Справа № 541/1009/16-ц
Провадження №2/541/575/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 червня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді - Куцин В. М.,

при секретарі - Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного 13 серпня 2000 року у Великосорочинській сільській раді Миргородського району Полтавської області із ОСОБА_2, актовий запис № 12.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13 серпня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу є діти: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що спільне життя не склалося у зв'язку з принижування її відповідачем та підняттям на неї рук. Шлюбні відносини припинені з березня 2016 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, негативно впливатиме на виховання дітей, а тому суперечитиме і їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити шлюб розірвати, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Суду пояснила, що подружнє життя не склалося, оскільки чоловік її безпідставно обвинувачує у подружній зраді, в зв'язку з чим виникають постійно сварки. В ході сварок відповідач застосовує фізичну силу. За час подружнього життя вони неодноразово припиняли подружні стосунки, однак потім їх відновлювали. Чоловік почав застосовувати фізичну силу до дітей, тому вона вирішила шлюб розірвати, зрозуміла за час відсутності чоловіка, який мобілізований, що збереження шлюбу суперечить інтересам дітей. На даний час чоловік в телефонних розмовах погрожує їй та дітям, і вона була змушена звернутися в правоохоронні органи, тому примирення не можливе. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судове засідання не з'явився, повторно, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи на адресу суду не надходило (а.с.16,21).

Суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до положень статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що 13 серпня 2000 року позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб у Великосорочинській сільській раді Миргородського району Полтавської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №12 (а.с.4). Від шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6). Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать інтересам позивача та її неповнолітніх дітей, виключають їх подальше спільне проживання. Оскільки відповідач отримав копію позову де викладені підстави розірвання шлюбу, не надав будь-яких пояснень та заперечень, тому суд вважає, що відповідач не має наміру та бажання зберігати сім'ю, отже шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

Оскільки позивач ОСОБА_1 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «ОСОБА_1», суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевказаного підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 гривня 20 копійок - судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 64, 88, ч.4 ст.174, 208, 209, 213-215, 224-228,294 ЦПК України, cт.105, 110, 112, 113,114 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений 13 серпня 2000 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у Великосорочинській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис №12 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання рішенням суду законної сили.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Великі Сорочинці, Миргородського району, Полтавської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, понесені судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 2 0 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: В. М. Куцин