УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків його недійсності, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків його недійсності.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»)

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предмет спору становлять вимоги позивача про встановлення нікчемності правочину, - що є вимогою немайнового характеру, та про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 124 000,00 грн., як застосування наслідків недійсності правочину, що є вимогою майнового характеру.

Таким чином, в порядку частини пятої ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України позивачем має бути сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 1% від ціни позову, тобто в сумі 1 240,00 грн., та за вимогу немайнового характеру у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір», а саме у розмірі по 551,21 грн.

Так, позивачем долучено до матеріалів позовної заяви квитанцію від 08.08.2016 року про сплату судового збору на рахунок Дніпровського районного суду м. Києва у розмірі 551,21 грн., що свідчить про неповну сплату позивачем судового збору.

За нормами ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 119 - 121 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків його недійсності - залишити без руху, роз'яснивши позивачу, що зазначені в ухвалі недоліки мають бути усунені у 3-денний строк з дня отримання нею копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я