АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Справа №640/6000/16-ц. Головуючий І інст.: - ОСОБА_1
Провадження №22-ц/790/3826/16. Суддя-доповідач: - ОСОБА_2
Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю секретаря: - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2016 року по справі за поданням державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_8 - про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2016 року задоволено подання державного виконавця Київського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_8

Обмежено громадянці України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серія МК №566105, виданий 12 лютого 2001 року Київським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області право виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання нею своїх зобовязань.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд виходив з того, що боржник ухиляється від виконання обовязків покладених на нього рішенням суду, а тому його необхідно тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» від 21 січня 1994 року, громадянин України може бути обмежений управі виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_9, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором №374-А-6- від 20 грудня 2007 року у розмірі 478 550 грн. 79 коп.

На виконання цього рішення Фрунзенським районним судом м. Харкова 22 липня 2015 року видано виконавчий лист №645/5774/14-ц про стягнення ОСОБА_9, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором №374-А-6- від 20 грудня 2007 року у розмірі 478 550 грн. 79 коп. ( а. с. 5).

Постановою державного виконавця Київського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_10 від 27 липня 2015 року відкрито виконавче провадження №48265359 за виконавчим листом №645/5774/14-ц, виданим Фрунзенським районним судом м. Харкова 22 липня 2015 року ( а. с.6).

Постановою державного виконавця Київського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_10 від 1 грудня 2015 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_6Ю.( а. с. 21).

16 лютого 2016 року державним виконавцем Київського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_8 з метою проведення перевірки майнового стану ОСОБА_6, що мешкає в АДРЕСА_2, здійснено вихід до місця проживання боржника. Перевірити майновий стан ОСОБА_6 виявилось неможливим, оскільки на дзвінок

та стук у двері ніхто не відкривав вхідних дверей. По даному факту державним виконавцем складено акт без залучення понятих від 16 лютого 2016 року ( а. с.26).

Постановою державного виконавця Київського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_8 від 18 березня 2016 року приєднано виконавче провадження №48265359 з примусового виконання виконавчого листа №645/5774/14-ц, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова 22 липня 2015 року, до зведеного виконавчого провадження №31629617, яке веде Київський ВДВС Харківського МУЮ (а. с.27).

15 лютого 2016 року «Брокбізнесбанк» звернувся з заявою до Київського ВДВС Харківського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_6 (а. с.28).

Ухилення боржника від виконання своїх зобовязань є оціночним поняттям.

На час звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, факт ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду повинен відбутися, бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває у заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Під поняттям ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням суду, розуміються будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо). При звернені з поданням до суду державним виконавцем Київського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_8 не надано належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_6 ухиляється від виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2014 року.

В матеріалах справи відсутні докази, які достовірно свідчать, що ОСОБА_6 утримувалася від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надавала в строк, встановлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно; про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не зявлялася за викликом державного виконавця; на вимогу державного виконавця не повідомляла письмово останнього про майно, що може перебувати в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_6 у визначеному законом порядку одержувала постанову державного виконавця від 22 липня 2015 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №645/5774/14-ц, виданим Фрунзенським районним судом м. Харкова 22 липня 2015 року; отримувала під розписку виклики до державної виконавчої служби з приводу не належного виконання нею рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2014 року.

В матеріалах справи міститься копія виклику ОСОБА_6 до держаного виконавця Київського ВДВС Харківського МУЮ у вівторок з 9 до 12 год., або четверги з 16 до 18 год. за адресою: м. Харків, вул. Студентська №5/6 кабінет №8 для сплати заборгованості на користь «Брокбізнесбанк» ( а.с.25).

В той же час, доказів того, що вказаний виклик був вручений ОСОБА_6 державним виконавцем особисто або засобами поштового звязку, матеріали справи не містять.

Як на підставу задоволення подання держаного виконавця суд першої інстанції послався на акт від 26 лютого 2016 року, складений державним виконавцем за фактом його виходу до місця мешкання боржника ОСОБА_6

Проте, в матеріалах справи міститься копія акта держаного виконавця від 16 лютого 2016 року, що свідчить про те, що 26 лютого 2016 року будь-який акт відносно боржника державним виконавцем не складався та не надавався до суду першої інстанції для залучення до справи ( а. с.26).

За таких обставин, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що боржник ОСОБА_6 на час розгляду подання державного виконавця свідомо ухилялася від виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2014 року та безпідставно обмежив її у праві виїзду за межі України.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення подання державного Київського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_8 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України за його недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 312, ст. ст. 313,315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2016 року - скасувати.

У задоволенні подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_8 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкаючої в АДРЕСА_1 до виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором №374-А-6- від 20 грудня 2007 року у розмірі 478 550 грн. 79 коп. - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: