АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/246/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/789/861/16 Доповідач - Шевчук Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

при секретарі - Романської К.М.

з участю сторін - ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

його представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області на рішення Заліщицького районного суду від 10 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сілського господарства в Тернопільській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної інспекції сілського господарства в Тернопільській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтування вимог посилався на те, що згідно наказу №17-к "Про призначення ОСОБА_2Ф." позивач був призначений на посаду головного спеціаліста відділу насіннєвого контролю та охорони прав на сорти рослин за переведенням із Заліщицької районної державної насіннєвої інспекції. 10.07.2015 року ОСОБА_2 одержав повідомлення про його звільнення згідно ст.49-2 КЗпП України з 11.09.2015 року. Наказом від 10.09.2015 року №29 відповідачем було створено комісію з інвентаризації товаро-матеріальних цінностей, однак сам опис товаро-матеріальних цінностей було проведено 24.12.2015 року. 23.12.2015 року відповідачем було видано довіреність на ознайомлення його з наказом про звільнення та видачу трудової книжки, однак без виплати розрахункових. Стверджує, що ні він, ні його представник, по даний час наказу про звільнення та трудової книжки не одержували. В змінених позовних вимогах просив стягнути з відповідача в його користь середній заробіток за затримку виплати остаточного розрахунку, середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки та зобовязання видати трудову книжку.

Рішенням Заліщицького районного суду від 10 травня 2016 року змінений позов задоволено.

Стягнуто з Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області, що знаходиться в м.Тернопіль по вул.Текстильна,6, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 9278 (дев'ять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 77 копійок.

Зобов'язано Державну інспекцію сільського господарства в Тернопільській області видати ОСОБА_2 його трудову книжку, у зв'язку із звільненням із займаної посади.

Стягнуто з Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області, що знаходиться в м.Тернопіль по вул.Текстильна,6, в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

В апеляційній скарзі Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування вимог зазначає, що судом було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів. Крім того суд не врахував, що відповідач був не ознайомлений зі зміною позовних вимог, оскільки не був присутнім в судовому засіданні, тому не мав можлиівості їх заперечити.

У судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Позивач та його представник заперечили апеляційну скаргу, рішення суду вважаюьь законним.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення .

Задовольняючи позов про зобовязання видати належним чином оформлену трудову книжку та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходив із того, що відповідач в день звільнення позивача зобовязаний був видати позивачу належним чином оформлену трудову книжку, однак у порушення вимог чинного законодавства відповідач цього не зробив. У звязку з порушенням з боку відповідача вимог ст. 47 КЗпП України стосовно обовязку видати працівникові в день звільнення трудову книжку за час затримки видачі трудової книжки з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Проте, погодитись з таким висновком неможливо

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_2 призначено на посаду головного спеціаліста відділу насіневого контролю та охорони прав на сорти рослин Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області з 22.01.2013 року за переведенням з Заліщицької районної державної насіннєвої інспекції, що стверджується наказом Державної інспекції сільського господарства в Тернопільська області №17-к від 22.01.2013 року.

Наказом Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області №25 від 09.07.2015 року затверджено склад комісії та план заходів з ліквідації ДІСГ в Тернопільській області.

Позивач попереджений 10.07.2015 року про майбутнє звільнення його із займаної посади по закінченню двох місяців з дня цього попередження у зв'язку із ліквідацією Державної інспекції сільського господарства України та Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області.

Відповідно до наказу Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області №87-К від 23.12.2015 року "Про звільнення ОСОБА_2Ф." позивача звільнено із посади головного спеціаліста відділу контролю насінництва Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області, у зв'язку із ліквідацією територіальних органів Державної інспекції сільського господарства. Наказано виплатити ОСОБА_2 вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку та грошову компенсацію за 13 днів невикористаної відпустки.

Відповідно до акту приймання-передачі майна від 24.12.2015 року ОСОБА_2 передано, а ОСОБА_4 прийнято товаро-матеріальні цінності, які були ОСОБА_2 ввірені.

Згідно ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам не рідше двох разів на місяць.

Згідно ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Твердження позивача про те, що він не отримав розрахунку при звільнені спростовується наявними вматеріалах справи довідками та випискою з особистого рахунку позивача, згідно якого розрахунок з позивачем був проведений 28 грудня 2015 року.

Доводи позивача, що указані розміри виплачених йому сум не є коштами розрахунку при звільненні суд відхиляє, як безпідставні, оскільки позивач посилається на нічим не підтверджені доводи.

Між тим, із вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що в дійсності має місце порушення відповідачем трудових прав позивачка - в частині затримки розрахунку при звільненні, оскільки звільнення позивача мало місце 24.12.2015 року, а розрахунок був проведений 28 грудня 2015 року.

Згідно із положеннями абз.3 п.2, п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 р. за №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З підстав наведеного, колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.12.2015 року по 28 грудня 2015 року в сумі 470,84грн тобто за 4 календарних дні, виходячи із розрахунків відповідача, який не був спростований позивачем, середній заробіток позивача становить 2530,77 грн.(середньоденний заробіток 117,71х грн. х 4 дні затримки), і вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників власник або уповноважений ним органом зобов'язаний видати працівникові його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці у видачітрудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки працівника.

Вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу (за час затримки видачі трудової книжки) станом на день ухвалення рішення суду задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно двох актів від 24.12.2015 року №1 та №1а складених працівниками Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області позивач ОСОБА_2 24.12.2015 року о 15 год. 55 хв. відмовився від ознайомлення з наказом про його звільнення, як і відмовився одержувати свою трудову книжку.

В суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Пояснили, що були присутні при відмові ОСОБА_2 24.12.2015 року від ознайомлення з наказом про його звільнення та відмовою одержувати свою трудову книжку.

В той же день 24.12.2015 року відповідач на адресу позивача надіслав трудову книжку, витяг з наказу про звільнення, акти від 24.12.2015 року, що підтваржується поштовим відправленням та описом направлених документів. Однак трудову книжку позивач відмовився отримати в поштовому відділенні .

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність винних дій відповідача у затримці видачі позивачу трудової книжки.

В суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що трудову книжку на даний час отримав.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що в даному випадку затримка видачі трудової книжки позивачу з вини відповідача не відбулась, а тому в позовних вимогах слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Керуючись ч.1, п.1 ст.307, ст.ст.309; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області задовольнити частково.

Рішення Заліщицького районного суду від 10 травня 2016 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної інспекції сілського господарства в Тернопільській області про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області, що знаходиться в м.Тернопіль по вул.Текстильна 6, в користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за затримку розрахунку при звільнені 470,84грн.

Стягнути з Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області, що знаходиться в м.Тернопіль по вул.Текстильна,6, в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7