Номер провадження: 22-ц/785/5396/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесторг» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесторг», ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи на боці відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Златоград», Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» про зобовязання передати у власність індивідуальні обєкти інвестування,-

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_3 (уточнюючи позовні вимоги) звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати недійсними договори про пайову участь у будівництві житла від 19.10.2005 року та від 10.01.2006 року; витребувати у ТОВ «Одесаторг» 210/1000 частин нежитлового приміщення № 2н, яке знаходиться за адресою м. Одеса, узвіз Деволанівський, 12; скасувати відносно ТОВ «Одесаторг» державну реєстрацію зазначеного нежитлового приміщення № 2н; застосувати реституцію як наслідок недійсності правочинів; зобовязати ТОВ «Центр-Будінвест» передати у власність квартиру № 11 в третій секції будинку за адресою м. Одеса, узвіз Деволанівський, 12; 138 кв.м. нежитлового приміщення № 2н за адресою м. Одеса, узвіз Деволанівський, 12; перше машино-місце у підземному паркінгу в 3 секції за адресою м. Одеса, узвіз Деволанівський, 12; зобовязати відповідачів не перешкоджати ОСОБА_3 у користуванні вказаним нерухомим майном.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2007 року, яке набрало законної сили, за ним визнано інвестиційні права на зазначені обєкти нерухомості.

06.05.2016 року представник позивача звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на 138 кв.м. нежитлового приміщення 2н першого поверху, яке в цілому складає приміщення першого поверху 272,14 кв.м., яке знаходиться в третій секції будинку № 12 по Деволанівському узвозу у м. Одесі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року заяву задоволено.

Накладено арешт до вирішення спору по суті на 138 кв.м. нежитлового приміщення 2н першого поверху, яке в цілому складає приміщення першого поверху 272,14 кв.м., яке знаходиться в третій секції будинку № 12 по Деволанівському узвозу у м. Одесі.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесторг» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, яка оскаржена, доводи апеляційної скарги та заяви, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на 138 кв.м. нежитлового приміщення 2н першого поверху, яке в цілому складає приміщення першого поверху 272,14 кв.м., яке знаходиться в третій секції будинку № 12 по Деволанівському узвозу у м. Одесі, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 1 та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом п. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2014 року ОСОБА_3 (уточнюючи позовні вимоги) звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати недійсними договори про пайову участь у будівництві житла від 19.10.2005 року та від 10.01.2006 року; витребувати у ТОВ «Одесаторг» 210/1000 частин нежитлового приміщення № 2н, яке знаходиться за адресою м. Одеса, узвіз Деволанівський, 12; скасувати відносно ТОВ «Одесаторг» державну реєстрацію зазначеного нежитлового приміщення № 2н; застосувати реституцію як наслідок недійсності правочинів; зобовязати ТОВ «Центр-Будінвест» передати у власність квартиру № 11 в третій секції будинку за адресою м. Одеса, узвіз Деволанівський, 12; 138 кв.м. нежитлового приміщення № 2н за адресою м. Одеса, узвіз Деволанівський, 12; перше машино-місце у підземному паркінгу в 3 секції за адресою м. Одеса, узвіз Деволанівський, 12; зобовязати відповідачів не перешкоджати ОСОБА_3 у користуванні вказаним нерухомим майном.

06.05.2016 року представник позивача звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на 138 кв.м. нежитлового приміщення 2н першого поверху, яке в цілому складає приміщення першого поверху 272,14 кв.м., яке знаходиться в третій секції будинку № 12 по Деволанівському узвозу у м. Одесі, посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2007 року, яке набрало законної сили, за ним визнано інвестиційні права на зазначені обєкти нерухомості.

Тобто предметом спору є 138 кв.м. нежитлового приміщення 2н, яке знаходиться в будинку № 12 по Деволанівському узвозу у м. Одесі, які ОСОБА_3 просив витребувати у відповідача та повернути йому.

З листа КП «БТІ» ОМР № 767-06/104 від 29.02.2016 року вбачається, що згідно архівної справи житлового будинку, який розташовано за адресою м. Одеса, узвіз Деволанівський, 12, офіс № 3, в робочому проекті житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та гаражем за адресою м. Одеса, вул. Жуковського, 9, який розроблено ТОВ «Главстрой», ліц. АБ № 208614, розташований по Деволанівському узвозі, 12, відповідає офісному приміщенню № 2н згідно технічного паспорту.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що нежитлове приміщення офіс № 3, вказане у робочому проекті будівництва будинку (перший поверх), на яке позивач відповідно до рішення суду має інвестиційні права, відповідає нежитловому приміщенню № 2н, вказаному у технічному паспорті, який складений після прийняття будинку в експлуатацію.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою захисту законних прав та інтересів позивача та уникнення будь-яких дій з боку відповідачів, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що у подальшому унеможливить виконання рішення суду, суд цілком законно та обґрунтовано наклав арешт на спірне майно, а саме 138 кв.м. нежитлового приміщення 2н, яке знаходиться в будинку № 12 по Деволанівському узвозу у м. Одесі,та застосовані заходи забезпечення позову є співмірними з заявленими вимогами.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про забезпечення позову є законною, обґрунтованою та такою, що скасуванню не підлягає.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесторг» відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_2