Справа № 265/2617/16-ц
Провадження № 6/265/185/16
У Х В А Л А

09 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, зацікавлені особи: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про проведення заміни сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що за виконавчим провадженням боржник померла про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в сумі 19051,64 грн. відповідно до виконавчого напису нотаріусу від 12 березня 2014 року на підставі договору позики від 30 січня 2013 року. Так лише в лютому 2016 року заявник дізнався, що в 24 серпня 2014 року ОСОБА_4 померла. При цьому ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_4 Таким чином вважав, що ОСОБА_2 успадкував спадщину після смерті ОСОБА_4, бо є чоловіком останньої, на підставі чого повинен повернути йому борги ОСОБА_4 Тому просив суд провести заміну боржника у виконавчому провадженні про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 боргу в сумі 19051,64 грн., замінивши боржника її правонаступником, ОСОБА_2

В судове засідання заявник не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності у присутності його представника, ОСОБА_5, задовольнивши заявлені ним вимоги.

Представник заявника, ОСОБА_6, яка діє на підставі договору, у судовому засіданні повністю підтримала заявлені ОСОБА_1 вимоги, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві, та просила провести заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Представник Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ, ОСОБА_7, в судовому засіданні залишила вирішення порушеного ОСОБА_1 питання на розсуд суду.

За письмовими поясненнями представника Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ, ОСОБА_7, вбачається, що на виконанні у вказаному відділі державної виконавчої служби перебував виконавчий напис нотаріусу від 12 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу на загальну суму 19051,64 грн., в рамках якого постановою від 13 травня 2014 року було накладено арешт на усе майно боржника, що також підтверджується копією такої постанови. Однак 25 вересня 2014 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а. с. 32, 35).

Зацікавлена особа, ОСОБА_3, до судового засіданням не зявився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Зацікавлена особа, ОСОБА_2, до судового засіданням не зявився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності у присутності його представника ОСОБА_8

Від представника ОСОБА_2, який діє на підставі договору, ОСОБА_8, до суду була подана заява про перенесення розгляду справи внаслідок його зайнятості у іншому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони, суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За ч. 2 ст. 378 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином внаслідок належного повідомлення ОСОБА_2, від якого мається заява про розгляд справи у його відсутність, неявка його представника не є перешкодою для вирішення заяви ОСОБА_1

Вислухавши учасників процесу, які зявились, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного обґрунтування.

Суд встановив, що наявність зобовязання у ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 щодо повернення боргу за договором позики від 30 січня 2013 року, індексу інфляції, державного мита, витрат за нотаріальне оформлення документів на загальну суму 19051,64 грн. підтверджується копією такого нотаріально посвідченого договору та виконавчим написом нотаріусу від 12 березня 2014 року (а. с. 6, 7).

Відповідно до актового запису про смерть № 1138 від 26 серпня 2014 року, виконаного Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_4 померла 24 серпня 2014 року (а. с. 29).

За інформацією 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 13 травня 2016 року вбачається, що наявна спадкова справа щодо майна померлої 24 серпня 2014 року ОСОБА_4, за якою було подано заяву претензію від кредитора спадкодавця ОСОБА_3 на суму 82000 грн., заява про відмову від спадщини від ОСОБА_9 на користь матері спадкодавця, ОСОБА_10, що підтверджується відповідними заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а. с. 30, 53, 54).

За інформацією довідково-адресного бюро та паспортних даних ОСОБА_4 вбачається, що спадкодавець була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1988 року (а. с. 33, 55).

На підставі копії особового рахунку виданого ЖКП «Азовжитлокомплекс» вбачається, що в АДРЕСА_1 прописані з 1996 року ОСОБА_2 та з 1988 року ОСОБА_10 (а. с. 51).

В судовому засіданні таким чином було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_10 були зареєстровані постійно АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_4 на момент її смерті.

Відповідно до копії акту про укладення шлюбу, виданого Палацом одруження міста Маріуполя Донецької області, вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_2 одружились, актовий запис № 2350 від 20 липня 1979 року, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а. с. 56).

Однак на підставі повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану від 21 жовтня 2015 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, актовий запис № 2350 від 20 липня 1979 року, було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 9 листопада 2009 року, яке набуло чинності (а. с. 57-58).

На підставі інформації Маріупольського БТІ вбачається, що ОСОБА_4 була власником 1/4 частки АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 1996 року (а. с. 60).

На підставі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому за ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), завдану спадкодавцем.

Також на підставі ч. 4 ст. 1231 ЦК України майнова шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Згідно із ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На підставі ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України до першої черги право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При цьому за ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі встановлених судом обставин суд дійшов переконання, що заявником не було доведено спорідненість ОСОБА_2 із ОСОБА_4, яка померла 24 серпня 2014 року, оскільки шлюб між ними було розірвано у 2009 році.

Таким чином судом було встановлено, що ОСОБА_2, який постійно проживав разом із спадкодавцем на момент смерті ОСОБА_4, не прийняв спадщину, тому не успадкував борги ОСОБА_4

З урахуванням викладеного вимоги ОСОБА_1 щодо проведення заміни боржника, ОСОБА_4, на правонаступника останньої, ОСОБА_2, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 378 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, зацікавлені особи: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя