Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2016

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді: Білик Н. В.,

з участю секретаря Хижук Л.І.

в присутності сторін:ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Літинського районного суджу Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В позові зазначає, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилися дві дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя з відповідачем не склалося та 16.10.2008 року шлюб між ними розірвано. Діти залишилися проживати разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Рішенням Волочиського районного суду від 27.03.2009 року з відповідача стягнуто кошти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку, починаючи з 14.04.2008 року і до повноліття дітей. ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання рішення суду по сплаті аліментів, внаслідок чого станом на 01 лютого 2016 року за ним утворилася заборгованість в сумі 43147 грн. 71 коп., що підтверджується розоахунком державного виконавця. За період з 01.01.2013 року по 01.01.2016 року, сума неустойки за прострочення сплати аліментів, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь становить 5735,74 грн. Тому, позивач звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 неустойку за простроченння сплати аліментів в сумі 5735,74 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1, позов підтримала в повному обсязі та просила задовільнити. Суду пояснила, що відповідач ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість в сумі 43147,71 грн. За прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2013 року по 01.01.2016 року, у ОСОБА_2 виникла неустойка за несплату аліментів в сумі 5735,74 грн., тому вона змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача дану суму.

Відповідач, ОСОБА_2,в судовому засіданні, позов не визнав, однак належного обгрунтування своєї позиції не навів.

Вивчивши документи, які є в матеріалах справи, заслухавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.Суд дійшов до такого переконання, виходячи із наступного.

Відповідно до свідоцва про розірвання шлюбу (а.с.13) судом встановлено , що сторони у справі проживали у шлюбі до 16.10.2008 року. Копії свідоцтв про народження дітей (а.с. 6-7) свідчать, що ОСОБА_3 народилась 22.10.2006 , ОСОБА_4, народилася 19.06.2004, батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 27.03.2009 року (а.с.5) свідчить про те, що з відповідача по справі, ОСОБА_2, 27.03.2009 р. стягнуто аліменти на утримання доньок в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Довідка ДВС Літинського РУЮ (а.с.8) підтверджує наявність заборгованості по сплаті аліментів відповідачем ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 43147,71 грн. Розрахунки суми неустойки (пені) за несплату аліментів (а.с.9-11) свідчать про те, що сума неустойки за несплату аліментів ОСОБА_2 за 2013-2015 рр. становить 5735,74 грн.

Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від цього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Правова позиція Верховного Суду України висловлена в постанові від 1 липня 2015 року в справі № 6-94цс15 .За правовою природою аліментні зобовязання це періодичні платежі, які боржник зобовязаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобовязання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги розрахунки, які було зроблено позивачкою при подачі позовної заяви, судом встановлено, що вони є вірними, адже розраховані за вищевказаною формулою, тому загальна сума неустойки становить 5735,74 грн. і вона підлягає стягненню із відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. 10,11, 213-215 ЦПК України, ст 196 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 5735,74 (п'ять тисяч сімсот тридцять п'ять) гривень 74 копійки.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2

ОСОБА_5 сплачений судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10 днів.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна