Справа № 236/1354/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шавиріна Л.П.

секретарі - Снігирьова О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лиман за участю заявника та свідка ОСОБА_1 цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтерисована особа: Краснолиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факта смерті, суд

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2016 року заявник звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факта смертіОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Макіївці Донецької області, і даний факт підтверджується лікарським свідоцтвом № 142 про смерть форми № 106/у від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Макіївка.

Заявник проживає та зареєстрована як особа, переміщена з тимчасово окупованої території, по АДРЕСА_1 В червні місяці 2016 року вона звернулася до Краснолиманського міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про реєстрацію факту смерті ОСОБА_3., однак їй було повідомлено в такій реєстрації з причин відсутності у заявника необхідних медичних документів встановленої законодавством України форми.

Тому заявник змушена звернутись до суду задля встановлення факту смерті ОСОБА_3. із заявою в порядку окремого провадження і просить встановити вказаний факт з метою отримання соціальної допомоги та оформлення спадкових прав.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заяву підтримала повністю, просила її задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні обґрунтуванням, викладеним у заяві.

Краснолиманський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, проте представник заінтересованої особи для участі в судовому засіданні не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі(а.с.18-19), не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Макіївка Донецької області, зареєстрований по АДРЕСА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року за місцем свого проживання в результаті хронічної серцево-судинної недостатності, ішемічної хвороби серця, атеросклеротичний кардіосклероз у віці 75 років. Вказані обставини підтверджуються паспортом громадянина України серії ВВ № 463556, виданим 19.06.1998 року Центрально-Міським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області, копією лікарського свідоцтва про смерть № 142 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Макіївка, копією свідоцтва про його смерть, посвідчену 17.05.2016 року Макіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства

юстиції так званої ДНР серії ДНР № 029552(а.с.10-12). Незважаючи на те, що вказані документи не породжують правових наслідків відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», але суд аналізує їх зміст, оскільки викладена в них інформація підтверджується іншими належними доказами по справі.

Крім того факт смерті ОСОБА_3. в судовому засідані підтвердив свідок ОСОБА_1, який добре знав померлого і був присутнім при його похованні, та фотографіями з відображенням місця поховання та зазначенням на хресті прізвища, імені, по-батькові померлого та даних про дати народження та смерті, які повністю підтверджуються іншими доказами(а.с.14). ОСОБА_2, яка являється племінницею ОСОБА_3., що підтверджується копіями свідоцтв про народження, реєстрацію шлюбу та паспортів громадян України(а.с.5-6,8-10,24-25) зверталася до Краснолиманського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області 08.06.2016 року із заявою про реєстрацію факту смерті свого дядька, однак орган ДРАЦС листом від 08.06.2016 року № 984/3.2-01-116 відмовив в проведенні такої через невідповідність поданих медичних документів встановленій законодавством України формі, неможливість прийняття до розгляду документів. виданих підприємствами, установами, організаціями на тимчасово непідконтрольній українській владі території Донецької області (а.с. 13).

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦС зареєструвати факт смерті; датою смерті у цих випадках є встановлена судом у рішенні дата фактичної смерті. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Макіївці Донецької області помер ОСОБА_3, про що було видано довідку про причину смерті № 142 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року Центром первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Макіївка.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі м. Макіївки Донецької області) з-під контролю державної влади України.

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Макіївка.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у

спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, документів, що підтверджують факт смерті ОСОБА_3., за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об'єктивних причин.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами), передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Для встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявника від встановлення факту смерті ОСОБА_3. в певний час залежить можливість здійснення своїх соціальних прав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Розглядаючи заяву, подану ОСОБА_2, суд враховує вказані положення законодавства і вважає, що інформація про смерть ОСОБА_3., зазначена в документах, виданих на тимчасово окупованій території України, повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні іншими доказами. У інший спосіб встановити даний факт заявник не має можливості.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи в певний час підлягає задоволенню і на підставі п.8 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208-223, 256-259, 367 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Краснолиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факта смерті, задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Макіївка Донецької області, Україна, громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Макіївка Донецької області.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у випадку подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -