Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа О. О. , при секретарі Костіні Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, в квартирі АДРЕСА_1, в період з 28 січня 2008 року по день її смерті.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в період з 28 січня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 вона проживала однією родиною з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. За цей час вони мали взаємні права та обов'язки, спільний бюджет, здійснювали спільні витрати та придбання. Позивачка здійснювала догляд за померлою, купувала їй ліки, займалась прибиранням оселі, готувала їжу, прала, а також організувала поховання ОСОБА_2 за власний рахунок. Після смерті ОСОБА_2 позивачка продовжує проживати за вказаною адресою та вважає, що є спадкоємцем четвертої черги після смерті вказаної особи. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, та пояснила, що з ОСОБА_2 вона мешкала однією родиною з липня 2008 року по день смерті останньої. ОСОБА_2 є її тіткою, між тим документи, які б підтвердили родинні стосунки між ними, не збереглися. Вона доглядала її та піклувалася по день смерті ОСОБА_2 В теперішній час продовжує мешкати у АДРЕСА_1. Просила позов задовольнити.

Представники позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали вимоги з підстав, вказаних у заяві та просили їх задовольнити і встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з липня 2008 року по день її смерті.

Представник відповідача - Маріупольської міської ради, у судовому засіданні вважала заяву обґрунтованою та не заперечувала проти задоволення заявлених вимог.

Суд, вислухавши сторони та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ордеру на житлову площу в гуртожитку №300 від 01 липня 2000 року та свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 2000 року, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 29 травня 2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 877.

Відповідно до довідки, виданої головою КСН «Каменськ» від 28 грудня 2015 року, ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 в період часу з 2008 року по день її смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідки КСН «с.Каменськ» №321 від 20 квітня 2016 року, ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2008 року по теперішній час, разом зі своїм чоловіком.

Згідно відповіді голови КСН «с.Каменськ», відомості щодо того, що ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2008 року по теперішній час, були надані на підставі пояснень свідків та складеного акту №320 від 20 квітня 2016 року.

Відповідно до наданої державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецької Н.Г. №214/01-16 від 11 лютого 2016 року, в справах держнотконтори спадкова справа після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, відсутня.

Згідно актового запису про смерть ОСОБА_2 №877 від 29 травня 2015 року, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання було видано позивачці по справі ОСОБА_1

Позивачкою надано суду копії квитанцій про сплату наданих комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1, які здійснені після смерті ОСОБА_2, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_3 по теперішній час.

Також позивачкою надані товарні чеки на оплату послуг поховання та поминального обіду.

Так, позивачка разом з померлою ОСОБА_2 з липня 2008 року мешкали спільно, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є їх сусідами.

Згідно з вимогами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, що проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Частиною 2 ст.3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Отже, законодавець чітко визначив 3 юридичні ознаки, які складають поняття сім'ї: 1) спільне проживання, 2) пов'язання спільним побутом, 3) наявність взаємних прав і обов'язків.

Частиною 2 ст. 3 СК України визначено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Заявниця з липня 2008 року постійно мешкала разом з ОСОБА_2 та інших спадкоємців після її смерті немає.

Таким чином, аналізуючи зібрані і досліджені у справі докази, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з липня 2008 року по день її смерті, знайшов своє підтвердження.

Цей факт має для заявника юридичне значення, ніким не оспорюється та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 234, 256-259 ЦПК України, ст. 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1, у період часу з липня 2008 року по день смерті останньої.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений 15.06.2016 року.

Суддя: О. О. Хараджа