06.07.2016 Справа № 363/2158/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Купрієнко С.І.

при секретарі Рибки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

у червня 2016 року позивачка звернулася до суду із позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 3 лютого 2006 року виконкомом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області , актовий запис № 3.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок не сумісності характерів, відсутності взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше збереження сім'ї вважає за неможливе, спорів щодо нажитого майна між ними не має. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засідання позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому Гаврилівською сільською радою Вишгородського району Київської області шлюбі з 3 лютого 2006 року.

Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало неможливим, тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Майновий спір та спір про місцепроживанння дитини відсутній.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213, 224,226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110- 112 СК України , суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 3 лютого 2006 року виконкомом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області , актовий запис № 3 .

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - ОСОБА_1.

Рішення протягом 10 днів з дня проголошення, може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання скарги через районний суд.

Суддя