Провадження № 2/344/1828/16
У Х В А Л А

14 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

представника Виконавчого комітету ОСОБА_3

представника Департаменту житлово-комунальної політики ОСОБА_4

Представника ОСОБА_5 ОСОБА_6,

ОСОБА_7

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до міського голови м. Івано-Франківська, Департаменту комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Служби реєстрації Івано-Франківського міського управління юстиції, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Органу опіки та піклування про визнання факту проведення приватизації квартири незаконним, визнання незаконним розпорядження міського голови, недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

позивач пред`явила позов до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про скасування декларації ДАБІ в Івано-Франківській області від 24/01/2012 р. №ІФ 5 та від 14/07/2015 р. №ІФ 81.

Відповідно до постанови Верховного Суду України №6-137цс14 пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 439/2011, визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до пункту 3 вказаного Положення основними завданнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, у тому числі здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань.

Аналогічний правовий висновок щодо підсудності справ судам адміністративної юрисдикції міститься в ухвалах колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 17 грудня 2013 року, від 19 вересня 2013 року та від 30 жовтня 2013 року.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Спори із інших правовідносин розглядаються в порядку, встановленому в ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В свою чергу відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В ст. 4 КАС України вказано, що правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 3 ст. 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року №802/3531/14-а вказано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.78 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з… питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином позивачу не гарантовано законом право на звернення із адміністративним позовом до суду в порядку, що передбачений ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також в судовому засіданні представник позивача не підтримав позов в частині прохання про визнання протиправним (незаконним) п. 7.13. рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 03/03/2009 р. №104 в частині надання ОСОБА_5 дозволу на проведення проектно-пошукових робіт.

19/03/2014 р. ухвалою Івано-Франківського міського суду прийнято відмову ОСОБА_11 від позову про скасування п. 7.13. рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 03/03/2009 р. №104.

Незважаючи на це позивачка повторно подала аналогічний позов до того самого відповідача з тих самих правових підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В ст. 11 ЦПК України вказано, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

При цьому особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім цього відповідно до ст. 173 ЦПК України розгляд справи по суті розпочинається із з`ясування того, чи підтримує позивач свої вимоги.

Не підтримання позову виключає можливість здійснення в ньому провадження.

Відповідно до п.3 ст. 174 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в частині прохань позивача до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про скасування декларації ДАБІ в Івано-Франківській області від 24/01/2012 р. №ІФ 5 та від 14/07/2015 р. №ІФ 81 та в частині прохань до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним (незаконним) п. 7.13. рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 03/03/2009 р. №104.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.