У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Савченко В.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 30 березня 2014 року до підрозділу Міністерства надзвичайних ситуацій України надійшло повідомлення про пожежу належної їй на праві власності господарчої будівлі по АДРЕСА_1. Відповідно до акту про пожежу від 30 березня 2014 року встановлено, що причиною пожежі були пустощі дітей з вогнем, а саме ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю яких є ОСОБА_5, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, матір'ю якого є ОСОБА_4, унаслідок чого їй нанесено майнову та моральну шкоду.

З урахуванням наведеного та ураховуючи заяву про зменшення позовних вимог ОСОБА_3 просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь матеріальні збитки у розмірі 59 858 грн та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 5 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 збитки, завдані пожежею, у розмірі 56 138 грн, моральну шкоду у розмірі 2 тис. грн, витрати на проведення експертизи у розмірі 3 500 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 1 426 грн 27 коп., судовий збір у розмірі 537 грн 84 коп., а всього - 63 652 грн 11 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4у дохід держави судовий збір у розмірі 47 грн 44 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 недосплачений судовий збір у розмірі 96 грн 16 коп.

Розстрочено виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4на користь ОСОБА_3 щомісячно по 2 652 грн 17 коп. до повного виконання рішення суду, крім стягнення судового збору в дохід держави, У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року рішення районного суду у частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, розподілу судових витрат та надання розстрочки виконання судового рішення скасовано й ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 15 418 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 831 грн та судовий збір у розмірі 253 грн, а всього - 16 502 грн.

Зобов'язано ОСОБА_3після відшкодування ОСОБА_4майнової шкоди повернути їйзалишки майна, яке було пошкоджено пожежею, за наступним переліком: електрозварювальний апарат, водяний насос, садовий інструмент: вили 3 шт., лопата 4 шт.; комплект свердл, граблі 3 шт., комплект стамесок, коса із косьєм, паяльна лампа, мотоцикл «Восход», садова тачка, цемент М 400 - 10 мішків, високовольтний кабель - 30 метрів, залишки шин автомобільних (з дисками), весла від лодки ризинової «Лисичанка», електродвигун об'ємом: 10 л., 20 л., 30 л.; залишки електропроводки, металеві листи: розміром 2,5х1,2; 2,0 х 1,0; розміром 1,0 х 0,5 - 4 листи, щиток електричний, овочеву електротерку.

Визначено порядок виконання рішення суду у частині стягнення з ОСОБА_4на користь ОСОБА_3 майнової шкоди у розмірі 15 418 грн, морального відшкодування у сумі 2 тис. грн, витрат на правову допомогу у розмірі 831 грн, судового збору у розмірі 253 грн шляхом надання розстрочки його виконання частинами протягом 24 місяців, починаючи з 1 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 770 грн 92 коп. щомісячно.

Стягнуто з ОСОБА_3на користь держави Україна недоплачений судовий збір при зверненні з позовом до суду першої інстанції у розмірі 193 грн 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3на користь ОСОБА_4витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду апеляційної інстанції, у розмірі 926 грн 45 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Отже, судові рішення в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_5 не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що причиною пожежі була поведінка малолітнього ОСОБА_8, матір'ю якого є ОСОБА_4, а, отже, відповідно до вимог ст. 1178 ЦК України саме на неї покладено обов'язок відшкодувати завдану шкоду.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині позовних вимог до ОСОБА_4,виходив із того, що відповідачкою частково відшкодовано завдану позивачці шкоду в натурі та відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України з неї належить до стягнення половина завданої майнової шкоди, оскільки, позивачкою не було пред'явлено позов до батька малолітнього ОСОБА_8 При цьому суд зазначив, що після відшкодування відповідачкою завданої майнової шкоди вона має повернути позивачці залишки майна, яке було пошкоджено пожежею. Крім того, згідно зі ст. 217 ЦПК України апеляційним судом розстрочено виконання судового рішення, виходячи з майнового стану відповідачки.

Проте повністюпогодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що 30 березня 2014 року до підрозділу Міністерства надзвичайних ситуацій України надійшло повідомлення про пожежу належної ОСОБА_3 на праві власностігосподарчої будівлі по АДРЕСА_1

Відповідно до акту про пожежу від 30 березня 2014 року встановлено, що причиною пожежі були пустощі дітей з вогнем, а саме ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю яких є ОСОБА_5, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, матір'ю якого є ОСОБА_4, унаслідок чого нанесено шкоду покрівлі та перекриттю господарської будівлі, належних ОСОБА_3.

ОСОБА_4 не заперечувала того факту, що пожежа виникла у результаті дій саме її малолітньої дитини - ОСОБА_8 і цей факт встановлено судом (ч. 1 ст. 61 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Відповідно до довідки Козелецького районного відділу управління державної служби надзвичайних ситуацій України у Чернігівській області від 30 березня 2014 року у результаті пожежі вогнем знищено покрівлю та перекриття по всій площі, паркан на площі 60 м, а також майно, яке знаходилось у господарчій будівлі, а саме шифер хвилястий 120 листів, облицювальна плитка 15 ящиків, електрозварювальний апарат, водяний насос, поливальний шланг 150 м, високовольтний кабель 30 м, дробина дерев'яна, автомобільні шини 4 штуки, садовий інструмент, сіно 500 кг, пошкоджено стіни господарчої будівлі, два мотоцикли «Восход», садова тачка, два велосипеда «Аист» і «Десна», цемент - 20 мішків.

При визначенні розміру майнової шкоди апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не надав оцінки звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачці пожежею, від 1 жовтня 2015 року, виконаного на підставі ухвали суду (а.с. 82-103), а тому його висновки в цій частині грунтуються на припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Також апеляційний суд відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України, розстрочуючи відповідачці виконання судового рішення на підставі важкого майнового становища, утримання повнолітньої доньки-студентки, утримання малолітнього сина та витрат понесених на похорон батька у порушення ст. 316 ЦПК України не врахував те чи є вказані підстави достатніми для такого розстрочення та чи не порушуються цим права позивачки, якій завдано шкоди та якій в період економічної кризи прийдеться відновлювати своє майно. Крім того, суд, розстрочуючи виконання рішення суду, не врахував, що позивачка не пред'явила вимог до батька неповнолітнього ОСОБА_8, який також має виконувати наведені вище обов'язки, як і ОСОБА_4

Апеляційний суд не врахував роз'яснення, надані судом у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», в якому зазначено, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у ст. ст. 215 - 217 ЦПК України.

Отже, апеляційний суд, зобов'язавши ОСОБА_3 передати відповідачці залишки майна, яке було пошкоджене пожежею після відшкодування їй майнової шкоди, ухвалив рішення під умовою, що процесуальним законом заборонено.

За таких обставин, коли фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його часткового скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного Чернігівської області від 18 лютого 2016 рокув частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

В.О.Савченко

В.А.Черненко