Єдиний унікальний номер 235/2816/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1371/2016
Головуючий 1 інстанції Назаренко Г.В.
Категорія 50 Доповідач Кішкіна І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Мальованого Ю.М..,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення суду від 07 червня 2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Син ОСОБА_4, 28 жовтня 2004 року, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом диспластична кардіопатія, хронічний дакріоцистит, частковий птоз верхньої повіки лівого ока, залізодефіцитна анемія, легка розумова відсталість, дизартрія, загальне недорозвинення мови 3 рівня, є інвалідом 3 групи, у звязку з чим потребує постійного лікування, що потребує значних коштів. Відповідач працює у ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», середньомісячна заробітна плата дорівнює 7000 грн., інших дітей не має, отже може сплачувати аліменти в розмірі більшому ніж розмір аліментів, визначений за рішенням суду. Просить збільшити розмір аліментів з 1/3 частки до 2/3 часток всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 червня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задоволено.

Збільшено розмір аліментів, стягнутих рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 20010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частини до 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.

З вказаним рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дитини передбачено ст. 185 СК України, тому суд помилково застосував ст. 192 СК України та змінив розмір аліментів.

Відповідач в судове засідання апеляційного суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивачка в судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.10).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2010 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.11).

У позові про зміну (збільшення) розміру аліментів позивачка зазначила, що на момент ухвалення рішення 07 червня 2010 року про стягнення аліментів суд не врахував стан здоровя сина ОСОБА_4, оскільки після стаціонарного обстеження сина було направлено на медичну комісію, висновком якої від 15 серпня 2013 року неповнолітнього сина ОСОБА_4 визнано інвалідом дитинства, син хворіє, знаходиться на диспансерному обліку, потребує тривалого лікування, на яке необхідні значні кошти.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції послався на норми ст. 192 СК України та зазначив, що, враховуючи стан здоровя сина ОСОБА_4, який перебуває на диспансерному обліку у низки лікарів, потребує регулярного, дорогого лікування, необхідно збільшити визначений за рішенням суду розмір аліментів з 1/3 частки до 1/2 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача.

Але з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можливо.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивачка несе додаткові витрати саме через хворобу дитини та потребу в лікуванні сина (а.с.24-25,31-36,40-44).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 розяснено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 зазначено звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Таким чином, судом першої інстанції помилково застосовані норми Сімейного кодексу України, які регламентують зміну розміру стягнутих аліментів, оскільки йдеться про стягнення додаткових витрат на лікування дитини.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК України, апеляційний суд,

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 червня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді