Справа № 148/257/14-ц Провадження № 22-ц/772/2179/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря Агеєвої Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 листопада 2014 року (а.с.122-123) позов ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» задоволено.

У травні 2016 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення Тульчинського районного суду від 12.11.2014 року, посилаючись на те, що про існування зазначеного заочного рішення суду він дізнався лише 04.05.2016 року у відділі ДВС Тульчинського РУЮ.

05.05.2016 року ОСОБА_4 ознайомився з рішенням суду та матеріалами справи і лише 10.05.2016 року отримав копію заочного рішення суду.

Зазначає, що на час розгляду справи він хворів і не міг бути присутній в судових засіданнях, про що надав відповідні письмові підтвердження.

У звязку з цим, відповідач ОСОБА_4 просив заочне рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 листопада 2014 року скасувати.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 травня 2016 року (а.с.172) заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 листопада 2014 року залишено без розгляду в звязку з пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції від 17.05.2016 року скасувати та повернути справу до суду для розгляду даного питання. Посилається на порушення судом норм процесуального права.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник скаржника відповідача у справі ОСОБА_4 ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та відповідач ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не зявилися, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа розглянута у їх відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду до скасування з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду без розгляду в звязку з пропуском строку звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що копію заочного рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.11.2014 року було направлено відповідачу ОСОБА_4 18.11.2014 року (а.с.124) та отримано за місцем його проживання 21.11.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 131).

З часу відкриття провадження в справі 18.04.2014 року відповідачу направлялись повістки-повідомлення про дату та час розгляду справи та відповідні копії документів, що підтверджується наявними в справі повідомленнями про вручення поштового відправлення. (а.с. 71, 76, 108, 116).

Судові виклики направлялись за останньою відомою адресою проживання відповідача ОСОБА_4, а тому відповідач вважався належно повідомленим.

Згідно статті 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Таким чином судом встановлено, що копію заочного рішення суду від 12.11.2014 року відповідач отримав за місцем свого проживання 21.11.2014 року, а тому суд вважає, що відповідач мав би звернутись до суду із заявою про його перегляд не пізніше 2.12.2015 року.

В поданій заяві про перегляд заочного рішення питання щодо поновлення строку перед судом відповідачем ОСОБА_4 не ставиться.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заочне рішення суду набуло законної сили в зв'язку з пропуском відповідачем ОСОБА_4 строків подачі заяви про його перегляд, а тому дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення без розгляду.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з такими твердженнями суду першої інстанції, оскільки даний висновок суду є недостатньо обґрунтованим та передчасним.

Так, частиною 1 статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» та статті 3 ЦПК України розяснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Встановлено, що заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 листопада 2014 року позов ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» задоволено.

13 травня 2016 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення від 12.11.2014 року, посилаючись на те, що про існування зазначеного заочного рішення суду він дізнався лише 04.05.2016 року у відділі ДВС Тульчинського РУЮ. 05.05.2016 року він ознайомився з рішенням суду та матеріалами справи і лише 10.05.2016 року отримав копію заочного рішення суду. На час розгляду справи він хворів і не міг бути присутній в судових засіданнях, про що надав суду відповідні письмові підтвердження.

Відповідно до вимог статті 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно статті 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що копію заочного рішення суду від 12.11.2014 року відповідач ОСОБА_4 отримав за місцем свого проживання 21.11.2014 року.

Статтею 229 ЦПК України встановлено вимоги щодо форми і змісті заяви про перегляд заочного рішення. Зокрема, за правилами ч.7 статті 229 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються правила статті 121 цього Кодексу. У разі, якщо відповідач у встановлений строк виконає вимоги, визначені судом, заява про перегляд заочного рішення вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику, про що постановляється відповідна ухвала.

Положення ст.121 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону, повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилась з її змістом, але ухилилась від виконання вимог, що вказані в ухвалі.

Відповідно до вимог статті 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

З питань, зазначених у цій статті, судом постановляється ухвала.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції встановивши, що заяву про перегляд заочного рішення суду відповідачем ОСОБА_4 подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 119,120,229 ЦПК України, зокрема з пропуском строку на її подання, не постановив ухвалу про залишення її без руху, про що мав би повідомити заявника. Таким чином посилання суду на пропущення заявником строку звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення суду та не порушення ним питання про поновлення даного строку, є передчасним.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-УІ).

Колегія суддів за таких підстав вважає, що суд першої інстанції порушив права відповідача на справедливий розгляд його справи, вказавши недоліки заяви про скасування заочного рішення суду, не надав заявнику можливості їх усунути.

За таких обставин, колегією суддів встановлено, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо її законності та обґрунтованості, порушено встановлений порядок для вирішення даного питання, а тому є підстави для її скасування з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 303, 307, 312, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 травня 2016 року скасувати та передати дане питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_6

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: