Справа № 743/1231/16-ц
Провадження № 2-о/743/44/16
У Х В А Л А

11 жовтня 2016 року смт.Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б., перевіривши відповідність заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що має юридичне значення, ст.ст. 107-120, 256, 258 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності свідоцтва про одруження НОМЕР_1, виданого 9 лютого 1954 року та встановити факт, що вона являється дружиною ОСОБА_2, посилаючись на неможливість документального доведення того факту, що вона являється дружиною ОСОБА_2, так як в повному Витязі із Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб: по батькові нареченої ОСОБА_1, дошлюбне прізвище ОСОБА_1. Вказує на висновок Ріпкинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17 вересня 2016 року, яким їй було відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб № 103 від 09 лютого 1954 року, а саме для зазначення правильного по-батькові дружини - ОСОБА_1 - через відсутність підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, враховую наступне.

Європейський суд з прав людини в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України" та «Сокуренко та Стригун проти України» прийшов до правової позиції, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

П. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 234 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Згідно ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Із змісту вимог ОСОБА_1 про встановлення факту належності свідоцтва про одруження НОМЕР_1, виданого 9 лютого 1954 року вбачається, що вона має намір на підставі рішення суду про належність її вказаного свідоцтва, виданого органами державної реєстрації актів цивільного стану, вирішити питання про внесення змін до актового запису цивільного стану.

В силу ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

У відповідності до п.п. 1.1, 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

За змістом норм ст. 17, п. 7 розділу VIІІ "Прикінцеві та перехідні положення" КАС України розгляд таких справ віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

Отже, чинним законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, які засвідчують походження та національність особи, і порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

Крім того, згідно п.2.13 правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

- рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

- постанова адміністративного суду і так далі.

Встановлення ОСОБА_1 факту належності їй свідоцтва про одруження НОМЕР_1, виданого 9 лютого 1954 року пов'язується з наступним вирішенням публічно-правого спору про право.

За таких обставин, в цій частині слід відмовити у відкритті.

В той же час, оскільки заява ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства щодо форми та змісту, підстав для відмови у відкритті провадження та залишення заяви без руху в цій частині не встановлено, з огляду на те, що заява ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин підсудна Ріпкинському районному суду та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, зважаючи на недоцільність проведення по справі за заявою ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин попереднього судового засідання, необхідно відкрити провадження у справі та призначити її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтею п. 1 ч. 2 ст. 122, 256 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 про встановлення факту належності свідоцтва про одруження НОМЕР_1, виданого 9 лютого 1954 року.

Відкрити провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин.

Судове засідання призначити на 21 жовтня 2016 року о 08 год. 30 хв..

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя В.Б.Сташків