Провадження № 2/761/2786/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.,

при секретарі Личак М.К,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2015 року на адресу суду надійшла позовна заява представника ПрАТ «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у розмірі 2035,07 грн. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась з вини відповідачки ОСОБА_1, позивачу завдана матеріальна шкода, оскільки було пошкоджено транспортний засіб, який належить ОСОБА_3, яким керував ОСОБА_4 Разом з тим, після настання страхового випадку, а саме пошкодження транспортного засобу, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило ОСОБА_4 суму страхового відшкодування. Однак, у зв'язку з неповідомленням страхувальником ОСОБА_1 страховика ПрАТ «ПРОСТО-страхування» про настання страхового випадку, останнє в порядку ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулося до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 2035,07 грн. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд відмовити у його задоволенні. Крім того, через канцелярію суду подала заперечення, у яких зазначила, що повідомляла позивача про настання страхового випадку за телефоном вказаним у договорі (полісі) відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того саме по собі письмове не повідомлення позивача страхувальником про страховий випадок в даному випадку ніяким чином не завдало страховику шкоди, оскільки виплата страхового платежу є обов'язком позивача, і в даному випадку письмове повідомлення ніяким чином не могло вплинути на вказану страхову виплату.

Вислухавши представника позивача та відповідачку, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась на Вознесенському узвозі біля будинку № 22 в м.Києві, транспортні засоби марки «Nissan Almera» державний номер НОМЕР_1, що був під керуванням ОСОБА_1, та марки «Renault Master», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 22.05.2013 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до матеріалів справи між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та власником транспортного засобу «Nissan Almera» державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5 було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/6555078 від 02.06.2012 року.

Згідно з платіжного доручення від 10.06.2013 року № 4833 ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу марки «Renault Master», державний номер НОМЕР_2, в розмірі 2035,07 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Положеннями ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно з пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Крім того, пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Судом встановлено, що 18.03.2013 року, тобто безпосередньо у день вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідачка ОСОБА_1 повідомила страховика ПрАТ «ПРОСТО-страхування» про настання страхового випадку, про що свідчить копія записів розмов Спеціалізованої служби підтримки страхувальників ПрАТ «ПРОСТО-страхування» (0-800-503-236) з абонентом за номером 067-441-18-38, який належить відповідачці за 18.03.2013 року, а також деталізації по локальним і роумінговим дзвінкам абонента оператора мобільного зв'язку ПрАТ «Київстар» 067-441-18-38 за 18.03.2013 року. Даний факт повідомлення відповідачкою ОСОБА_1 страховика ПрАТ «ПРОСТО-страхування» про настання страхового випадку за телефонним номером, вказаним у договорі (полісі) стороною позивача не заперечується.

Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року № 6-284цс15 підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Оскільки судами у справі, яка переглядається, встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі № 6-284цс15, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

З матеріалів справи вбачається, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; обставини ДТП були перевірені ПрАТ «ПРОСТО-страхування», яка виплатила страхове відшкодування постраждалій у ДТП особі; вина ОСОБА_1, що керувала транспортним засобом марки «Nissan Almera» державний номер НОМЕР_1 встановлена постановою Шевченківського районного суду м.Києві від 22.05.2013 року. Позивач визнав страховий випадок, добровільно сплативши страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням викладеного, оскільки сам по собі факт неповідомлення у передбаченому законом порядку відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, судом не було встановлено, що вказане неповідомлення страховика призвело до безпідставної виплати ним страхового відшкодування, тобто страховику фактом його не повідомлення в письмовому вигляді не було завдано збитків у розмірі виплаченого ним страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що позов ПрАТ «ПРОСТО-страхування» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 293, 294 ЦПК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року № 6-284цс15, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «ПРОСТО-страхування» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: