АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 22ц-791/1173/16р. Єдиний унікальний номер справи: 650/1416/15-ц
Головуючий в І інстанції: Хомик І.І.
Доповідач:Кузнєцова О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 рік м. Херсон

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючий: Кузнєцової О.А.

Судді: Борко А.Л., Приходько Л.А.

секретар : Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 04 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Березнегуватський сільгоспптахопром", третя особа Відділ Держгекадастру України у Великоолександрівському районі Херсонської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 04 березня 20016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Березнегуватський сільгоспптахопром», третя особа Відділ Держгеокадастру України у Великоолександрівському районі Херсонської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначаючи, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального права.

Письмові заперечення до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди земельної ділянки не містить порушення істотних умов договору оренди, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі».

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено та оцінено обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, мати ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 12,500 га., розташованої на території Чарівненської сільської ради В.Олександрівського району, яку успадкувала ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом НОМЕР_2. За життя ОСОБА_4 уклала договір оренди належної їй на праві власності, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 земельної ділянки площею 12,500 га. з ТОВ «Березнегуватський сільгоспптахопром», уклавши 24 січня 2011 року відповідний договір терміном на 10 років. Договір оренди 28 жовтня 2011 року зареєстровано у відділі Держкомзему у Великоолександрівському районі ХС № 01153. Про те, що успадкована земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача, ОСОБА_3 дізналася у 2015 році.

Дотримання умов договору сторонами не оспорювалось.

ОСОБА_6 та її представник зазначили, що у спірному договорі не зазначено істотні умови, передбачені ч.1,2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а саме у розділі «Об'єкт оренди» не зазначено кадастровий номер земельної ділянки; акт прийому передачі земельної ділянки не містить дати, а відповідно не має юридичної сили; розділ «Умови повернення земельної ділянки» не містить умови повернення земельної ділянки; розділ «Ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини» не містить умови щодо відповідальної особи за ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що договір сторони уклали 24 січня 2011 року. Тому до даних правовідносин слід застосовувати норми Закону України «Про оренду землі», який діяв на момент його укладення, і яким не передбачалося зазначення кадастрового номеру земельної ділянки, яка передавалася в оренду. Тому посилання позивачки та її представника на відсутність кадастрового номера земельної ділянки у спірному договорі як на істотну умову є недопустимим.

Акт приймання - передачі земельної ділянки є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки, що передбачено п.43 договору. Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що акт приймання - передачі земельної ділянки було складено та підписано орендарем та орендодавцем на момент укладення спірного договору, а саме 24 січня 2011 року, а сторонами не оспорювався сам факт передачі ОСОБА_4 в оренду земельної ділянки відповідно до договору оренди. Тому відсутність в акті приймання - передачі земельної ділянки дати його складання не є підставою для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Умови повернення земельної ділянки сторонами договору обумовлені та прописані у п. 21 спірного договору.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в розділі договору «Ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини» п. 32 не визначено сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини. Однак як вбачається із пояснень представника відповідача, ця умова не є спірною, оскільки такий ризик орендар (відповідач) взяв на себе, не порушуючи при цьому права орендодавця.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України не надано будь-яких допустимих доказів, що підтверджують, яким чином невнесення зазначених орендарем істотних умов до спірного договору оренди порушує законні права позивачки та в чому саме полягає порушення цих прав, а судом такі обставини не встановлені.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 04 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.А. Кузнєцова

Судді: А.Л. Борко

Л.А. Приходько