Дата документу 21.06.2016
ЄУ № 420/1976/15-ц
Провадження №2/420/66/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

за участю секретарів Войтенко О.А., Гречаної Н.М.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить змінити чергу отримання права на спадкування та надати йому право отримання спадкування за законом сумісно із спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є рідним дядьком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7. Останні три роки свого життя ОСОБА_4 тяжко хворів на хронічні захворювання, а саме розлад психіки та поведінки у разі хронічного алкоголізму. У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не був працевлаштований та у зв'язку з його хворобою, він піклувався про нього та надавав його фізичну та матеріальну допомогу, а після смерті здійснив його поховання. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що є спадкоємцем за законом третьої черги, однак просить змінити черговість одержання права на спадкування та надати йому право на спадкування за законом разом із спадкоємцем другої черги, посилаючись на те, що він здійснював догляд за спадкоємцем, надавав йому фізичну та матеріальну допомогу, супроводжував його до Сватівської психіатричної та Новопсковської районної лікарень, а після смерті здійснив його поховання.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги з підстав, викладених в позові. Позивач пояснив, що в 1994 році померла його сестра, ОСОБА_5, після смерті якої її чоловік ОСОБА_6 та син ОСОБА_4 почали зловживати спиртними напоями та продавати все майно. Позивач з дружиною допомагали їм по господарству, доглядали за пасікою, готували їжу. Спадкодавець ОСОБА_4 почав хворіти з 2010 року, внаслідок зловживання алкоголем та був госпіталізований до Сватівської обласної психіатричної лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_6, стан його сина, ОСОБА_4, погіршився і його госпіталізували в Луганську психіатричну лікарню. Кошти, отримані на поховання ОСОБА_6, позивач витратив на лікування ОСОБА_4 З того часу він почав доглядати за ним, спочатку їздив до нього в лікарню, а після лікування допомагав по городництву, возив йому їжу, сплачував комунальні платежі. А також він допомагав здійснити поховання батька спадкодавця ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, та спадкодавця. Відповідача він вперше побачив на похоронах ОСОБА_6

Представник позивача, ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову, просили у його задоволені відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не доведено того факту, що він тривалий час опікувався спадкодавцем ОСОБА_4, а тому підстави для застосування ст. 1259 ЦК України та зміни черги одержання права на спадщину відсутні. Крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження перебування ОСОБА_4 у безпорадному стані. Відповідач також пояснив, що в свідоцтві про його народження батьком вказаний ОСОБА_6 зі згоди останнього, а спадкодавець був його братом по батьку. За життя останніх він спілкувався з ними та піклувався як за батьком, так і за братом. Він був присутнім на похованні свого батька, ОСОБА_6, і поніс витрати згідно накладної, наданої до суду.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області 11.12.2014, актовий запис №36 (а.с. 6). Причиною смерті стала гостра печінкова недостатність, алкогольний цироз печінки згідно довідки про причину смерті № 40, виданої Новопсковською центральною районною лікарнею 10.12.2014 (а.с.20).

Батьками ОСОБА_4 були ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 виданим Пісківським відділом ЗАГС Новопсковського району Ворошиловградської області 03.11.1973 (а.с. 28) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 5 від 05.02.2015 (а.с.69).

Згідно довідки Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області №14 від 06.01.2015 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та був знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_8. На час смерті з ним проживав і був зареєстрований його син -ОСОБА_4, 1973 року народження (а.с. 7).

Так як ОСОБА_4 постійно проживав разом з батьком за вищезазначеною адресою, після смерті батька він прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Отже, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що батьками відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, були ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_8, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 24.11.1979 Новопсковським районним відділом ЗАГС Ворошиловградської області (а.с. 70), актовим записом про народження №128 від 24.11.1979 (а.с.77).

Отже спадкодавець ОСОБА_4, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7, був рідним братом відповідача, ОСОБА_2, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, був рідним дядьком ОСОБА_4, так як його мати, ОСОБА_5, була рідною сестрою позивача, що підтверджується їх свідоцтвами про народження, та не спростовано сторонами (а.с. 5, 29).

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини від 06.01.2015 після свого племінника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.23). Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.06.2015 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що спадщину, крім ОСОБА_1, який є спадкоємцем третьої черги також прийняв рідний брат спадкодавця -ОСОБА_2, який є спадкоємцем другої черги за законом (а.с. 26).

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умовами, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

При цьому, суд зауважує, що під поняттям «опікувалася» в контексті ст. 1259 ЦК України потрібно розуміти не здійснення цивільних прав та обов'язків від імені підопічного, а надання особі, яка перебувала у безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги, звичайних фактичних послуг у придбанні продуктів, медикаментів, приготуванні їжі, прибиранні квартири тощо. Тобто можна стверджувати, що «опікувалася» вживається в розумінні «турбувалася», «допомагала». Однак, у будь-якому разі надання цієї допомоги спадкодавцеві протягом тривалого часу це не разові або епізодичні дії спадкоємця, а ті які мають ознаки систематичності, свідчать про послідовну, регулярну організацію дій спадкоємця у певний проміжок часу.

Звертаючись до суду з вимогою про визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями другої черги ОСОБА_1 обґрунтував її тим, що ОСОБА_4, через тяжку хворобу тривалий час перебував у безпорадному стані та потребував матеріального забезпечення та сторонньої допомоги, яку він йому надавав.

Згідно п. 5.2 Узагальнення ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Наведені обставини повинні носити систематичність та тривалість їх здійснення за часом, крім того, спадкодавець має потребувати такої опіки, матеріального забезпечення, надання іншої допомоги, через, зокрема безпорадний тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008.

Тільки в сукупності наведені вище обставини можуть бути підставою для задоволення позовних вимог позивача, на якого покладається обов'язок довести шляхом надання суду доказів наявності кожної з цих обставин.

Разом з тим, позивачем всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не був доведений факт знаходження спадкодавця у безпорадному стані та його потребу в сторонній допомозі.

Позивачем до суду надано епікриз №1890 Новопсковської центральної районної лікарні №2435 від 25.10.2011, згідно якого ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в Сватівській обласній психіатричній лікарні з 29.07.2010 по 23.09.2011, тривалий час зловживав алкоголем, внаслідок чого 26.08.2011 йому було поставлено діагноз -алкогольний гепатит, алкогольна поліневропатія. При консультуванні психіатром у нього було виявлено зниження інтелектуального процесу по типу слабоумство, порушення орієнтування в часі і просторі, пам'яті по типу Корсаковського синдрому, системне порушення мови, опорно -рухової сфери по типу поліневропатії. Після пройденого лікування стан пацієнта покращився, став орієнтований у просторі та у власній особистості, самостійно рухався, виконував санітарно -гігієнічні процедури (а.с.10-12).

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого, виданої 26.06.2014 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на Д -обліку у лікаря -нарколога з 23.09.2011 (а.с.21-22). З 15.05.2014 по 14.06.2014 проходив лікування в Луганській обласній клінічній психоневрологічній лікарні, що також підтверджується направленням №1618 від 26.06.2014, виданим Новопсковським РТМО (а.с.13).

Надані позивачем епікриз та виписка з медичної карти амбулаторного хворого не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не містять відомостей про те, що ОСОБА_4 через тяжку хворобу тривалий час був у безпорадному стані та потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, оскільки сам факт хвороби не свідчить про ці обставини. Тим більше, що зазначений епікриз датований 25.10.2011 та лише підтверджує, що внаслідок пройденого лікування ОСОБА_4 міг самостійно забезпечувати свою нормальну життєдіяльність.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був направлений до Луганської обласної клінічної психоневрологічної лікарні для уточнення діагнозу (а.с.24-25). Проте документів на підтвердження лікування в зазначеній лікарні до суду надано не було, тому суд позбавлений можливості надати оцінку тому, чи перебував спадкодавець в безпорадному стані після лікування, чи необхідна була йому стороння допомога.

В процесі розгляду справи в судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, які були заявлені стороною позивача, та свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_19, які були заявлені стороною відповідача.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що позивач є її батьком. Їй відомо, що позивач допомагав своєму зятю ОСОБА_6 та племіннику ОСОБА_4, так як останні жили вдвох, зловживали спиртними напоями, не працювали та жили за рахунок пенсії ОСОБА_6 Спадкодавець ОСОБА_4 після смерті матері, ОСОБА_5, в 1994 році почав зловживати спиртними напоями, а в останній час поводив себе неадекватно, не міг орієнтуватися в часі, був поміщений в Сватівську психіатричну лікарню. Позивач піклувався про ОСОБА_4, навідував його в лікарні, возив одяг та їжу, а потім майже кожного дня приходив до нього додому, так як його психічна хвороба посилилась. ОСОБА_4 не доглядав за собою, не прибирав в будинку, не міг самостійно сплачувати за комунальні послуги, це за нього робив позивач зі своєї пенсії.

Свідок ОСОБА_14, яка є донькою позивача, в судовому засіданні показала, що позивач допомагав ОСОБА_6 та ОСОБА_4, так як останні зловживали спиртними напоями. Спадкодавець ОСОБА_4 хворів з 2011 року, лікувався в Сватівській психіатричній лікарні, не міг за собою доглядати. Позивач кожного дня їздив до ОСОБА_4, доглядав за городом, готував їжу, за потреби ремонтував побутові прилади. ОСОБА_4 не міг самостійно існувати без допомоги позивача тому, що, на її думку, мав безпорадній стан. Витрати на поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 поніс позивач, який отримав пенсію на їх поховання.

Свідок ОСОБА_9, який є двоюрідним братом позивача, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були родичами позивача - племінником та зятем відповідно. Проживали вони в с. Піски, після смерті ОСОБА_5 вони почали зловживати спиртними напоями, продавали майно. Їхнім життям опікувався позивач, допомагав лікувати ОСОБА_4, возив до лікарні у м. Луганськ, навідував його там, возив їжу. ОСОБА_4 вживав алкоголь та таблетки невідомого походження. Вважає, що ОСОБА_4 не зміг би вижити, якби його не допомагав позивач, так як він страждав на психічні розлади внаслідок зловживання спиртними напоями. Позивач займався похованням ОСОБА_6 та ОСОБА_4, для цих цілей займав гроші. Відповідача не знає, раніше не зустрічалися.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він є зятем позивача. ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_6 зловживали спиртними напоями, а позивач піклувався про них, возив їм їжу, допомагав по господарству. ОСОБА_4 з 2011 року почав страждати на психічні розлади, лікувався в Сватівській психіатричній лікарні та в м. Луганську. ОСОБА_1 здійснював поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_4, встановлював їм пам'ятники. Вважає, що ОСОБА_4 не вижив би без допомоги позивача.

Свідок ОСОБА_15, яка є онукою позивача, пояснила що ОСОБА_1 доглядав за ОСОБА_6 та ОСОБА_4, возив їжу, допомагав по господарству за потреби. Здійснював їх поховання.

Свідок ОСОБА_20, який є онуком позивача, показав, що позивач допомагав своєму зятю ОСОБА_6 та племіннику ОСОБА_4 Під час хвороби позивач допомагав ОСОБА_4, давав кошти на лікування.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що після смерті дружини в 1994 році ОСОБА_6 та його син ОСОБА_4 почали зловживати спиртними напоями та «пропивати» господарство. Ними почав опікуватися позивач. ОСОБА_4 хворів, лікувався в м. Луганську та м. Сватове. Спадкодавець ОСОБА_4 не зміг би жити без позивача, він був морально та фізично «заторможений», не слідкував за своїм зовнішнім виглядом та гігієною. Позивач годував ОСОБА_4, купував йому одяг, навідував його кожного дня.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що померлий ОСОБА_4 був племінником позивача. Після смерті сестри позивач піклувався про ОСОБА_6 та ОСОБА_4, оскільки вони зловживали спиртними напоями. Позивач піклувався про ОСОБА_4, відвідував його вдома, возив на лікування до Луганської та Сватівської психіатричних лікарень, лікував за свої кошти, носив їжу, прибирав вдома. ОСОБА_4 був хворий та «неадекватний» багато років. Без допомоги позивача ОСОБА_4 не міг би сам існувати.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що сторін знає, ОСОБА_1 вперше побачив на похоронах ОСОБА_6, якими займалася його дружина -племінниця ОСОБА_6 -ОСОБА_17 Вона постійно допомагала ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Вважає, що ОСОБА_1 переслідує корисливі мотиви та хоче наживитися на хаті спадкодавця. Відповідач -це син покійного ОСОБА_6, з яким за життя вони спілкувалися, допомагали одне одному. ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, але міг самостійно їсти, робити гігієнічні процедури. ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 отримав пенсію на поховання та відвіз ОСОБА_4 на лікування в м. Луганськ.

Свідок ОСОБА_17, яка є племінницею ОСОБА_6 та двоюрідною сестрою ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснила, що вона з ними жила в одному дворі 22 роки, мали приязні відносини. Коли вони почали зловживати алкоголем, вона їм постійно допомагала по господарству, полола город. ОСОБА_1 не надавав допомоги їм, дзвонив до неї двічі на день запитував, чи приготувала вона їм їжу. ОСОБА_1 возив ОСОБА_4 на лікування до м. Луганськ за кошти, отримані на поховання ОСОБА_6 Відповідач навідував свого батька, брав участь в його похованні.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що відповідач спілкувався з ОСОБА_6, який часто до нього приїжджав. Після смерті батька відповідач спілкувався з своїм братом ОСОБА_4, допомагав йому. Потім був присутній на його похованні.

Свідок ОСОБА_8, яка є матір'ю відповідача, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 вона знає. ОСОБА_2 був сином ОСОБА_6, з яким вона жила цивільним шлюбом. Син постійно спілкувався з ОСОБА_6, а після його смерті іноді навідував свого брата ОСОБА_4 ОСОБА_1 на подвір'ї ОСОБА_4 вона не бачила, тому не бачила, щоб він йому допомагав. ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями з 2009 року, у зв'язку з чим почав хворіти. В 2011 році ОСОБА_4 відвіз його до Сватівської психіатричної лікарні, а потім в 2014 році ОСОБА_1 возив його на лікування в м. Луганськ, після чого він прожив ще 7 місяців. На поховання ОСОБА_4 збирали кошти всі родичі.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що її родина з 1985 року товаришувала з родиною ОСОБА_6 Стверджувала, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 не спілкувалися, хоч і були родичами.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що сторони між собою не є родичами. ОСОБА_6 був батьком відповідача,часто приїжджав до нього, вони завжди спілкувалися. Відповідач постійно йому допомагав. ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, у зв'язку з чим лежав у лікарні. Відповідач з матір'ю, ОСОБА_8, навідували його в лікарні. А потім відповідач вдома навідував брата ОСОБА_4, який зловживав спиртними напоями, але не був у безпорадному стані. ОСОБА_1 він не бачив до поховання ОСОБА_6 На поховання збирали кошти всі родичі.

З довідки Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області №13 від 06.01.2015 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1973 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, був знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_7. На день смерті був зареєстрований і проживав один (а.с.8).

Таким чином, судом встановлено та підтверджено поясненнями свідків, що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, внаслідок чого в 2011 році захворів на алкогольний гепатит, алкогольну поліневропатію. Проте він міг самостійно рухатися, харчуватися та здійснювати санітарно -гігієнічні процедури, проживаючи сам. Потреба ОСОБА_4 у сторонньому нагляді та його перебування у безпорадному стані доказового підтвердження не знайшли.

Суд критично ставиться до наданих позивачем копій квитанцій на оплату за комунальні послуги, оскільки в них не зазначено, ким саме здійснювалися платежі, а лише вказано обліковий рахунок та прізвище його власника -ОСОБА_6 (а.с. 31-48).

Згідно довідки №1420, виданої виконкомом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області 11.12.2014, ОСОБА_1 проводив поховання ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.9).

Як вбачається з накладних від ІНФОРМАЦІЯ_8, 10.12.2014 та 06.04.2015, виданих ПП ОСОБА_23, на ім'я ОСОБА_1 було придбано ритуальний реквізит на загальну суму 3038 грн. та замовлено встановлення трьох пам'ятників з демонтуванням старих на суму 12095 грн. (а.с.14-16).

Ті обставини, що позивач тривалий час опікувався ОСОБА_4 та надавав допомогу, поніс витрати на його поховання, не можуть бути достатніми підставами для зміни черговості спадкування в розумінні ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог вважає, що позивач ОСОБА_1 не довів суду ні обставин тривалого перебування ОСОБА_4 у стані, за якого би він потребував сторонньої допомоги, ні систематичності опікування, матеріального забезпечення та допомоги спадкодавцеві.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1258,1259, 1262,1263 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 209, 212-215, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: