Справа № 344/3966/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1341/2016
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Максюти І.О., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представників Івано-Франківського національного

академічного Гуцульського ансамблю пісні і танцю

«Гуцулія» - ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківського національного академічного Гуцульського ансамблю пісні і танцю «Гуцулія» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_2 предявив до Івано-Франківського національного академічного Гуцульського ансамблю пісні і танцю «Гуцулія» вищезазначений позов, мотивуючи його тим, що відповідач незаконно звільнив його із посади артиста балету за станом здоровя згідно з п.2 ст.40 КЗпП України. Посилаючись на вищенаведене, просив визнати недійсним та скасувати наказ №40 від 22.03.2016 року про його звільнення, поновити його на посаді артиста балету, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також 15 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне зясування судом обставин справи. Апелянт не погоджується із висновком суду про те, що його було звільнено з дотриманням встановленого законодавством порядку, оскільки відповідач на час звільнення не надав йому жодних письмових документів про його відмову від запропонованих посад. При цьому, вказує ОСОБА_2, відповідач повинен був перевести його за згодою на легшу роботу у відповідності із медичним висновком тимчасово або без обмеження строку. На думку позивача, взятий до уваги судом акт про відмову від запропонованих посад, є неналежним доказом у справі, оскільки в день його звільнення відповідач не створив комісію по вирішенню даного питання, із вказаним актом він не був ознайомлений, а також в даному акті відсутнє зазначення місця його складання. Окрім того, зазначає ОСОБА_2,відповідач повинен був попередити його про звільнення у двомісячний термін у відповідності з вимогами ч.1 ст. 492 КЗпП України. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу з наведених вище мотивів підтримав, зазначивши, що, на його думку, ОСОБА_2 не міг по стану свого здоровя виконувати обовязки на запропонованій йому посаді підсобного працівника. Тому вважає, що за відсутності вакантної посади, яка могла бути запропонована ОСОБА_2, відповідач у виконання вимог чинного законодавства України щодо працевлаштування інвалідів повинен був створити для нього відповідне робоче місце.

Представники Івано-Франківського національного академічного Гуцульського ансамблю пісні і танцю «Гуцулія» доводи апеляційної скарги заперечили. Вони, зокрема, пояснили, що робота Івано-Франківського національного академічного Гуцульського ансамблю пісні і танцю «Гуцулія» має розїзний характер, оскільки повязана з гастролями у різних містах України та з виїздом на гастролі за кордон. В штат ансамблю в основному входять посади творчих працівників: артисти, співаки. Робота артиста балету ансамблю пісні і танцю «Гуцулія» характеризується істотним фізичним навантаженням. Тому адміністрація ансамблю, отримавши довідку про інвалідність ОСОБА_2, згідно якої йому лікарською комісією було рекомендовано легшу працю, запропоновано вільну посаду підсобного працівника, робота якого не вимагає фізичних навантажень. Крім того, позивачу, який проживає у м.Трускавці, де періодично проводить гастролі академічний Гуцульський ансамбль пісні і танцю «Гуцулія», було запропоновано роботу організатора концертів згідно договору. Однак, ОСОБА_2 ні усної, ні письмової згоди на переведення на запропоновану вакантну посаду не дав, від укладення угод на виконання запропонованої роботи організатора концертів за штатом ансамблю відмовився. Зазначили, що позивач після завершення його відпустки приходив у концертний зал м. Івано-Франківська, переодягався в артистичний одяг, однак в репетиціях і гастролях брати участі за станом свого здоровя і згідно рекомендацій лікарської комісії не міг. Представники відповідача також вказали, що за умовами і розїзної специфіки творчої роботи Івано-Франківського національного академічного Гуцульського ансамблю пісні і танцю «Гуцулія» створення робочих місць для інвалідів є неможливим, а тому згідно вимог законодавства ансамбль сплачує Пенсійному Фонду України відповідний відсоток свого доходу. Однак, представники відповідача зазначили також, що за бажання ОСОБА_2 з ним і в даний час може бути укладено договір на виконання відповідних робіт за штатом ансамблю. В подальшому ж після чергового переогляду у випадку відновлення його працездатності ОСОБА_2 зможе продовжити роботу артиста балету академічного Гуцульського ансамблю пісні і танцю «Гуцулія». Рішення суду першої інстанції вважають законним та обґрунтованим, а тому просять залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно повідомлення підприємству, установі, організації Івано-Франківської міської МСЕК від 15.02.2016 року (а.с.8), отриманого Івано-Франківським національним академічним Гуцульським ансамблем пісні і танцю «Гуцулія» ОСОБА_2, якому з 08.02.2016 року встановлено третю групу інвалідності, протипоказана важка фізична праця, йому було рекомендовано виконання легшої роботи: хореографа, помічника балетмейстера.

За наявності цього повідомлення адміністрація відповідача не вправі була допускати ОСОБА_2 до продовження роботи артистом балету, оскільки ця робота повязана з істотними фізичними навантаженнями. Згідно вимог норм законодавства про працю в обовязки відповідача входило перевід ОСОБА_2 за його згодою на іншу легшу роботу за умови наявності відповідних вільних посад.

З акту від 16.02.2016 року випливає, що адміністрацією ансамблю одразу було запропоновано ОСОБА_2 єдину вільну посаду підсобного працівника (а.с.7). Однак, згоди на переведення на цю посаду він не дав. Інших вільних посад станом на 22 березня 2016 року, зокрема, хореографа, помічника балетмейстера, роботу на яких міг би виконувати ОСОБА_2 за станом свого здоровя, у відповідача не було. Встановлено, що відповідно до штатного розпису ансамблю пісні і танцю «Гуцулія» станом на 22 березня 2016 року посади хореографа в штаті Івано-Франківського національного академічного Гуцульського ансамблю пісні і танцю «Гуцулія» немає, а посада балетмейстера вже тривалий час зайнята іншою особою ОСОБА_6

В засіданні апеляційного суду представник позивача фактично зазначених обставин не заперечував. Тому за змістом ч.1 ст.61 ЦПК України є підстави вважати доведеним факт, що у відповідача не було можливості запропонувати ОСОБА_2 іншої вакантної посади, крім посади підсобного працівника.

Посилання представника позивача на те, що ансамбль пісні і танцю «Гуцулія» повинен був створити робоче місце спеціально для ОСОБА_2 на період його інвалідності на вимогах норм законодавства про працю України не ґрунтуються, а тому до уваги не можуть бути прийняті.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в даній справі про відмову у позові ОСОБА_2 ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта висновку суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 218; 303; 307; 308; 313; 314; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 11 травня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_7