Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/847/16-ц
Провадження № 2/553/404/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.06.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі: - Босяк К.О.,

за участю позивачки - ОСОБА_2

представника позивачки ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року позивачка ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та встановлення режиму оермоого проживання, в якому зазначила, що з січня 2016 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне відносини та сімейні обов'язки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказувала, що фактично забезпечення та утримання сім'ї останні чотири роки займалася позивачка, відповідач до теперішнього часу ніде працює, зловживає спиртними напоями. Зважаючи на вказані обставини в сукупності дійшла висновку про те, що подальше збереження сім'ї є недоцільним та неможливим, тому була змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 зменшила позовні вимоги та просила розірвати шлюб зареєстрований з ОСОБА_4.

Представник позивачки ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 зменшені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 зменшені позовні вимоги визнав в повному обсязі, але заперечував обставини, якими обгрунтовувався позов.

Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що 29 січня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції , актовий запис - № 16 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Шлюб укладено між сторонами вперше.

Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

В судовому засіданні позивачка підтримала обставини зазначені в позові, як підстави для розірвання шлюбу.

Відповідач в свою чергу заперечував проти вказаних позивачкою обставин та зазначив, що спільне проживання та збереження сім'ї не можливе в зв'язку із зрадою дружини та її окремим проживанням на даний час з іншим чоловіком.

Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно залишити проживати з матір'ю - ОСОБА_2.

Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено.

Відповідачем в судовому засіданні не заперечувались факти встановлені в судовому засіданні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61,88, 213-215 ЦПК України, ст. 110-112 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, 29 січня 2005 року, актовий запис № 16, між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити - ОСОБА_2.

Копію рішення направити до Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для виконання.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко