АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1868/16. Суддя-доповідач: - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю секретаря : - ОСОБА_5,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, третя особа: Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області - про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернулася в суд із вказаним позовом, який уточнила у грудні 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що з листопада 2013 року вона працювала на посаді вчителя російської мови та літератури у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області.

Наказом начальника управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 29 серпня 2014 року №299-кн-1 її було звільнено з посади з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням численності працівників.

У період з 29 серпня 2014 року по 11 жовтня 2014 року вона перебувала на лікарняному у звязку з чим наказом начальника управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 13 жовтня 2014 року №438-кн-1 було змінено дату її звільнення з 29 серпня 2014 року на 13 жовтня 2014 року.

Вважала, що її звільнення з роботи відбулося з порушення вимог чинного законодавства, оскільки у період з 19 квітня 2014 року по 14 жовтня 2014 року в Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області були вільні вакантні посади соціального педагога, керівника гуртка, трудового навчання, заступника директора з навчально-виховної роботи, які відповідачем не були запропонованій їй при вивільненні.

Незаконним звільненням з займаної посади їй було завдано маральної шкоди.

Посилаючись на вказані обставини та ст. с. 40, 49-2, 184, 232, 235, 237-1 КЗпП України, ОСОБА_6 просила суд поновити її на посаді вчителя російської мови та літератури Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області.

Стягнути з Управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 жовтня 2014 року по день поновлення її на роботі.

Зобовязати Управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради відшкодувати їй моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Стягнути з Управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Представник Управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради позов не визнав.

При цьому посилався на те, що звільнення позивачки з роботи відбулося з дотриманням вимог чинного трудового законодавства.

Представник Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що звільнення позивачки з роботи проведене відповідачем з додержанням вимог чинного трудового законодавства, у тому числі положень ст. 49-2 КЗпП України.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обовязок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

З матеріалів справи вбачається, що з листопада 2013 року ОСОБА_6 працювала на посаді вчителя російської мови та літератури у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області (а. с. 196 том №1).

Наказом начальника управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської від 19 березня 2014 року №71-кн-1 «Про скорочення численності працівників, вчителів російської мови та літератури ХЗОМ №2», попереджено профспілковий комітет ХЗОМ №2 щодо скорочення численності вчителів російської мови та літератури на 2014/2015 навчальний рік у звязку з прогнозуванням зменшення кількості класів, відповідно кількості годин російської мови та літератури та звільнення одного вчителя російської мови та літератури згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с. 90 том №1).

Наказом начальника управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 23 травня 2014 року №118-кн-1 «Про попередження ОСОБА_6 щодо її наступного вивільнення», попереджено ОСОБА_6, вчителя російської мови та літератури ХЗОШ №2, про звільнення з 31 серпня 2014 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с. 94-95 том №1).

З зазначеним наказом ОСОБА_6 ознайомлена 23 травня 2014 року, що стверджується копією акта комісії Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області від 23 травня 2014 року та копією листа управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської від 23 травня 2014 року №852, отриманого позивачкою під особистий підпис (а. с. 96-97 том №1).

Листом від 18 червня 2014 року №1055 управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради запропоновано ОСОБА_6 зайняти вакантну посаду вчителя російської мови та літератури у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №160 Харківської міської ради Харківської області, яка є структурним підрозділом управління (а. с.98-100 том №1).

Вказаний лист отримано позивачкою 19 червня 2014 року під особистий підпис .

16 липня 2014 року управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради направило на адресу ОСОБА_6 лист за №1219, в якому запропонувало їй вакансії щодо працевлаштування, зокрема: посаду вчителя російської мови та літератури у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №160 Харківської міської ради Харківської області; посаду соціального педагога у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №101 Харківської міської ради Харківської області; посаду керівника гуртка у КЗ «Центр дитячої та юнацької творчості №6 Харківської міської ради; посаду помічника вихователя у КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» №311 Харківської міської ради; посаду помічника вихователя у КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» №377 Харківської міської ради; посаду помічника вихователя у КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» №237 Харківської міської ради (а. с.103 том №1).

16 липня 2014 року начальник управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради звернувся з поданням до профспілкового комітету Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області про надання згоди на звільнення ОСОБА_6 за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с. 104 том №1).

28 серпня 2014 року профспілковий комітет Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області (протокол №57) надав згоду на звільнення ОСОБА_6 за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с. 105 том №1).

Наказом начальника управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 29 серпня 2014 року №299-кн-1 ОСОБА_6 звільнено з 29 серпня 2014 року з посади вчителя російської мови та літератури Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням численності працівників (а. с. 108 том №1).

У звязку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_6 у період з 29 серпня 2014 року по 11 жовтня 2014 року наказом начальника управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 13 жовтня 2014 року №438-кн-1 внесені зміни до наказу від 29 серпня 2014 року №299-кн-1 та змінено дату звільнення ОСОБА_6 з 29 серпня 2014 року на перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності - 13 жовтня 2014 року (а. с. 7, 9, 112 том №1).

Власник або уповноважений ним органом є таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, тощо.

При цьому, роботодавець зобовязаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільняється працював.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач виконав вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування ОСОБА_6, оскільки запропонував їй вакантну посаду вчителя російської мови та літератури у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №160 Харківської міської ради Харківської області, а також іншу вакантну роботу, яку вона могла виконувати з урахуванням своєї освіти, кваліфікації, досвіду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_6 не спростовувала факт, що відповідач пропонував їй вакантну посаду вчителя російської мови та літератури у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №160 Харківської міської ради Харківської області, однак вона зайняти її відмовилась та заяву про переведення її на запропоновану вакантну посаду відповідачу не подала.

Зважаючи на те, що управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради пропонувало ОСОБА_6 вакантну посаду за відповідною спеціальністю, а також іншу вакантну роботу, яку вона могла виконувати з урахуванням своєї освіти, кваліфікації та досвіду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що звільнення позивачки з роботи відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства, у тому числі положень ст. 49-2 КЗпП України.

Вирішуючи спір, суд зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що з дня її попередження про вивільнення і до дня розірвання з нею трудового договору у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області існували вакантні посади соціального педагога, керівника гуртка, трудового навчання, які не були запропоновані їй відповідачем при звільненні, не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області на протязі 2013/2014 навчального року були вакантні посади керівника гуртка та вчителя трудового навчання.

Факт відсутності вказаних посад у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області протягом 2013/2014 навчального року підтвердила в судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача, зазначивши, що вакантних посад керівника гуртка, вчителя трудового навчання у школі не було.

Судом першої встановлено, що наказом начальника управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 22 серпня 2014 року №216 -кн-1 було прийнято на посаду соціального педагога Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області молодого спеціаліста ОСОБА_7 (а. с. 155-156 том №1).

Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України «Про затвердження кваліфікаційних характеристик професій (посад) педагогічних та науково-педагогічних працівників навчальних закладів» від 1 червня 2013 року №665, до посади соціального педагога встановлена обовязкова кваліфікаційна вимога: повна вища освіта (магістр, спеціаліст) за спеціальністю «Соціальна педагогіка».

Позивачка ОСОБА_6 має вищу освіту за кваліфікацією вчитель російської мови та літератури і за кваліфікаційними вимогами, встановленими Міністерством освіти і науки України, не могла зайняти посаду соціального педагога.

Не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів і доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що при звільненні її з роботи відповідачем не було запропоновано їй вакантну посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області, яка зявилась після звільнення ОСОБА_9

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_9 працювала на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області.

29 серпня 2014 року остання звернулась з заявою до начальника управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради про звільнення її з посади за угодою сторін (а. с.154 том№1).

Наказом начальника управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 29 серпня 2014 року №324-кн-1 ОСОБА_10 звільнено з 29 серпня 2014 року з посади заступника директора з навчально-виховної роботи з підстав, передбачених п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 152 том №1).

Наказом начальника управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 1 вересня 2014 року №335-кн-1 на вказану посаду призначено з 1 вересня 2014 року ОСОБА_11 ( а. с.157-159 том №1, а. с. 31-32 том №2).

Наведене свідчить, що звільнення ОСОБА_12 з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області відбулось після звільнення ОСОБА_6 з посади вчителя російської мови та літератури, про що свідчать порядкові номери наказів про їх звільнення з роботи.

Крім того, згідно ст. 24 Закону України «Про загальну середню освіту», наказу Міністерства освіти і науки України від 6 жовтня 2010 року №930 «Про затвердження типового положення про атестацію педагогічних працівників», наказу Міністерства освіти і науки України від 1 червня 2013 року №665 «Про затвердження кваліфікаційних характеристик професій (посад) педагогічних та науково-педагогічних працівників навчальних закладів, посаду керівника (заступника) загальноосвітнього навчального закладу може займати виключно особа, яка успішно пройшла атестацію керівних кадрів освіти. Згідно атестаційного листа від 4 квітня 2011 року ОСОБА_6 атестована в якості вчителя російської мови та літератури, а не особи, яка успішно пройшла атестацію керівних кадрів освіти.

Наведене свідчить, що відповідач при вивільненні ОСОБА_6, не міг запропонувати їй посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: