Справа № 569/9414/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Левчук Д.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання припиненим договору поруки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати припиненим договір поруки № 0712/125/ДП від 28 грудня 2007 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 28 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0712/125. На забезпечення виконання позичальником зобовязань за вказаним кредитним договором між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк» 28 грудня 2007 року було укладено договір поруки № 0712/125/ДП. Пунктом 11 договору поруки встановлено дію договору до повного виконання зобовязань за кредитним договором. У кредитному договорі строком виконання основного зобовязання є 23 грудня 2010 року. Вважає, що у відповідача право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника виникло з 23 грудня 2010 року протягом наступних шести місяців. Банк звернувся до суду з позовом в серпні 2012 року, тобто після спливу встановленого ч.4 ст.559 ЦК України строку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що пунктом 12 договору поруки за взаємною згодою сторін договору було збільшено строк, в межах якого вони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу, до п'яти років. Строк припинення поруки слід відраховувати з 23 грудня 2010 року, а тому 5-річний термін сплинув би в 2015 році. Кредитор звернувся до суду з позовом в 2012 році, тобто в межах такого строку. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 28 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» ( нині ПАТ КБ «Приватбанк» ) та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0712/125, за умовами якого позичальник отримав в рамках мікрокредитування кредитні кошти в сумі 30000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 23 грудня 2010 року.

На забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0712/125/ДП від 28 грудня 2007 року, відповідно до умов якого у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором та наявною заборгованістю ПАТ КБ «Приватбанк» в серпні 2012 року звернулося до суду з позовом до позичальника та поручителів про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2012 року позовні вимоги банку було задоволено повністю. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2016 року вказане заочне рішення скасовано і справа призначена до розгляду в загальному порядку. Станом на день ухвалення рішення вказана справа не розглянута.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З укладеного між сторонами договору поруки вбачається відсутність у ньому встановленого строку, після якого порука припиняється, а тому підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

В кредитному договорі строк виконання основного зобовязання визначений строком повного погашення кредиту - 23 грудня 2010 року. Отже, у відповідача виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту починаючи з 23 грудня 2010 року і протягом наступних шести місяців.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до боржника та поручителів, в тому числі ОСОБА_3, в серпні 2012 року, тобто з пропуском зазначеного в ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку, що є підставою для припинення права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Покликання представника відповідача як підставу відмови у позові на збільшення сторонами договору поруки в пункті 12 строку для звернення з вимогою про захист порушеного права не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Порука - це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Позовна давність відповідно до статті 256 ЦК України - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому згідно із частиною першою та пёятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання.

Якщо порука припинилася ( у тому числі й на підставі непредявлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання ), інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що право кредитора на предявлення вимоги до поручителя та обовязок поручителя відповідати перед кредитором за порушене позичальником зобовязання припинилися.

Непредявлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обовязку поручителя нести солідарне відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

У відповідності до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на оплату судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.553, 559 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання припиненим договору поруки - задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки № 0712/125/ДП від 28 грудня 2007 року, укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 551 грн. 20 коп. у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :