Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/4613/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Комаревцева Л.В.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», треті особи: АКІБ «УкрСиббанк», Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Дарницьке районне управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна.

Заслухавши доповідача,пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги ,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року залишено без задоволення позов ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», треті особи: АКІБ «УкрСиббанк», Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Дарницьке районне управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що, суд невірно оцінив надані позивачем докази, а тому висновки суду про те, що арешт майна позивача в інтересах якихось кредиторів по неіснуючим боргам, вигаданим відповідачем за допомогою перерахунків курсу гривні до долара США в різні періоди часу, коли відповідач не має права на діяльність з іноземною валютою, - є помилковими та не відповідають вимогам ст. ст. 212, 213 ЦПК України. Стверджує, що позивач фактично, реально, законно сплатив борг стягувачу - відповідачу, отже підстави для арешту майна позивача відсутні.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість в сумі 153 582,62 грн. (а.с.11).

За заявою стягувача було відкрите виконавче провадження Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції на виконання вказаного рішення суду.

20 квітня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 27 листопада 2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем ОСОБА_2, перейшло до відповідача.

Платіжним дорученням №1910 від 20 квітня 2015 року відповідачем було сплачено АКІБ «УкрСиббанк» 7 225 161,83 грн.., призначення платежу: фінансування під відступлення права вимоги, згідно договору факторингу №17 від 20 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 2.2 вказаного договору факторингу права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, без права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день підписання цього договору.

За п. 2.5. договору факторингу до Фактора перейшли усі права Клієнта за усіма Договорами забезпечення.

Згідного витягу з реєстру боржників до Договору Факторингу №17 від 20 квітня 2015 року в зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору станом на 20 квітня 2015 року у нього наявна заборгованість в розмірі 25 280,96 доларів США (в гривневому еквіваленті - 532 357,71 грн.), яка складається з суми простроченого основного боргу за кредитом - 13 104,56 доларів США (275 951,29 грн.), суми нарахованих процентів - 418,61 доларів США (8 814,94 грн.), суми прострочених процентів - 11 757,79 доларів США (247 591,47 грн.).

20 квітня 2015 року позивачу було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги та вимога про погашення кредитної заборгованості в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України на суму 532 357,71 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2015 року замінено сторону виконавчого провадження з АКІБ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

07 жовтня 2015 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві звільнено з-під арешту все майно боржника ОСОБА_2, на яке було накладено арешт державним виконавцем в рамках даного виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 20 січня 2016 року закінчено виконавче провадження по виконавчому листу №2602/4351/12, виданому Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», з тих підстав, що платіжними дорученнями №3759 від 16 листопада 2015 року, №3474 від 28 вересня 2015 року, №3475 від 28 вересня 2015 року борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачено боржником у повному обсязі.

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №48390993 від 24 листопада 2015 року встановлено, що 01 грудня 2006 року було зареєстровано приватне обтяження (тип: застава рухомого майна) №4151007 на підставі Договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 27 листопада 2006 року. Об'єктом обтяження є автомобіль легковий, SKODA Octavia Tour 1.6., рік випуску 2006, колір бежевий, номер об'єкта: НОМЕР_1, номер державної реєстрації НОМЕР_2.

29 квітня 2015 року реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано внесення змін до запису в реєстрі, яким вилучено обтяжувача: АКІБ «УкрСиббанк» та додано обтяжувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на підставі Договору факторингу №17 від 20 квітня 2015 року. (а.с.8-9)

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, просив ухвалити рішення, яким, з урахуванням уточнень, зобов'язати ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» зняти арешт з майна, в т.ч. легкового автомобілю Skoda Octavia Tour 1.6 рік випуску, колір бежевий, номер об'єкта: НОМЕР_1, номер державної реєстрації НОМЕР_2 (який належить на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 24 листопада 2006 року ОСОБА_2), який був накладений 29 квітня 2015 року в 11:43:10 Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві - Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, зі зміною обтяжувача на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», код 38750239 та зміною підстави обтяження: Договір факторингу №17 від 20 квітня 2015 року, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що ним було у повному обсязі виконано рішення суду від 19 березня 2013 року, яким з нього було стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь АКІБ «УкрСиббанк» в сумі 153 582,62 грн., у зв'язку з чим постановою держаного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві від 07 жовтня 2015 звільнено з-під арешту все майно боржника, на яке був накладений арешт постановою державного виконавця від 28 жовтня 2013 року. Постанову про закінчення виконавчого провадження відповідачем не оскаржено.

Проте у вересні 2015 року під час продажу автомобіля позивачу стало відомо, що на його автомобіль накладено арешт до 2020 року. У отриманому у нотаріуса витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна №48390993 від 24 листопада 2015 року вказано підставу обтяження: договір факторингу №17 від 20 квітня 2015 року, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Вважає, що договір факторингу є недійсним з моменту його укладання, оскільки позивач повністю сплатив кредитну заборгованість АКІБ «УкрСиббанк», стягнуту рішенням суду, будь-які договірні відносини між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відсутні, оскільки це товариство не повідомляло позивача про укладений договір факторингу, не зверталось з вимогою про сплату будь-яких сум, відповідач не має ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями. Зазначений договір факторингу не є підставою для обтяження у реєстрі, а відповідач безпідставно не знімає арешт на автомобіль, чим порушує права позивача.

Відповідач позов не визнав, його представник посилався на те, що рішенням суду від 19 березня 2013 року з позивача було стягнуто на користь АКІБ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість в сумі 153 582,62 грн., що було еквівалентно 17 934,21 дол. США. Натомість, внаслідок тривалого невиконання судового рішення та знецінення національної валюти позивачем фактично було сплачено 6 597,06 дол. США. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦПК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 559 ЦК України. У зв'язку із зазначеним по кредитному договору банком продовжувались нараховуватись відсотки. За договором факторингу до відповідача перейшло право вимоги від банку про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 532 357,71 грн. Повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та вимога про погашення заборгованості в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України були направлені на адресу позивача. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості, враховуючи відсотки, які нараховані банком, і справа призначена до судового розгляду. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивачем було передано у заставу банку легковий автомобіля Skoda Octavia Tour, а у зв'язку з тим, що за договором факторингу до ТОВ перейшло право вимоги за договорами забезпечення, 29 квітня 2015 року було внесено зміни щодо обтяжувача та підстав обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна Реєстраційною службою ГУЮ у м. Києві - ДП «Інформаційний центр».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості, та з того, що в разі задоволення вимог позивача та передчасного (до повного виконання умов кредитного договору) припинення обтяження новий кредитор буде позбавлений прав, передбачених кредитним договором, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної про те, що відсутні підстави для обтяження майна позивача, оскільки останній повністю виконав свої обов'язки перед відповідачем - сплатив борг за кредитним договором у розмірі, визначеному рішенням суду, що підтверджується відповідними платіжними документами і постановою про закінчення виконавчого провадження, яка відповідачем не оскаржувалась, судова колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом і це відповідає обставинам справи, позивачем з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27 листопада 2006 року було укладено з первісним кредитором АКІБ «Укрсиббанк» договір застави, за умовами якого позивач передав у заставу банку належний йому автомобіль SKODA Octavia Tour 1.6., рік випуску 2006,.

01 грудня 2006 року до Державного реєстру обтяжень внесено відомості про реєстрацію приватного обтяження (тип: застава рухомого майна) №4151007 на підставі Договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 27 листопада 2006 року. Об'єктом обтяження є автомобіль легковий, SKODA Octavia Tour 1.6., рік випуску 2006, колір бежевий, номер об'єкта: НОМЕР_1, номер державної реєстрації НОМЕР_2.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2013 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість в сумі 153 582,62 грн., проте рішення було виконане лише у листопаді 2015 року.

Отже, відповідно до положень ст. ст. 526, 599 ЦК України після ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, яке не було виконане боржником, правовідносини сторін кредитного договору не припинились, банком нараховувались проценти за користування кредитними коштами, у банку було також право нараховувати суми, передбачені ст. 625 ЦК України, у зв'язку з чим на 20 квітня 2015 року - на час передачі права вимоги відповідачу банком була нарахована заборгованість в розмірі 25 280,96 доларів США (в гривневому еквіваленті - 532 357,71 грн.), з якої основний борг за кредитом - 13 104,56 доларів США (275 951,29 грн.), проценти - 418,61 доларів США (8 814,94 грн.), прострочені проценти - 11 757,79 доларів США (247 591,47 грн.), що підтверджено даними реєстру боржників до Договору Факторингу №17 від 20 квітня 2015 року.

На даний час між сторонами існує спір щодо стягнення кредитної заборгованості, який розглядається у судовому порядку, під час розгляду якого позивач має право надавати докази щодо відсутності у нього заборгованості за кредитним договором чи існування боргу в меншому розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що на даний час відсутні підстави для звільнення від обтяження рухомого майна - автомобілю позивача, переданого ним у заставу для забезпечення зобов'язань за кредитним договором.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд невірно оцінив докази, не взявши до уваги те, що відповідач за допомогою перерахунків курсу гривні до долара США в різні періоди часу вигадав неіснуючий борг, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки первісним кредитором АКІБ «Укрсиббанк» було передано відповідачу право вимоги заборгованості у розмірі 25 280,96 доларів США за укладеним з позивачем кредитним договором, яка була нарахована банком станом на 20 квітня 2015 року, що підтверджено договором факторингу №17.

Доводи позивача про те, що вказаний договір факторингу є недійсним, оскільки відповідач не має права на діяльність з іноземною валютою, про договір факторингу позивачу не було повідомлено, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог у даній справі, оскільки договір факторингу не був визнаний недійсним у встановленому законом порядку, і за цим договором до відповідача перейшли права первісного кредитора за договором забезпечення.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: