Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року,

встановила:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» (далі - ПАТ КБ «Експобанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 1 жовтня

2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

16 лютого 2016 року, позовну заяву повернуто позивачу для звернення до належного суду.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Експобанк» просить скасувати постановлені у справі ухвали, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Повертаючи позовну заяву позивачу для звернення до належного суду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, встановив, що місцем реєстрації відповідачів є Київська область та прийшов до правильного висновку, що дана справа не підсудна Голосіївському району м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Посилання в касаційній скарзі на те, що в силу ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за останнім місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) є безпідставним, оскільки дана норма не підлягає до застосування.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» відхилити, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук