КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/571/16-ц
Провадження №2/319/335/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Сніжнянської міської ради, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадшини та визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 29 червня 2014 року.

Предявлена позовна заява ухвалою судді від 06.05.2016 року була залишена без руху, у звязку з порушенням позивачем вимог ст.119 ЦПК України, а саме:

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Формою розгляду справ цивільної юрисдикції є провадження ( позовне, наказне та окреме).

Враховуючи характер позовних вимог, спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обовязків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

У позовній заяві зазначено, що позивач має право на спадкове майно: вклад в банку та житловий будинок в м. Сніжне, та просить суд надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, однак діючим законодавством передбачений порядок отримання спадкового майна у власність.

Позивач не зазначає у позові докази звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Доказами зазначеного звернення є: письмова заява позивача до нотаріальної контори про прийняття спадщини(видачу свідоцтва про право на спадщину), Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка відповідно до п.п.31,32 Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виноситься нотаріусом не пізніш як у триденний строк, на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутність письмового звернення позивача до нотаріуса про прийняття спадщини (заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину), а також відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позбавляє дійти висновку суд про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання спадкових прав позивача.

Оскільки, законодавством України передбачений порядок отримання нерухомого майна у власність в порядку спадкування за законом, а у позивача існують усі умови для реалізації цього права, а тому вважаю, що позивач повинен (зобовязаний відповідно до ст.1297 ЦК України) письмово звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (про отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухомість).

Враховуючи викладене, вважаю, що підставою для звернення до суду є письмова відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину із зазначенням причин відмови вчинення нотаріальної дії, яка відповідно до п.п.31,32 Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виноситься нотаріусом не пізніш як у триденний строк, на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Таким чином, позивачу необхідно, на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право), надати письмову відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину.

В порушення вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України у позовній заяві не зазначені докази, що підтверджують обставини поважності пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини в наслідок знаходження за межами України протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини, тобто з 25 жовтня 2004 року по теперішній час, що заважали їй звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини або до суду за встановленням додаткового строку для прийняття спадщини.

В позовній заяві відсутній виклад обставин відповідно до яких позивач дізналась про порушення свої прав, зазначення доказів, що підтверджують ці обставини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.119 ЦПК України позивна заява підлягає уточненню в частині зазначення засобів звязку з відповідачем електронна адреса, факс, тощо, оскільки з м. Сніжне відсутнє поштове сполучення, у звязку з проведенням антитерористичної операції.

Враховуючи умови розгляду справ про спадкування у судовому порядку (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування пункт 24), відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При їх відсутності, та відсутності спадкоємців, які усунуті від права на спадкування, спадкоємців, які не прийняли або відмовились від прийняття спадщини відповідачами по зазначеній справі є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Крім того, враховуючи вимоги, встановлені законом, позивачу необхідно зазначити у позові обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази на підтвердження зазначених обставин, а саме:

-відсутність інших спадкоємців;

-звернення до нотаріуса для заведення спадкової справи (витяг з спадкового реєстру).

Відсутність вищезазначених обставин у позові, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання прав позивача.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем надана світлокопія копії платіжного доручення про сплату судового збору, яке не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з тим, позовна заява подана з порушенням статті 120 ЦПК України, відповідно до вимог якої, позивач повинен до позову додати його копію та копії доданих до позову документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

Як випливає з матеріалів позову, не долучено копію платіжного доручення, копії паспорта позивача та ідентифікаційного номеру.

Для усунення цих недоліків позивачу був встановлений пятиденний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала про залишення позову без руху отримана позивачем - 25.05.2016 р., згідно поштового повідомлення, тобто останній день усунення недоліків є 30.05.2016 року.

Позивач в межах встановленого строку (5 днів з дня отримання ухвали) недоліки позову не усунула, відповідні уточнення до суду не подані.

Згідно змісту ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, не сплатить суму судового збору, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У звязку з тим, що недоліки позову не були усунуті, а зазначена обставина є перешкодою у відкритті провадження у справі, а тому відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, визнаю позов неподаним і повертаю його позивачу.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву визнати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя Р.С.Солодовніков