ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8802/16-ц
провадження № 2/753/4969/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю позивача не з'явилася;

відповідача не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є колишнім власником квартири. ОСОБА_2 не проживає в АДРЕСА_1 січня 2015 року (після продажу даної квартири), сплату за комунальні послуги не здійснює. В своїх позовних вимогах позивач просив суд визнати ОСОБА_2, зареєстрованого за вказаною вище адресою, таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву в якій проти задоволення позову не заперечував та просив суд розгляд даної справи проводити за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, яка набута нею на підставі укладеного з відповідачем договору купівлі-продажу квартири від 19.01.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що у спірній квартирі, зареєстрований ОСОБА_2 як колишній власник цієї квартири, що підтверджується довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Дарницького району м. Києва за формою №3 від 05.03.2016 року.

Судом також встановлено, що відповідач, відчуживши зазначене нерухоме майно, з реєстраційного обліку у цій квартирі не знявся, а відтак будучи зареєстрованим в належній позивачу квартирі, порушує її права та законні інтереси, як власника, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись цим майном.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з урахуванням їх уточнень в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись стст. 316, 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, стст. 57, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №201 у будинку №21/3 по вул. Харківське шосе у м. Києві.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.