Справа № 680/263/16-ц
№ 2/680/132/16
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2016 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання - Стандрійчук М.П., Максимчуку С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Новоушицької районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом до відповідачки, в якому вказав, що остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, протягом тривалого часу спільно з дитиною не проживає, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, вихованням та розвитком, матеріально не забезпечує, а тому просив позбавити відповідачку батьківських прав стосовно сина ОСОБА_2 та, уточнивши позовні вимоги, стягувати на відкритий на ім'я дитини рахунок аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 450 гривень до його повноліття.

Представник позивача Мельник Н.М. у судовому засіданні позов підтримала та надала суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Прокурор в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав відповідачки.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи від відповідачки не надійшло.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, показання свідків, перевіривши зібрані докази по справі, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29 липня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України відомості про батька зазначено зі слів матері - ОСОБА_5.

Відповідно до висновку Новоушицької районної державної адміністрації від 24 березня 2016 року, позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_2 та стягнення з неї аліментів на користь дитини є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Актами обстежень умов проживання від 30 червня, 09 вересня, 16 жовтня, 22 грудня 2015 року та 21 березня 2016 року підтверджується, що умови, в яких проживає дитина хороші, є всі необхідні меблі та побутова техніка, в кімнатах чисто, прибрано, речі упорядковані. У дитини є окрема кімната.

Відповідно до актів обстеження на предмет проживання від 24 липня, 20 жовтня, 11 грудня 2015 року, 10 березня 2016 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але не проживає.

Даними Новоушицького дошкільного навчального закладу «Дзвіночок» №13-16 від 17 березня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_2 відвідує Новоушицький ДНЗ «Дзвіночок» з 09 січня 2014 року. Оформленням дитини в садочок займався дідусь ОСОБА_2, приводять і забирають його або дідусь або бабуся. Мати ОСОБА_2 за останні 6 місяців не з'являлась у дитячому закладі жодного разу.

Згідно із довідкою - характеристикою виданою Новоушицької селищної ради відповідачка ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована,але тривалий час не проживає. ОСОБА_3 залишила сина на дідуся ОСОБА_2 та вибула на заробітки до м.Київ. Тривалий час не відвідує свого сина, не турбується його розвитком, навчанням та вихованням.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Новоушицької районної державної адміністрації позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_2 та стягнення з неї аліментів на користь дитини є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо.

Із пояснень свідків ОСОБА_2 та його співмешканки ОСОБА_7 відповідачка сама зателефонувала до свого батька ОСОБА_2 в кінці 2014 року та попросила забрати сина ОСОБА_2 з м.Києва до смт.Нова Ушиця, періодично телефонує і просить передати слухавку сину, також цікавиться його життям та передавала дитячі речі для сина. Відповідачка з квітня по 25 травня 2016 року перебувала з сином за місцем проживання, перед від'їздом телефонувала своєму батькові щоб той забрав дитину з дитячого садочка, оскільки вона має терміново їхати. Також свідки вказали, що у відповідачки є кредитна заборгованість перед банком і той надсилає вимогу про погашення заборгованості.

Доводи позивача, що відповідачка зловживає спиртними напоями, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Таким чином, обмежене спілкування ОСОБА_3 з її сином суд не може розцінити як свідоме ухилення від виконання материнського обов'язку по вихованню сина і як підставу для позбавлення батьківських прав.

Суд критично ставиться до висновку від 24 березня 2016 року за №24-30/671/2016 органу опіки та піклування Новоушицької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки щодо її малолітнього сина ОСОБА_2, оскільки при складанні висновку не були з'ясовані належним чином усі суттєві обставини.

Таким чином, указаний висновок є недостатньо обґрунтований і не містить в собі переконливих аргументів, які б вказували на те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обовязків. Відсутні докази того, що орган опіки та піклування Новоушицької РДА здійснював моніторинг питання виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків і застосовував відносно неї попереджувальні заходи.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов до висновку, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дітей та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов'язків.

Згідно з п.16 вказаної вище постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України позивач не довів належними доказами такі обставини, які є підставою позову: що матір зловживає спиртними напоями, свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, не надає матеріальної допомоги, тобто не довів свідомого нехтування ОСОБА_3 своїми материнськими обов'язками.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що поведінку ОСОБА_3 відносно малолітнього сина неможливо розцінити як свідоме нехтування нею своїми материнськими обов'язками.

Крім того, позивач не зміг аргументувати в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення його матері по відношенні до дитини батьківських прав.

Таким чином, судом не встановлено обставин, які є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, а відтак і стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.3, 10, 15, 60, 209, 212-213, 215, 224-227 ЦПК України, ст.ст.150, 155, 164, 166, Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові Органу опіки та піклування Новоушицької районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. І. Яцина