Справа № 313/1791/15-ц
Провадження №2/ 313/63/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Кравцова С.А. при секретарі судового засідання ВасиленкоЛ..В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачів: Калинівської сільскої ради Запорізької області- Фарзаєва М.А., Веселівської районної адміністрації -ОСОБА_2; Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області - ОСОБА_3 треті особи що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4; ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6. до Калинівської сільської ради Запорізької області, Веселівської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання права постійного користування земельною ділянкою у порядку спадкування за законом,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до Калинівської сільської ради Запорізької області, Веселівської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання права постійного користування земельною ділянкою загальною площею12,86 гектарів, в тому числі 12,5 гектарів ріллі, 0,36 гектарів під будівлями, лісами та іншими угіддями, яка розташована на території Калинівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею ОСОБА_5 І-ЗП № 008292, виданого 18.12.2000 р., у порядку спадкування за законом спадщини, що відкрилася після смерті її батька ОСОБА_7, який помер 08.07.2013 р.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_6 зазначає, що у липні 2013 року помер її батько ОСОБА_7., після його смерті відкрилася спадщина.

На підставі ст.2161 ЦК України має право на спадкування у першу чергу. У вересні 2015 року вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус постановою від 30.09.2015 р. відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Іншими спадкоємцями майна померлого є його дружина ОСОБА_4 14.02.1959р.н.та його рідний син а її брат ОСОБА_5 09.07 ІНФОРМАЦІЯ_1,,,які не виявляють наміру на прийняття спадщини та фактично відмовились від отримання спадщини на її користь та не подавали документів та заяв на прийняття спадщини.

Тому вона змушена з позовом звернутися в суд. Справа розглядом призначалась неодноразово. Представники сторін висказали свою думку щодо заявленого позову да надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі за наявності наданих матеріалів та заперечень

Представник ОСОБА_1 позовні вимоги позивачки ОСОБА_6 підтримав.

Представник Калинівської сільської ради Веселівського району Запорізької області ОСОБА_8, пояснив, що він є головою даної сільської ради, позовні вимоги визнає в цілому, але в задоволенні позову до Калинівської сільської ради не визнає та зазначив,що на теперішній час розпорядником землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах визначених Земельним кодексом України, на території Запорізької області є Головне Управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Представник Веселівської районної державної адміністрації ОСОБА_9 зазначила, що вона працює начальником юридичного відділу апарату райдержадміністрації. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_6. до райдержадміністрації не визнає, так як на теперішній час Веселівська районна державна адміністрація, у звязку зі змінами, внесеними до ч.3 ст.122 ЗК України з 01 січня 2013 року позбавлена повноважень щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання. З цих підстав просить суд у задоволенні позовних вимог до Веселівської районної державної адміністрації відмовити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала і просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Обгрунтування надано в запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

За положенням ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений

ч. 2 ст.16 ЦПК України,

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

08.07.2013 р. у віці 56 років, помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія І-ЖС № 2625212, виданим 19.07.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 103 .

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право постійного користування земельною ділянкою площею 12,86 гектарів, в тому числі 12,5 гектарів рілля, 0,36 гектарів під будівлями, лісами та іншими угіддями, наданої спадкодавцеві для ведення фермерського господарства на підставі Державного акту на право постійного користування землею ОСОБА_5 І-ЗП № 008292 виданого Веселівською районною державною адміністрацією 18.12.2000 р

Ступінь родинних відносин позивачки із спадкодавцем ОСОБА_7 підтверджується свідоцтвом про народження серії 11І-ЖС № 323833, виданого Калинівським ЗАГС Веселівського району Запорізької області 01.02.1986 р. де спадкодавець записаний як батько позивачки.

Після відкриття спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу

У вересні 2015 року позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та надала оригінал державного акту на право постійного користування землею. За результатами розгляду її заяви, нотаріус 30.09.2015 р. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії

Слід відзначити, що після смерті ОСОБА_7, позивачка є спадкоємицею першої черги спадкування за законом відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном, та використанням земельної ділянки за її цільовим призначенням ,сплачувала податки на землю,

. Іншими спадкоємцями майна померлого є його дружина ОСОБА_4 14.02.1959р.н.та його рідний син та брат позивачки ОСОБА_5 09.07 ІНФОРМАЦІЯ_1,,які не виявили наміру на прийняття спадщини та фактично відмовились від отримання спадщини на користь позивача, та не подавали документів та заяв на прийняття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до розяснень які містяться в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив судам, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України у редакції, що діяла на час відкриття спадщини, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Як встановлено в судовому засіданні спадкодавець ОСОБА_7. користувався вище зазначеною земельною ділянкою не на підставі договору емфітевзису, а на підставі державного акту на право постійного користування землею серії 1- ЗП №008292 виданого 18.12. 2000 року.

Можливість успадкування права постійного користування земельною ділянкою не узгоджується наведеними вимогами чинного законодавства позивачем, зокрема ч1 ст 407 ЦК України та ст 102-1 ч1 ЗК України, якими передбачено лише договірний порядок установлення емфітевзису та не передбачено судового порядку його встановлення. Зазначена правова позиція висловлена ВССУ в ухвалі, постановленій 24 грудня 2014 року у справі №6-39472св14.

Повноваження щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах визначених Земельним кодексом України, на території Запорізької області здійснює Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_6 до Калинівської сільскої ради та Веселівської районної державної адміністрації, то суд приходить до висновку про відмову у позові, так як на підставі закону № 5245-V1 від 06.09.2012 р. до ч. 3 ст. 122 ЗК України були внесені зміни і з 01.01.2013 р. районні державні адміністрації позбавлені повноважень щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності у власність або користування за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання. На території Запорізької області такі повноваження відповідно до закону має Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Питання із судовими витратами у справі вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного керуючись статтями.15,16, 407 1216,1217,1218, ЦК України, розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., правовою позицією ВССУ по справі №6-39472 св14: а також ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_6 до Калинівської сільської ради

Запорізької області, Веселівської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання права постійного користування земельною ділянкою у порядку спадкування за законом- відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Веселівський районний суд в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_10

29.09.2016