Справа № 578/480/16-ц
провадження № 2/578/176/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2016 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин А.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_2

до Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області

про визнання права на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на спадкове майно у вигляді права:

- на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу ім. Мічуріна розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі по праву спадкування за законом після померлого 22 листопада 1998 року ОСОБА_3, який прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав після померлої 07 червня 1995 року його дружини ОСОБА_4, яке належало їй згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0109999 від 12.09.1996 на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21.08.1996 за № 361 та зареєстрованого 13.09.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів за № 578;

- на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу ім. Мічуріна розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі по праву спадкування за законом після померлого 22 листопада 1998 року ОСОБА_5, який прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав після померлої 22 березня 1996 року ОСОБА_6, яке належало їй згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0110000 від 12.09.1996 на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21.08.1996 за № 361 та зареєстрованого 13.09.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів за № 579.

Вимоги обґрунтовані тим, що після смерті 07 червня 1995 року ОСОБА_4 та 22 березня 1996 року ОСОБА_6 відкрилася спадщина, зокрема, на земельні частки /пай/, ОСОБА_3 прийняв спадщину після померлих шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, але юридично не оформив, та 22 листопада 1998 року помер. Позивач являється спадкоємцем за законом, спадщину прийняв шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори і на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на означені паї у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа

Позивач у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином. Представник позивача ОСОБА_1П /№ витягу з Єдиного реєстру довіреностей 30516216 від 02.02.2016/ підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав /копії ас. 7, 67/.

Відповідач та третя особа не прибули, на адресу суду направили заяви, кожен окремо, про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову / ас. 65- 66/.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу ім. Мічуріна розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі вартістю 18614 грн. виникло у громадянки ОСОБА_4 відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0109999 від 12.09.1996 на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21.08.1996 за № 361 та зареєстрованого 13.09.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів за № 578, який власником за життя не отриманий /копії ас. 19-20,28-32, ас. 24,26/.

07 червня 1995 року померла ОСОБА_4, місце реєстрації смерті виконком Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 10 від 8.06.1995 /копія ас.8/; на день смерті спадкодавець була зареєстрована та проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 та свекрухою ОСОБА_7 за адресою: с. Барилівка Краснопільського району Сумської області /ас.9/.

Право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу ім. Мічуріна розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі вартістю 18614 грн. виникло у громадянки ОСОБА_6 відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0110000 від 12.09.1996 на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21.08.1996 за № 361 та зареєстрованого 13.09.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів за № 579, який власником за життя не отриманий /копії ас. 17-18,28-32, ас. 25,27/.

22 березня 1996 року померла ОСОБА_6, місце реєстрації смерті виконком Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 8 від 25.03.1996 /копія ас.11/; на день смерті спадкодавець була зареєстрована та проживала разом з сином ОСОБА_3 за адресою: с. Барилівка Краснопільського району Сумської області /ас.12,копія ас. 13/.

22 листопада 1998 року помер ОСОБА_3, місце реєстрації смерті виконком Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 21 від 23.11.1998 /копія ас.14/; на день смерті спадкодавець був зареєстрований та самотньо проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 /копія ас. 15/.

Як вбачається зі спадкової справи № 53 розпочатої 25 березня 1999 року, позивач звернувся позивач звернулася до Краснопільської районної державної нотаріальної контори для оформлення свого права на спадщину за законом, і на частину спадкового майна отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом /копія спадкової справи ас. 41-48/, проте 14 квітня 2016 року отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ ім. Мічуріна розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі після померлого 22 листопада 1998 року ОСОБА_3, який прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав після померлої 07 червня 1995 року його дружини ОСОБА_4 та на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ ім. Мічуріна розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі після померлої 22 листопада 1998 року ОСОБА_5, який прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав після померлої 22 березня 1996 року його матері ОСОБА_6, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 21, 22/.

Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку), але позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірне майно, оскільки Сертифікат на право на земельну частку /пай/ не отриманий спадкодавцем за життя.

Згідно ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідченні у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відділу Управління Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області з заявами про видачу Сертифікатів на земельну частку /пай/ СМ № 0109999 як невитребуваний на імя ОСОБА_4 та СМ № 0110000 як невитребуваний на імя ОСОБА_7, але йому в цьому було відмовлено по причині смерті їх власників /ас. 24-25/.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що не отримання Сертифікату на право земельну частку (пай) та неможливість отримання його спадкодавцем, який би підтверджував факт права на спірну земельну частку/пай/, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Сіннівська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно.

Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою.

Право, яке належало ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок їх смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені ст. 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, котрий є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування на вказані земельні частки /пай/ в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, тому його право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо.

Відповідно до частини третьої статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10- 11, 58-61, 79, 88, 174, 197,209, 212, 214 - 215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу ім. Мічуріна Краснопільського району Сумської області розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі належне ОСОБА_8 згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0109999 від 12.09.1996 на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21.08.1996 за № 361 та зареєстрованого 13.09.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів за № 578 в порядку спадкування за законом після померлого 22 листопада 1998 року ОСОБА_5, який прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав після померлої 07 червня 1995 року ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу ім. Мічуріна Краснопільського району Сумської області розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі належне ОСОБА_6 згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0110000 від 12.09.1996 на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21.08.1996 за № 361 та зареєстрованого 13.09.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів за № 579 в порядку спадкування за законом після померлого 22 листопада 1998 року ОСОБА_5, який прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав після померлої 22 березня 1996 року ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І . Косар