Справа № 282/433/16
Провадження № 2/282/170/16
16 червня 2016 року смт.Любар
Любарський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді: Вальчук В. В.
при секретарі судових засідань: ОСОБА_1
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -
Позивач вказує на те, що 10 серпня 1991 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_4.
В період спільного проживання у них народились двоє дітей які на даний час досягли повноліття. Хоча і неповнолітніх дітей у них немає, але відповідач не бажає у добровільному порядку, через органи ДРАЦС розірвати шлюб.
Причиною фактичного розпаду сімї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя, несумісність характерів, їх шлюб носить лише формальний характер.
Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення про розірвання її шлюбу із ОСОБА_4, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Федорчук».
В судове засідання позивачка не зявилася, але її представником подано заяву в якій представник вказує, що вона просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримує в повному обємі та проти розгляду справи у відсутності відповідача не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявивсь хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся в встановленому законом порядку і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, а тому суд у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
10 серпня 1991 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом сері ІІ-ТП № 340431, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка.
Судом було встановлено, що причиною фактичного розпаду сім'ї послужила виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя, несумісність характерів, їх шлюб носить лише формальний характер. Шлюб був укладений без мети створення міцної сім'ї, а тому суд вважає, що за даних обставин збереження їх сімї неможливе і шлюб між ними необхідно розірвати.
На підставі ст.ст.104, 105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 197, 212 - 215, 223-226, 294 ЦПК України суд, -
Позов задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 10 серпня 1991 року Гізівщинською сільською радою Любарського району Житомирської області, актовий запис №4, між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України розірвати.
Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище «Федорчук».
Заочне рішення може бути переглянуте Любарським районним судом, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судом рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_6