Провадження № 2-п/522/85/16
УХВАЛА

01 червня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року, посилаючись на те, що вона особисто не отримувала судових повісток про призначення справи до розгляду, а тому її неявка у судове засідання мала поважні причини. Також зазначила, що судом при винесенні рішення не було враховано те, що договір поруки №2620-С від 21 грудня 2006 року вважається припиненим на підставі ст. 559 ЦК України, оскільки Банком був пропущений шестимісячний строк на звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості з поручителя. Тому, відповідачка вважає, що вимоги Банку про стягнення з неї заборгованості, є безпідставними.

Представник ПАТ «Марфін Банк» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вищевказаної заяви, та вказала, що відповідачка належним чином була сповіщена про розгляд дійсної справи в порядку ст. 74 ЦПК України. Також зазначила, що питання про дійсність договору поруки було встановлено рішенням Господарського суду Одеської області від 15 квітня 2015 року, що набрало чинності, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог ПП «Владимир» про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ПП «Владимир» та ПАТ «Марфін Банк» в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №381/F від 21 грудня 2006 року.

Інші учасники процесу у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Марфін Банк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Банку достроково заборгованість за кредитним договором №381/F від 21 грудня 2006 року в розмірі 587 937, 68 дол. США, та 1 628 571, 43 грн. пені; стягнуто з відповідачів в рівних частках на користь позивача суму судового збору у розмірі 3 654, 00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є дві одночасно наявні умови - поважність причин неявки відповідача у судове засідання та представлення доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. За змістом наведеного правила ці докази повинні мати таке істотне значення для вирішення справи, аби їх врахування мали б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання 22 вересня 2015 року не зявилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення їй уточненої позовної заяви та судової повістки.

Таким чином, ОСОБА_1 не довела, що вона не зявилась в судове засідання з поважних причин, а відповідно не довела, що розгляд справи слід було відкласти через її неявку.

Стосовно другої частини підстави для перегляду заочного рішення, то суд виходить з того, що відповідачкою не наведено та не представлено жодного доказу, що має істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання ОСОБА_1 на те, що договір поруки №2620-С від 21 грудня 2006 року вважається припиненим на підставі ст. 559 ЦК України, є безпідставними, оскільки не підтверджується жодними доказами. Судом такі докази також добуті не були.

Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 15 квітня 2015 року, що набрало чинності, було відмовлено в задоволенні позовних вимог ПП «Владимир» про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ПП «Владимир» та ПАТ «Марфін Банк» в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №381/F від 21 грудня 2006 року. У вказаному рішенні було встановлено, у тому числі, дійсність вищевказаного договору поруки.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відсутні обидві підстави для задоволення такої заяви, а саме судом не було встановлено, що відповідачка не з'явилась в судове засідання з поважних причин та не надала жодного нового доказу, що міг би істотно вплинути на розгляд справи та на рішення суду в цілому.

При цьому суд виходить з принципу недопустимості скасування рішення суду за відсутності достатніх та законних підстав для того, а також з формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд своєю ухвалою залишає заяву без задоволення.

Керуючись п. 14 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», ст. ст. 74, 208-210, 228, 231, 232 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.Б. Свячена