Справа № 236/1284/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 та ОСОБА_2, заінтересована особа - Краснолиманський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини у певний час,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту народження дитини у певний час.

Заявники повідомляють, що перебувають в зареєстрованому шлюбі між собою з липня 2015 року і по теперішній час, від шлюбу мають одну дитину. ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Антрацит Луганської області ОСОБА_2 народила дитину чоловічої статі - ОСОБА_3. Комунальною установою «2-а міська лікарня» Антрацитівської міської ради було видане медичне свідоцтво № 207 від ІНФОРМАЦІЯ_4 про народження ОСОБА_2 дитини чоловічої статі.

Заявники в травні 2016 року звертались до Краснолиманського МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації народженої дитини на території, підконтрольній українській владі, однак їм було відмовлено з огляду на те, що непідконтрольна українській державній владі частина території Луганської області (в тому числі м. Антрацит Луганської області) на теперішній час відімкнені від державних реєстрів Міністерства юстиції України, в зв'язку з чим свідоцтво про народження дитини можливо отримати за умови надання медичних документів, які відповідають чинному законодавству України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були змушені звернутись до суду задля встановлення факту народження своєї малолітньої дитини в певному місці в певний час, оскільки іншим чином встановити цей факт,на думку заявників, неможливо.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву окремого провадження підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у поданій заяві; пояснив, що все своє життя мешкав у м. Антрацит Луганської області, з травня 2016 року як переміщені особи з районів проведення АТО родина ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає в с. Терни Лиманського району Донецької області; в липні 2015 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб між собою, який було зареєстровано Дзержинським відділом ДРАЦС РС Харківського МУЮ, син ОСОБА_3 у подружжя народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Антрацит Луганської області, коли подружжя поїхало провідати своїх родичів; ОСОБА_1 визнав себе батьком новонародженої дитини.

Заявниця ОСОБА_2 була своєчасно повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи(а.с.17), однак для участі в судовому засіданні не прибула з причини необхідності здійснювати догляд за новонародженою дитиною.

Краснолиманський МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, проте представник заінтересованої особи для участі в судовому засіданні не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі(а.с. 18); клопотань про необхідність відкладення судового розгляду заявлено не було; заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заінтересованою особою висловлено не було.

Суд, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, є громадянкою України, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, внесена до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків(а.с.9), як особа, переміщена з районів проведення АТО, на теперішній час фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3. ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1; як особа, переміщена з районів проведення АТО, на теперішній час фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3) з 15.07.2015 року і по теперішній час (а.с.7,9), від шлюбу подружжя має дитину.

Дитина чоловічої статі ОСОБА_3 була народжена ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Антрацит Луганської області, що підтверджено наданим заявниками медичним свідоцтвом про народження № 207 від ІНФОРМАЦІЯ_4, виданим Комунальною установою «2-а міська лікарня» Антрацитівської міської ради. Виконавчим комітетом Єсаулівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області видано свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1.

Суд не сприймає ці документи як належні докази з огляду на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», але звертає увагу на їхній зміст, оскільки викладена в них інформація підтверджується іншими належними доказами по справі.

ОСОБА_1 в травні 2016 року звертався до Краснолиманського МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації народженої дитини на території, підконтрольній українській владі, однак йому було відмовлено з огляду на те, що непідконтрольна українській державній владі частина території Луганської області (в тому числі м. Антрацит, населені пункти Антрацитівського району) на теперішній час відімкнені від державних реєстрів Міністерства юстиції України, в зв'язку з чим свідоцтво про народження ОСОБА_3 можливо отримати за умови надання медичних документів, які відповідають чинному законодавству України. Факт відмови у реєстрації народження дитини підтверджено листом Краснолиманського МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 30.05.2016 року № 920/3.2.-01-116 (а.с. 11). Заявники позбавлені на теперішній час можливості отримати такі документи.

Факт народження ОСОБА_2 в грудні 2015 року дитини чоловічої статі підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_1, який є чоловіком заявниці та допомагає здійснювати догляд за новонародженою дитиною, та свідок ОСОБА_5, який протягом тривалого часу знайомий з родиною заявників, мешкав в м. Антрацит Луганської області. Крім того, суд бере до уваги фотознімки ОСОБА_2 разом з новонародженою дитиною, оглянуті в судовому засіданні. Учасниками процесу не піддавалась сумніву достовірність оглянутих судом доказів.

Згідно зі ст. 154 СК України батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту народження особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦС зареєструвати факт народження. Суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Антрацит Луганської області, про що Комунальною установою «2-а міська лікарня» Антрацитівської міської ради було видане медичне свідоцтво № 207 від ІНФОРМАЦІЯ_4.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Луганської області та вихід частини території області (в тому числі м. Антрацит, населених пунктів Антрацитівського району) з-під контролю державної влади України.

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Антрацит, населені пункти Антрацитівського району Луганської області.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території частини Луганської області, в тому числі м. Антрацит, населених пунктів Антрацитівського району, тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Антрацит, населених пунктів Антрацитівського району Луганської області.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявників про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, медичних документів, що підтверджують факт народження малолітнього ОСОБА_3, на теперішній час з об'єктивних причин.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові; походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

Згідно з положеннями ст. 135 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають між собою у шлюбі з 15.07.2015 року і дотепер. Отже, суд приходить до висновку щодо можливості встановлення факту народження у ОСОБА_2 дитини чоловічої статі в певному місці в певний час і вважає, що перешкод для запису органом ДРАЦС батьками дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 при розгляді справи не встановлено.

Пунктом 2 підрозділу 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами), передбачено, що підставою для державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (зі змінами); медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (із змінами).

Для встановлення народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану цього факту необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від встановлення факту народження їхнього сина ОСОБА_3 в певний час залежить можливість в подальшому здійснення дитиною особистих немайнових прав.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку окремого провадження про встановлення факту народження особи в певний час підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене,керуючись ст. ст. 208-223, 256-259,367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини у певний час задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_2 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2; як особа, переміщена з районів проведення АТО, на теперішній час фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3) у шлюбі з громадянином України ОСОБА_1 (народився ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1; як особа, переміщена з районів проведення АТО, на теперішній час фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3) дитини чоловічої статі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Антрацит Луганської області.

Роз'яснити заінтересованим особам право звернутись до відповідного територіального органу ДРАЦС із заявою про реєстрацію встановленого судом факту народження дитини в певний час.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до ст. ст 257-1, 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню; оскарження цього рішення не зупиняє його виконання.

Суддя -