Ухвала

іменем україни

27 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Демяносова М.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 грудня 2010 року між ним та ОСОБА_5 було укладено та нотаріально посвідчено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 800 тис. грн із строком повернення до 21 грудня 2013 року. Згідно з п. 4.1 договору позики при настанні дати, вказаної в п. 3.1 договору позики, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику в розмірі, що зазначена в п. 2.1 договору. Відповідно до п. 5.2 договору позики при порушенні позичальником строку повернення позики він повинен сплатити позикодавцеві пеню в розмірі 0,1 % від розміру позики за кожен день прострочення повернення позики. Оскільки відповідач не виконав належним чином взятих за договором позики зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості, тому позивач просив стягнути з нього на свою користь борг за договором позики в сумі 800 тис. грн та пеню в розмірі 172 800 грн, а всього - 972 800 грн, та судові витрати у справі.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 травня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено: стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики у розмірі 800 тис. грн, пеню у розмірі 172 800 грн, а всього - 972 800 грн, та судовий збір у розмірі 3 654 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 57-60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики, який утворився у зв'язку з невиконанням позичальником належним чином взятих за договором зобов'язань.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

О.М.Ситнік