Справа № 484/3424/15-ц
Провадження № 2/484/1641/16
Рішення
іменем України
13.06.2016 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Максютенко О.А.
при секретарі Завірюха В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії- Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник позивача в судове засідання надав заяву в якій просить слухати справу у відсутність їх представника , позовні вимоги підтримують.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про слухання справи повідомлений належно. Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутність та відсутність відповідача ОСОБА_2 до суду надав заперечення, де просив відмовити у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 кредитного боргу у звязку з припиненням договору поруки, зазначає, що позивач до суду звернувся 28 серпня 2015 року, тобто з пропуском шестимісячного строку для звернення з вимогою до поручителя про виконання вимог зобов'язання.
Дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банком 02 квітня 2018 року укладено договір поруки № 1 до кредитного договору № 2333-н від 02 квітня 2008 року з ОСОБА_2 (а.с. 10).
28 серпня 2015 року банком відповідно до п.п. 3.2.2 кредитного договору № 2333-н подано позовну заяву до суду про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 01-02).
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.
Згідно п. 3.2 договору поруки №1 до кредитного договору № 2333-н укладеного з ОСОБА_2 солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання по кредитному договору не будуть виконані повністю (а.с. 10-об).
У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши 15.06.2011 року письмові вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів як до боржника так і до поручителя.
Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.
Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.
Оскільки з позовом до суду кредитор звернувся лише у серпні 2015 року, а письмові вимоги про повне дострокове повернення заборгованості за кредитним договором були направлені поручителю 15.06.2011 року, то у звязку з пропущенням шестимісячного строку предявлення вимоги до поручителя позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Павова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 вересня 2015 року у справі № 6-933цс15.
Позовні вимоги про стягнення кредитного боргу з відповідача ОСОБА_1 підлягають задоволенню на підставі ст..ст. 526, ч. 1, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі сплата неустойки.
Судом встановлено, що між сторонами було дійсно укладено кредитний договір, однак відповідач не виконує умови цього договору, а саме не повертає отримані у позивача грошові кошти в повній мірі.
За наведених обставин позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення з ОСОБА_1 кредитного боргу законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні.
Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1, на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії -Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" судовий збір в розмірі 3654 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: