21.06.2016 Справа № 363/1649/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Купрієнка С.І.

при секретарі Рибки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири № 43, що знаходиться по вулиці Кургузова, 6 в м. Вишгороді Київської області.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 7 жовтня 2015 року померла його дружина ОСОБА_6. Після її смерті відкрилась спадщина, на 1/6 частину квартири № 43, що знаходиться по вулиці Кургузовій, 6 в м. Вишгороді Київської області. Спадкоємцями за законом після смерті його дружини є він та двоє їхніх доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Однак останні відмовились від прийняття спадщини на його користь.

Він, як чоловік померлої є спадкоємцем першої черги.

З метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини, він звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру.

У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Треті особи в судове засідання також не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечували.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 07.10.2015 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 348506 серії І-ОК, актовий запис від 7.10.2015 року за № 232 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про право на житло від 27 листопада 2006 року спадкоємцями після смерті ОСОБА_6. на 1/6 частину квартири № 43, що знаходиться по вулиці Кургузова, 6 в м. Вишгороді Київської області в рівних частинах є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с. 11).

З довідки від 2.03.2016 року № 368, виданої КПЖ і КГ Вишгородської міської ради вбачається, що ОСОБА_6, яка померла 7.10.2015 року на день смерті проживала і була зареєстрована постійно за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори від 26.04.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 на 1/6 частину квартири № 43, що знаходиться по вулиці Кургузова, 6 в м. Вишгороді Київської області йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру (а.с. 6).

Судом було витребувано копію спадкової справи № 76/2016 щодо майна померлої 7.10.2015 року ОСОБА_6 з якої вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до нотаріальної контори із заявою про відмову у прийнятті спадщини (а.с. 31-40).

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують (а.с. 20, 27-29)

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу ).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_6, належала 1/6 частина квартири № 43, що знаходиться по вулиці Кургузова, 6 в м. Вишгороді Київської області.

Однак, зареєструвати право власності на зазначену частину квартири у визначеному законом порядку ОСОБА_6 за життя не встигла у звязку зі смертю.

За таких обставин, судом зазначається про те, що спадкодавцю ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини належала 1/6 частина квартири № 43, що знаходиться по вулиці Кургузова, 6 в м. Вишгороді Київської області і це право не припинено у звязку з її смертю і тому має входити до складу спадщини.

Враховуючи те, що позивач не може оформити на себе право власності на спадкове майно, суд вважає, що право ОСОБА_1 на отримання спадщини після смерті дружини підлягає захисту, а заявлений позов задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири № 43, що знаходиться по вул. Кургузова, 6 в м. Вишгороді Київської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 7 жовтня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя