Справа № 127/4461/16-ц Провадження № 22-ц/772/2080/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Колоса С.С., Якименко М.М.

при секретарі: Торбасюк О.І.

за участю ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_7 вінницької державної нотаріальної контори, про усунення від права на спадкування

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до суду вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві (своєму батькові ОСОБА_8, що помер 17вересня 2015 року), який внаслідок зловживання алкогольними напоями перебував у безпорадному стані. Просила усунути ОСОБА_6 від права на спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_8, який помер 17 вересня 2015 року; стягнути з відповідача на її користь судові витрати

Заочним рішенням Вінницького міського суду від 11 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування заочного рішення суду, та про постановлення нового, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2015 року у м. Вінниці у віці 56 років помер ОСОБА_8 (а.с. 4).

ОСОБА_2 є рідною сестрою спадкодавця, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-УР № 621993 від 30 вересня 1959 року, Свідоцтвом про народження серії ЯЖ № 732952 від 11 жовтня 1954 року, Свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 005156 від 28 липня 1997 року), а отже спадкоємцем другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України, після смерті 17 вересня 2015 року ОСОБА_8.

Відповідач ОСОБА_9 є сином спадкодавця, що підтверджується рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 03 березня 2008 року, а отже спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті 17 вересня 2015 року ОСОБА_8.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування

Як вбачається з Лікарського свідоцтва про смерть № 159-С від 18.09.2015 року, причиною смерті ОСОБА_8 є механічна асфіксія - повішання (а.с.5).

Згідно з довідкою Комунального закладу Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 29.02.2016 року № 600, ОСОБА_8 перебував на диспансерному наркологічному обліку у даному закладі з 30.11.2014 року по 17.10.2015 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (а.с.8).

Отже ОСОБА_8 не перебував у безпорадному стані.

Також позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_9 ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 03 березня 2008 року ОСОБА_8 було позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана обставина не позбавляє ОСОБА_6 майнових прав, заснованих на родинному звязку, і він є спадкоємцем першої черги.

Як вбачається зі змісту вищевказаного судового рішення, відповідач з сімєю не проживає; з 1998 року відповідач родинних стосунків з сином не підтримує, не надає ніякої допомоги (в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню). Факт відсутності підтримання родинних відносин, не спілкування протягом тривалого часу не свідчить про те, що відповідач ОСОБА_6 умисно ухилявся від надання допомоги. При цьому суду і надано доказів, що відповідач мав можливість її надавати (спадкодавець помер, коли відповідачу було 22 роки), а померлий потребував допомоги цієї особи.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, що виникли між сторонами, підстав для скасування або зміни рішення суду колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча: Л.П. Стеблюк

Судді: С.С. Колос

ОСОБА_10

/підписи/

з оригіналом вірно: ОСОБА_11