1383488_18102016_357 від 18.10.2016 року (копія додається) становить 64 595,43 грн. Дана земельна ділянка була придбана за особисті кошти позивачки, і заощаджені нею до шлюбу з відповідачем. Таким чином, на придбання вказаної земельної ділянки нею було витрачено суму в національній валюті еквіваленту 1 952,83 дол. США. (10350,00 грн./5,30 (курс гривні до дол. США станом на 28.02.2005 року за даними НБУ)). Ринкова вартість земельної ділянки станом на 20.10.2016 року по перерахунку на дол. США становить 2513,44 дол. США (64 595,43 грн./25,70 (курс дол. США до гривні за даними НБУ станом на 21.10.2016р.). Отже, вартість спірної земельної ділянки з часу її придбання до часу подання позову суттєво не змінилась, а збільшення її ринкової вартості жодним чином не пов'язана з будь-яким її покращенням, збільшенням її площі та наявністю інших обставин, які можуть вказувати на те, що за час шлюбу цінність земельної ділянки істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох, а тому сума збільшення.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 69 СК країни передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Ст. 70 СК України передбачає у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Також ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України в п.п. 23, 24 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

На момент оформлення Відповідачем права власності на розташовану в межах м.Іршава спірну земельну ділянку (державний акт сер. ЯЕ № 443511 від 11 грудня 2009 року), таке право власності посвідчувалось державними актами, які видавались і реєструвались міськими Радами народних депутатів, та виникало з моменту державної реєстрації цього права.

Як роз'яснив Пленум Верховногу Суду України в абз.2 п.2 постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень стст.8, 124 Конституції, стст.26.

30, 8790, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143146, 149, 151, 153158, 161, 210, 212

ЗК, глав 27, 33, 34 ЦК, ст.15 ЦПК, ст.12 Господарського процесуального кодексу

судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування,

розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи

юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та

право постійного користування земельними ділянками.

Отже, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. До вказаного висновку дійшов Верховний суд України в постанові від 1 липня 2015 року №6-319цс15.

Враховуючи норми СК України, ЦК України, розяснення Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», земельна ділянка в м. Іршава по вул. М.Рильського, 10, кадастровий номер :05:001:0018 підлягає виключенню з складу спільного сумісного майна подружжя, оскільки придбана за належні позивачці особисті кошти і відповідно належить позивачці на праві особистої приватної власності, а тому позов підлягає до зааволення.

Керуючись ст. 10, 131, 212, 215 ЦПК України, ст. 152 ЗК України, ст.ст. 16, 373, 392 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 443511 від 11 грудня 2009 року виданий ОСОБА_2 відділом земельних ресурсів в м. Іршава на земельну ділянку площею 0,0789 га, кадастровий номер :05:001:0018. розташовану в м. Іршава, вул. М.Рильського, 10, Закарпатської області.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на земельну ділянку за адресою: м. Іршава, вул. М.Рильського, 10, кадастровий номер :05:001:0018, площею 0,0789 га.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. І. Маркович