АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1681/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1427/К/16 суддя Чайкіна О.В.
Категорія № 26 (І) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

Іменем України

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Ляховської І.Є.,

секретар: Чубіна А.В.

за участю: представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Сідлецької Світлани Олексіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного м. Кривого Рогу від 25 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що працюючи на підприємстві відповідача в шкідливих умовах праці протягом більше 29 років, її чоловік ОСОБА_4 отримав професійне захворювання та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Відповідно до Акту розслідування професійного захворювання № 31 від 13.09.2005 року причиною виникнення профзахворювання у ОСОБА_4 було визнано його роботу протягом 29 років та 3 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, зокрема підвищеного змісту пилу в повітрі робочої зони та несприятливого мікроклімату, рівень яких перевищував гранично-допустиму концентрацію та гранично-допустимі норми.

Згідно з довідкою КЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 25.01.2008 року встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_4 з встановленим йому за життя професійним захворюванням.

Вважає, що смертю її чоловіка від отриманого ним професійного захворювання, їй спричинено моральну шкоду, а тому просила стягнути на її користь з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в рахунок відшкодування моральної шкоди - 220000,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди - задоволений частково.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 45000,00 грн. без урахування податку з доходів фізичних осіб.

В решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про зміну рішення суду в частині визначення розміру моральної шкоди та стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2 220000,00 грн.

Представник позивача вважає, що при визначені суми моральної шкоди, суд не керувався принципами розумності та справедливості та не врахував вину відповідача у виникненні у чоловіка позивача професійного захворювання, тривалість праці померлого в умовах шкідливих факторів, тривалість спільного проживання позивача разом з чоловіком, незворотність негативних наслідків, які настали для позивача у зв'язку зі смертю її чоловіка.

На думку представника позивача, визначений судом розмір моральної шкоди є заниженим у порівнянні з іншими судовими справами, предметом яких є відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» просить апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на неї та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 16 вересня 1978 року (а.с. 7).

Відповідно до акту № 31 розслідування хронічного професійного захворювання від 13 вересня 2005 року, ОСОБА_4 працював у ВАТ «Криворіжсталь» (на теперішній час ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») в умовах впливу шкідливих факторів протягом 29 років та 3 місяців, мав професійне захворювання з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., ускладнений раком верхньої долі правої легені, кл. група - 2. Емфізема легень першої-другої ст.). ЛН другого ст. (J 44). Причиною виникнення професійного захворювання ОСОБА_4 було визнано його багаторічну роботу в шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача в умовах підвищеного рівня запиленості повітря робочої зони (а.с. 4-5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с. 3).

Як вбачається з довідки КЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» серії ДНА-03 № 000183 від 25.01.2008 року, встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_4 з професійним захворюванням (а.с. 6).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_2 та вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивач має на передбачене ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України право для відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю чоловіка внаслідок отриманого ним професійного захворювання на підприємстві відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Встановлення професійного захворювання ОСОБА_4 відповідно до акту № 31 розслідування хронічного професійного захворювання від 13 вересня 2005 року, є підставою для відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я фізичній особі. Однак, позивач ОСОБА_2 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам сім'ї смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи членам її сім'ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві - дружині померлого.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з достатнім урахування роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Тому колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника позивача щодо його незгоди з зазначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди та посиланням на те, що суд не керувався принципами розумності та справедливості.

Посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції численних рішень судів по цивільних справа відповідної категорії, є безпідставними, оскільки згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню лише обставини, встановлені судовим рішення у цивільних справах, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного м. Кривого Рогу від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

І.Є. Ляховська