Справа № 454/2249/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 грудня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача 37541,24грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Свої вимоги мотивує наступним.

Відповідно до укладеного договору від 30.10.2006р., відповідач отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Банком виконано зобовязання по договору в повному обсязі, так як надано відповідачу кредит у визначеному розмірі.

В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості, чим не виконав належним чином свої зобовязання за даним договором.

Внаслідок порушення умов договору в останнім, станом на 20.07.2016р., виникла вищезазначена заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання також повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав.

У звязку неявкою сторін, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі.

Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із заяви, тарифів, умов та правил вбачається, що відповідачу надано кредит із сплатою 2,09% на місяць.

Відповідач зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також, комісії.

Згідно розрахунку, станом на 20.07.2016р. заборгованість відповідача складає 37541,24грн., в тому числі:

- заборгованість за кредитом 948,72грн.;

- заборгованість за відсотками 9378,37грн.;

- пеня 24950,28грн.

- штраф: фіксована частина 500грн., штраф (відсоток від суми заборгованості 1763,87грн.

Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, не погасив заборгованість в добровільному порядку.

Оскільки відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за договором кредиту, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити та стягнути з останнього заборгованість.

Однак, слід врахувати, що розмір пені значно більший від розміру боргового зобовязання відповідача, з чим суд, в силу ч.3 ст.551 ЦК України, погодитися не може.

Крім того, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік, тобто пеня підлягає нарахуванню лише в межах одного року до дня предявлення позову.

Однак, позивач просить стягнути пеню, починаючи з 31.01.2007р. до 20.07.2016р. Розрахунку пені за період одного року не надав, в той час як, згідно ст.10 ЦПК України, такий обовязок покладено саме на позивача.

Суд враховує також, що пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, одночасне стягнення за одне й те ж порушення позичальником умов договору одночасно штрафу та пені вказує на застосування кредитодавцем подвійної відповідальності за одне й те ж порушення, що не допускається законом, зокрема вимогами ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З огляду на зазначене, в даному випадку одночасне стягнення штрафу та пені неможливе, оскільки призведе до подвійної відповідальності за одне і те ж порушення.

Тому, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 500грн. штрафу. Однак, стягненню не підлягає відсоткова частина штрафу в сумі 1763,87грн., оскільки штраф є видом неустойки, яка є відповідальністю за невиконання зобовязання.

За таких підстав, суд задовольняє позов частково та приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості без врахування пені та відсоткової частини штрафу.

Керуючись ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, ст.ст.10, 60, 197, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 10827 (десять тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 09коп., а саме: 948 (девятсот сорок вісім) грн. 72коп. заборгованості за кредитом, 9378 (девять тисяч сімдесят вісім) грн. 37коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 500 (пятсот) грн. штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою до Сокальського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд.

Головуючий: М. Я. Адамович