У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», третя особа: виконуючий обов'язки директора філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» Гордієнко Геннадій Іванович, про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, скасування запису про звільнення у трудовій книжці, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та касаційною скаргою директора філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» Гордієнка Геннадія Івановича на рішення апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 березня 2015 року його було прийнято на роботу заступником головного інженера структурного підрозділу «Служба головного інженера» філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів».

09 квітня 2015 року ОСОБА_6 був ознайомлений про подальше звільнення у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, а також із техніко-економічним обґрунтуванням скорочення штатних одиниць та чисельності працівників філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів».

23 квітня 2015 року було проведено засідання профспілкового комітету указаної філії та розглянуто питання щодо надання попередньої згоди на розірвання трудового договору із позивачем. За результатами засідання профспілковий комітет не надав згоду на звільнення останнього.

09 червня 2015 року наказом директора філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» Гордієнка Г.І. звільнено ОСОБА_6 із посади заступника головного інженера структурного підрозділу «Служба головного інженера» у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що наказ про його звільнення видано через упереджене ставлення до нього з боку керівництва філії товариства, а також на те, що у порушення вимог нормативних документів товариства наказ було видано не уповноваженою особою та без згоди профспілкового комітету, позивач просив суд визнати неправомірним та скасувати наказ № 94-п від 09 червня 2015 року про його звільнення, поновити його на посаді заступника головного інженера структурного підрозділу «Служба головного інженера», зобов'язати відповідача скасувати запис про звільнення у трудовій книжці, стягнути з відповідача суму заробітної плати за час вимушеного прогулу з 09 червня 2015 року по день ухваленні відповідного судового рішення.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року у позові ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року скасовано рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року.

Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» №94-п від 09 червня 2015 року про звільнення ОСОБА_6 з посади заступника головного інженера структурного підрозділу «Служба головного інженера» з 09 червня 2015 року у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_6 на роботі у філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» на посаді заступника головного інженера структурного підрозділу «Служба головного інженера» з 09 червня 2015 року.

Стягнуто з філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 червня 2015 року по 19 січня 2016 року у розмірі 27 463 грн 30 коп. з урахування податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають вирахуванню із заробітної плати роботодавцем при їх виплаті.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та директор філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» - Гордієнко Г.І., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Судами встановлено, що 24 березня 2015 року ОСОБА_6 було прийнято на роботу заступником головного інженера структурного підрозділу «Служба головного інженера» філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів».

09 квітня 2015 року ОСОБА_6 був ознайомлений про подальше звільнення у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, а також із техніко-економічним обґрунтуванням скорочення штатних одиниць та численності працівників філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів».

23 квітня 2015 року було проведено засідання профспілкового комітету указаної філії та розглянуто питання щодо надання попередньої згоди на розірвання трудового договору із позивачем. За результатами засідання профспілковий комітет не надав згоду на звільнення останнього.

09 червня 2015 року наказом директора філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» Гордієнка Г.І. звільнено ОСОБА_6 із посади заступника головного інженера структурного підрозділу «Служба головного інженера» у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Також установлено, що 25 березня 2015 року на Гордієнка Г.І. покладено виконання обов'язків директора філії у зв'язку із відстороненням від роботи директора філії ОСОБА_8, згідно наказу ПАТ «ДПЗКУ» від № 140-к.

26 травня 2015 року Гордієнко Г.І. виконував поряд зі своєю основною роботою додаткову роботу за вакантною посадою директора філії, у порядку суміщення посад без звільнення від основної роботи, згідно наказу ПАТ «ДПЗКУ» від 26 травня 2015 року № 269-к «Про суміщення посад».

Судами установлено, що з 26 травня 2015 року Гордієнко Г.І. мав право підписувати документи як директор філії, оскільки він здійснював керівництво і управління поточною та оперативною діяльністю філії в межах наданих йому повноважень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справі підтверджено факт скорочення штату у філії товариства, з 06 травня 2015 року зі штатного розпису виведено посаду заступника головного інженера структурного підрозділу філії «Служба головного інженера», позивача було попереджено про майбутнє звільнення за два місяця до звільнення і адміністрація філії не пропонувала позивачу вільні вакансії, оскільки з дня попередження по день звільнення таких посад у філії товариства не було. Крім того, звільнення проведено без згоди профспілкового комітету з тих підстав, що рішення профкому про відмову в наданні згоди на звільнення позивача необґрунтоване. Також, судом першої інстанції указано, що наказ про звільнення підписаний особою, що мала на це повноваження, тому дії відповідача щодо звільнення позивача у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України є правомірними, а позов задоволенню не підлягає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наказ директора філії від 09 червня 2015 року про звільнення позивача у зв'язку із скороченням чисельності та штату згідно п. 1 ст.40 КЗпП України не може бути визнаний законним та підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на роботі на посаді заступника головного інженера структурного підрозділу «Служба головного інженера» філії ПАТ «Державна продовольчо-заготівельна корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» з дня звільнення, оскільки звільнення позивача проведено у порушення вимог ч. 2 ст. 40, ст. 49-2, ст. 43 КЗпП України без прийняття заходів для працевлаштування позивача на наявні у філії та в товаристві в цілому вакантні посади, в тому числі і на тимчасові, та без згоди профспілкового комітету, рішенням якого від 23.04.2015 року було рекомендовано адміністрації запропонувати ОСОБА_6 вільні посади.

Проте, повністю з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пп. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з чч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-491цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судом апеляційної інстанції указано, що згідно штатного розпису станом на 08 квітня 2015 року у філії була вакантна посада вантажника на виробничій дільниці (елеваторно-заготівельна мережа), на яку наказом №69-п від 09 квітня 2015 року був прийнятий ОСОБА_9, тимчасова посада слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики на виробничій дільниці (елеваторно-заготівельна мережа), тимчасова посада муляра в ремонтно-будівельній бригаді, а з 24 квітня 2015 року вивільнилась штатна одиниця слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики в млині, що підтверджується копією наказу про звільнення та штатним розписом на 01 травня 2015 року.

Проте апеляційний суд, посилаючись на те, що позивачу згідно зі ст. 49-2 КЗпП України мали бути запропоновані вакантні посади, не перевірив, чи відповідає позивач за кваліфікацією цим посадам та не встановив наявність інших вакантних посад на підприємстві вцілому, у зв'язку із чим оскаржене судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим.

Висновки апеляційного суду ґрунтуються на припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60ЦПК України, оскільки суд, формально зазначивши про те, що не всі посади позивачу були запропоновані, не з'ясував можливість позивача зайняти їх у силу своєї кваліфікації та досвіду роботи, а також у порушення ст. 214 ЦПК України не з'ясував фактичні дані щодо наявності вакантних посад на ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», які мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище обставини справи уваги не звернув; зазначених вимог закону не врахував; не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог та дійшов передчасного висновку у справі, що згідно ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування рішення апеляційного суду з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та директора філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» - Гордієнка Геннадія Івановича задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник
Судді:Б.І. Гулько
В.І. Журавель
В.А. Черненко
С.П. Штелик