печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7811/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 червня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого : судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Бец В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом та просив визнати недійсним договір фінансового лізингу №001108 від 13 листопада 2015 року; стягнути на користь позивача суму боргу у розмірі 35 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 листопада 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір фінансового лізингу. Під час укладення договору позивачу не роз'яснили всю процедуру укладення договору та оплати предмету договору лізингу. Відповідач вніс недостовірну ціну предмета лізингу до договору. В пакеті документів, які були надані позивачу, був відсутній додаток №3. Позивача не ознайомили та не надали йому графік покриття витрат та виплат лізингових платежів. ОСОБА_1 був введений в оману щодо умов виконання договірних зобов'язань. На виконання умов договору позивач вніс 35 000 грн., які підлягають поверненню.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та зазначила, що проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач, будучи належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 листопада 2015 між ОСОБА_1 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» укладено договір №001108 фінансового лізингу, предметом якого є транспортний засіб Foton FT 504.

Згідно п. 8.2 вказаного договору вартість предмета лізингу становить 14 227,64 доларів США, що еквівалентно 350 000 грн.

ОСОБА_2 вніс на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» кошти у розмірі 30 000 грн. згідно договору фінансового лізингу.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою зазначений договір є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 16 грудня 2015 року (справа №6-2766цс15).

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Оскільки договір фінансового лізингу від 13 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» нотаріально посвідчено не було, він є нікчемним, а отже визнання недійсним вказаного договору та повернення позивачу коштів, сплачених на виконання умов цього договору відповідає вимогам закону в силу вимог ч. 2 ст. 308 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання договору фінансового лізингу недійсним та повернення коштів, які були сплачені на виконання умов договору.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що при зверненні до суду ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору, вони підлягають стягненню на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 215, 220, 799, 806, ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 209, 212-215, 223, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів - задовольнити.

Визнати недійсним договір фінансового лізингу №001108 від 13 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 35 000 (тридцять п'ять тисяч) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Печерського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга позивачем на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Г.О. Матійчук