АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Чупікова В.В.

секретар: Костюк Л.С.

за участю: позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жилівської сільської ради, Новоселицької районної державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про визнання права на земельний пай в порядку спадкування та за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 до Жилівської сільської ради, Новоселицької районної державної адміністрації про визнання права на земельний пай в порядку спадкування, за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 в січні 2016 року звернулася до суду з позовом до Жилівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, Новоселицької районної державної адміністрації про визнання права власності на земельний пай, переданий в колективну власність колгоспу «Буковина», в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 13 грудня 1986 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6. Чоловік працював в колгоспі «Буковина» с. Жилівка Новоселицького району. В 1995 році колгосп отримав Державний акт про право колективної власності на землю. При паюванні земель на загальних зборах колгоспників колгоспу «Буковина» с. Жилівка 15 березня 2000 року він був внесений в додатковий список по паюванню земель.

_____________________________________________________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/998/16 Головуючий у 1 інстанції: Вівчар Г.А.

Категорія: 47 Доповідач: Литвинюк І.М.

Рішенням № 59 сесії Жилівської сільської ради Новоселицького району від 06 квітня 2000 року затверджено вищевказаний додатковий список до Державного акту на право колективної власності на землю громадян на паювання земель колективної власності колгоспу «Буковина». Список складався з 23 осіб, її чоловік був в списку під номером 17.

Також зазначала, що рішенням Новоселицького районного суду від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_6 оголошено померлим. На підставі рішення суду 19 листопада 2015 року їй було видано свідоцтво про його смерть.

Після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 вона своєчасно прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, тому просила визнати за нею право на отримання земельного паю в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6.

Залучені до участі у розгляді справи як треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_2 подали до суду позовну заяву, в якій зазначали, що є спадкоємцями після смерті батька ОСОБА_6, своєчасно прийняли спадщину після його смерті та просили визнати за ними в рівних частках з ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на отримання земельного паю з земель, переданих в колективну власність колгоспу «Буковина» с. Жилівка Новоселицького району Чернівецької області, після смерті ОСОБА_6.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

На рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2016 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що її чоловік був членом колгоспу «Буковина», відомостей про його виключення із членів колгоспу немає, отже, як члену колгоспу «Буковина» йому належить право на отримання земельного паю.

Також на дане рішення ОСОБА_5 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вважають, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Їх батько ОСОБА_6 був членом колгоспу «Буковина». На момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю громадян на паювання земель колективної власності колгоспу «Буковина» батько був включений до додаткового списку під номером 17, а тому набув право на земельну частку (пай).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 станом на час передачі земель у колективну власність колгоспу «Буковина» не був членом даного колективного підприємства, не був включений у список, що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, не набув права на земельний пай і йому не був виданий сертифікат на земельну частку (пай).

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 працював в колгоспі «Октябрь», що реорганізований в КСП «Буковина», а пізніше - ТОВ «Буковина», з 1987 року по 1993 рік. (а.с. 58)

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що зафіксовано актовим записом від 19 листопада 2015 року за № 01 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_6, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - його дітьми (а.с. 6, 125, 126).

Також встановлено, що на підставі рішення сесії народних депутатів сільської ради с. Жилівка Новоселицького району від 26 березня 1997 року за № 34 членам колгоспу «Буковина» с. Жилівка Новоселицького району передано у колективну власність землю загальною площею 510 га. До даного державного акту на право колективної власності на землю доданий список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства. До списку осіб, які мають право на земельний пай, ОСОБА_6 не включений.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначали, що ОСОБА_6 був членом колгоспу «Буковина», відповідно мав право на отримання земельної частки (паю). У 1995 році колгоспу було видано державний акт на право колективної власності на землю. ОСОБА_6 був внесений в додатковий список до державного акту по паюванню земель, але земельний сертифікат не отримав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)",- право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У відповідності до п.1 Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Крім того, як передбачено пунктом 2 Указу, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення сесії народних депутатів сільської ради с. Жилівка Новоселицького району від 26 березня 1997 року за № 34 членам колгоспу «Буковина» с. Жилівка Новоселицького району передано у колективну власність землю загальною площею 510 га. Рішенням сесії Жилівської сільської ради № 39 від 07 липня 1997 року «Про затвердження списків по паюванню землі, поданих правлінням колгоспу «Буковина» розглянуто рішення загальних зборів колгоспу «Буковина» (протокол № 2 від 07 квітня 1997 року та рішення правління колгоспу № 7 від 15 квітня 1997 року) і сесія сільської ради вирішила відповідно до п. 2 Указу рекомендувати колгоспу «Буковина» залишити в списках на паювання колгоспників, що були включені в списки на паювання на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю від 21 грудня 1995 року.

Установивши, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент видачі КСП «Буковина» державного акта ЧВ № 000100 про право колективної власності на землю сертифікат не отримав, не був внесений до списку громадян - членів колгоспу «Буковина», доданого до даного державного акту, не працював в колгоспі і не проживав на території Жилівської сільської ради, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 права на земельну частку (пай) не набув, а тому правильно відмовив в задоволенні позову.

Крім того, матеріали справи містять заяву позивача ОСОБА_1 до Новоселицької державної нотаріальної контори від 25 листопада 2015 року про відмову від спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_6 (а.с. 113).

Вищенаведеним спростовуються посилання апелянтів на рішення № 59 сесії Жилівської сільської ради Новоселицького району від 06 квітня 2000 року про затвердження додаткових списків до державного акту, а також на те, що ОСОБА_6 отримав Свідоцтво про право власності на майновий пай, оскільки майновий сертифікат та порядок його видачі мають іншу правову природу і не дає правових підстав для отримання земельного паю.

З огляду на викладене, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_6 не набув права на земельну частку (пай), а тому до позивачів як спадкоємців не може перейти у порядку спадкування право на земельну частку (пай), яке не було набуто за життя спадкодавцем.

Докази та обставини, на які посилаються позивачі в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та їх не спростовують.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: