УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Кузнецова Д. В при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника,

В С Т А Н О В И В:

06.05.2016 року в.о. начальника Іллічівського ВДВС м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла, в обґрунтування якого зазначив, що на виконані знаходяться два виконавчі листи районних судів м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 27 847,00, грн. та 322 917,20 грн. 28.04.2014 року та 18.03.2015 року було відкрито виконавче провадження за вказаними виконавчими листами та наданий строк для добровільного виконання рішення судів. 12.04.2016 року здійснено вихід державного виконавця за адресою м.Маріуполь, вул.Серафимовича, 77 для перевірки майнового стану боржника. Двері будинку відчинила боржник ОСОБА_2 та відмовилась допустити державного виконавця до будинку для перевірки майнового стану, про що було складено акт державного виконавця. Вказані дії боржника свідчать про умисне невиконання та перешкоджання виконанню рішення суду. На підставі зазначеного просив дозволити державному виконавцю примусове проникнення до будинку №77 по вул.Серафимовича в м.Маріуполі.

У судове засідання державний виконавець не зявився, в заявленому поданні просив справу вирішити за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зазначене подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що постановою державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 28 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 0541/4458/2012, виданим 12 вересня 2013 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми позики у розмірі 319720,00 грн., судовий збір в розмірі 3 197,20грн.

Також цим же державним виконавцем постановою від 18 березня 2015 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 263/8932/14-ц, виданим 08 січня 2015 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 27 847,00 грн.

Старшим державним виконавцем Бондаренко І.М. на виконання зазначених рішень суду надіслано запит до Центру №1 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Маріуполь та Новоазовського району при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області для отримання інформації про наявність зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності боржнику. Також згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №27562290 від 02.10.2014 року державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2

12 квітня 2016 року державним виконавцем був здійснений вихід за адресою м.Маріуполь, вул.Серафимовича, 77 для перевірки майнового стану боржника, проте ОСОБА_2 відмовилася допустити державного виконавця у будинок.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. У ч. 2 цієї статті Основного Закону України зазначено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Проникнення до житла є крайньою мірою при примусовому виконанні рішення суду та суд може задовольнити подання про примусове проникнення до житла лише у випадку зясування всіх обставин, які мають значення для його вирішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Отже, виходячи з положень зазначених норм державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право входити до приміщень та сховищ, що належать боржникові або зайняті ним, тобто, при вирішенні питання про примусове проникнення до житла, суд першої інстанції повинен перевірити, чи належить зазначене житло боржникові, чи проживає він в зазначеному приміщення, чи є в ньому майно, яке належить боржникові на праві власності.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи місцем проживання боржника за двома виконавчими листами є АДРЕСА_1.

Відомостей, які б підтверджували, що домоволодіння №77 по вул.Серафимовича в м.Маріуполі належить на праві власності або володінні боржнику ОСОБА_2 до суду не представлено. Так само не представлено достатніх відомостей про реєстрацію або проживання ОСОБА_2 в зазначеному домоволодінні.

Більше того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №61160069 від 10.06.2016 року відсутні відомості щодо права власності на домоволодіння №77 по вул.Серафимовича в м.Маріуполі.

Матеріали справи також не містять доказів того, що саме в даному житловому приміщенні перебуває майно, яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_2

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що будинок за адресою м.Маріуполь, вул.Серафимовича, 77 боржнику ОСОБА_2 не належить, вона в ньому не зареєстрована, доказів того, що саме в даному будинку перебуває майно, яке належить останній на праві власності матеріали справи не містять, тому у суду не має законних підстав для задоволення подання про примусове проникнення до зазначеної квартири.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Але в матеріалах справи відсутні відомості щодо перевірки наявності коштів боржника як фізичної особи на рахунках у банках та розшуку офіційних місць доходів боржника, а тому суд вважає, що проникнення до будинку №77 по вул.Серафимовича в м.Маріуполі є передчасним.

Керуючись ст.376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені подання державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5