Справа №: 398/2324/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" серпня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.,

з участю секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала 23.05.2016 року у м. Луганськ на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що 23.05.2016 року на тимчасово окупованій території в м. Луганськ померла його матір ОСОБА_3, про що Луганською міською багатопрофільною міською лікарнею 24.05.2016 року видано медичне свідоцтво про смерть №526.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для прийняття спадщини. ОСОБА_2 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №1303-031/04-29 від 07.07.2016 року заявнику відмовлено у реєстрації факту смерті ОСОБА_3.

Заявник в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення вимог заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД №363875, виданого 17.05.1973 року Ленінським районним бюро РАЦС м. Ворошиловград, заявник є сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №526 виданого Луганською багатопрофільною міською лікарнею 24.05.2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 23.05.2016 року внаслідок тромбозу легеневої артерії на тимчасово окупованій території в м.Луганськ.

25 травня 2016 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки видано свідоцтво серія І-ВВ №010392 про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що настала 23.05.2016 року.

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для прийняття спадщини. ОСОБА_2 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №1303-031/04-29 від 07.07.2016 року заявнику відмовлено у реєстрації факту смерті ОСОБА_3, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно із ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Оскільки заявник є громадянином України, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, його матір ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 23 травня 2016 року померла на тимчасово окупованій території Україні в м. Луганськ, після її смерті заявник не може отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідного зразку для для реєстрації смерті на території України, а отримане лікарське свідоцтво про смерть не визнається державними органами України, з метою захисту його законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_3, 23 травня 2016 року в м. Луганськ, який знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що настала 23 травня 2016 року у м. Луганськ.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є підставою для одержання зазначених документів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя