У Х В А Л А

23.06.2016 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Саландяк О.Я.,

секретаря Райчук Б.А.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2012 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в:

07.12.2015 року до суду з заявою про перегляд рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2012 року, що залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25.12.2012 року, по цивільній справі № 2-1140/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою у зв»язку з нововиявленими обставинами звернулась ОСОБА_1, вважаючи рішення суду законним лише частково.

Як нововиявлені зазначила ті обставини, що при винесенні рішення Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області від 20.11.2012 року не було враховано багатьох інших обставин, які не досліджувались, а тому має бути переглянуто з підстав не дослідження судами істотних обставин, які на час розгляду справи судами не досліджувались, бо суду вони не надавались через необізнаність з ними позивача. Так, хоча рішенням суду встановлено, що заінтересовані особи (відповідачі), що мешкають по сусідству із заявницею (позивачкою) в будинку №89 по вул. Чапаєва в м.Жмеринці, захопили 9 кв.м. земельної ділянки ОСОБА_1, однак остання вважає, що вони забрали більшу частину земельної ділянки, оскільки неодноразово пересували огорожу в її бік. Так рішення суду, що переглядається, не дає відповіді на запитання звідки в заінтересованих осіб (відповідачів) появилась більша частина земельної ділянки - 1039 кв.м., ніж виділена їм рішенням органу місцевого самоврядування 1000 кв.м. В той час, в позивачки її площа земельної ділянки зменшилась з 990 кв.м. до 981 кв. м., як вказано в експертизі та саме за рахунок землі заявниці. Судом не вивчалась документація, не допитувались посадові особи, інші підстави прийняття рішення про передачу земельних ділянок у власність. Оскільки органом місцевого самоврядування заінтересованим особам (відповідачам) виділялась площа 1000 кв. м., а в них фактично є 1039 кв. м, то вони здійснили самозахват земельної ділянки заявниці не менше, ніж на 39 кв.м. У відповідачів по справі було 910 кв.м. земельної ділянки, тому вони вкрали в заявниці 129 кв.м. Вважає, що свідки, які складали технічну документацію із приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 в 1999 році, проводили будівництво її будинку зможуть підтвердити факт захвату її земельної ділянки. Також про розмір земельної ділянки відповідачів можуть свідчити документи, які використовуються для обрахунку земельного податку. Про ці обставини заявниці стало відомо за три тижні до подачі заяви.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її адвокат ОСОБА_4 підтримали заяву. Заявниця ОСОБА_1 суду пояснила, що в ОСОБА_2 було 9,1 га землі. Заявниця постійно їм допомагала та перебувала спочатку у дружніх та довірливих відносинах. Вперше відповідачі здійснили переміщення огорожі в 1980 році на 31 см. до хати заявниці від вулиці на подвір»ї. Вдруге ОСОБА_2 пересунула огорожу на 0,5м. з свого подвір»я до будинку позивачки. Потім у 2009 році, коли позивачка поїхала на похорон, ОСОБА_2 перемістила огорожу з сторони городу біля туалету позивачки на 1 метр. Таким чином площа земельної ділянки позивачки зменшилась по всьому периметру. До заявниці приходив головний архітектор та сказав, що в неї все нормально, вона відступила достатню протипожежну відстань. Надала суду фотознімки станом на 2010 рік, де показала на ті особливості, які на її думку свідчать про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не законно захопили значну частину її земельної ділянки. Вказала, що на даний час рішення Жмеринського суду 2012 року не виконано, та огорожа знаходиться на тому самому місті, що й на наданих фото. Вона оскаржувала рішення суду до касаційної інстанції, однак їй відмовлено, про що надала відповідні ухвали суду. Про податкові документи щодо сплати (несплати) земельного податку відповідачами їй стало відомо в листопаді 2015 року. Просила допитати в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 Клопотання про допит свідка ОСОБА_13 заявницею знято. В задоволенні клопотання про допит інших свідків судом відмовлено.

При огляді інвентаризаційної справи звернула увагу суду на а.інв. справи № 30 та пояснила, що на місці знесеного будинку своєї тітки ОСОБА_14 вона будувала свій будинок, та згідно проекту відступила 5 метрів від межі із ОСОБА_2, ОСОБА_3, змушена була побудувати будинок на вигрібній ямі, а відповідачі поступово пересували огорожу, користуючись її довірливими відносинами. На даний час в неї 3,31 та 1,85, а в відповідачів 10,39, тому має бути з»ясовано питання, чому у відповідачів збільшилась площа земельної ділянки.

У судовому засіданні 07.06.2016 року вказала, що надалі представляти свої інтереси буде самостійно, адвоката про судові засідання не повідомляти, про що написала заяву.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що заявника ОСОБА_14 знає як ОСОБА_1, особисто із нею знайома погано. Свідок працювала землевпорядником до 1996 року у Леляцькій сільській раді, а до 1999 року земельному відділі в м.Жмеринка, однак працювала із районами, здійснювати заміри у м.Жмеринка у неї повноважень не було. Категорично заперечила здійснення нею у 1999 році замірів на земельній ділянці ОСОБА_1, а також Сироти і Лахмана. Заперечила пояснення ОСОБА_1, про те, що вони випадково зустрілись по вул. Кіровській в м.Жмеринка у червні 1999 році та свідок ОСОБА_7 вказала заявниці ОСОБА_1, що зараз здійснюється приватизація земельних ділянок та вона може здійснити відповідні заміри, та зробила їх. На період, про який вказує заявниця ОСОБА_1,, здійснювалось оформлення прав власності на будинки згідно рішення виконкому, необхідно було лише подати довідку, за ким рахується земельна ділянка, а відтак робити будь-які заміри не було потреби. Надала суду для огляду трудову книжку, із якої вбачається, що свідок ОСОБА_7 до 25.05.1999 року працювала інженером у земельному відділі в м.Жмеринка, звідки була звільнена наказом завідуючого Мірошниченка.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що він є головою квартального комітету з 2004 року, та до його кварталу з 2008-2010 років (точніше не пам»ятає) було включено територію будинковолодінь по вул..Чапаєва, 87 та 89 та йому відомо про давній спір заявниці. Свідок неодноразово викликався як мешканцями, так і запрошувався в складі комісії та прийшов до висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_2 порушено межу, зокрема переміщено огорожу в сторону ОСОБА_1 близько одного метра, а може більше. До такого висновку свідок прийшов шляхом огляду домоволодіння де видно яким чином розташований стовпчик та огорожа ОСОБА_1 та зміщення відносного нього огорожі ОСОБА_3, ОСОБА_2І.в сторону ОСОБА_1, а також свідок бачив відповідні документи. Даний свідок був допитаний в суді при розгляді справи у 2012 році та давав такі ж покази.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що він працював дільничним інспектором Жмеринського РВ Вінницької області на дільниці, де проживає ОСОБА_1 та неодноразово викликався з даного приводу мешканцями. Він в межах своїх повноважень проводив профілактичні бесіди, де закликав сторін примиритись та уступити, складав відмовні матеріали та вказував, що сторонам слід звертатись до суду із скаргами приватного обвинувачення, якщо вони вважали, що є ознаки самоуправства, або в порядку цивільного судочинства. В його компетенцію не входило встановлення тих обставин, хто саме та наскільки пересунув огорожу. Питання щодо земельного спору вирішувалось земельною комісією.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він у 2008-2011 роках працював у відділі комунального майна Жмеринської міської ради Вінницької області. В цей період заявниця ОСОБА_1 зверталась із скаргою з приводу земельного спору до земельного відділу та свідка було залучено для виїзду на місце разом із працівниками відділу архітектури. Свідок лише пам»ятає домоволодіння, город, огорожі, пояснення ОСОБА_1 про те, що огорожу пересунули, але результатів перевірки на даний час не пам»ятає, стверджувати хто та на яку відстань перемістив огорожу не може.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що він в період часу з 2010 по 2012 рік в складі комісії можливо виїздив по вул. Чапаєва в м.Жмеринка за скаргою ОСОБА_1 з приводу її скарги щодо земельного спору. На той час він відповідав в м.Жмеринка за благоустрій. На даний час він працює у відділі надзвичайних ситуацій. Питання з приводу скарги ним безпосередньо не вивчалось, оскільки скарга була щодо земельного спору. На даний час він не може згадати ні подробиць огляду, ні рішення, яке було прийнято при огляді та дати будь-яку правову оцінку діям чи спору ОСОБА_1, оскільки він не є спеціалістом із земельних питань.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що близько 2-3 років тому він в складі комісії земельного відділу виїздили для розгляду скарги ОСОБА_1 щодо розгляду земельного спору по місцю її проживання. Він особисто із 2013 року працює головним архітектором м.Жмеринки, до того працював в БТІ. На даний час подробиць огляду та рішення прийнятого за його результатами рішення пригадати не може, пам»ятає лише автомобіль на подвір»ї. Норми пожежного розриву між будинками закріплені в відповідних будівельних нормах та залежать від вогнестійкості будинку. Інвентаризація будівель та споруд здійснюється органами БТІ та не входить до його компетенції.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він з 2009 року працює у відділі земельних ресурсів Жмеринської міської ради Вінницької області та в період часу 2013-2014 роках, точніше не пам»ятає, йому було направлено скарги ОСОБА_1 з приводу земельного спору між сусідами. Свідок неодноразово виїздив до місця проживання ОСОБА_1 та вчиняв дії, які передбачені його посадовою інструкцією. Підтвердження захвату не було встановлено. Оскільки встановлення меж здійснюється землевпорядними організаціями, то ними було залучено відповідних спеціалістів, однак порушень не було встановлено. За результатами звернень ОСОБА_1 та іншій стороні було рекомендовано скласти відповідну технічну документацію, оскільки такої не було, та в ході її узгодження вирішити спір мирним шляхом, або звернутись до суду.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він працює на посаді начальника відділу земельних ресурсів Жмеринської міської ради Вінницької області. Свідку відомо про спір між ОСОБА_1 та її сусідами з приводу меж земельної ділянки та у 2009-2010 роках свідок виїздив за місцем проживання ОСОБА_1 в складі комісії. Він пам»ятає домоволодіння, пам»ятає, що була лише частина огорожі, а частини не було. Техніка він не привозив. Землевпорядної документації на земельні ділянки не було. Встановлення пожежних розривів між будинками не входить в його компетенцію. Вважає, що ОСОБА_1 хоче встановити межу, щодо того чи були скарги з приводу захвату землі, свідок не пам»ятає.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_17, будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення судових засідань до суду не з»являлись, однак їх неявка у відповідності до ч.1 ст. 365 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд вислухавши пояснення заявника (позивача), дослідивши та оцінивши надані документи, матеріали справи приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, що звертається із заявою на час розгляду справи. Тобто законодавець визначає, що як нововиявлені можуть розглядатись обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Відповідно до п. 3 Постанови №4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у зв»язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року необхідними умовами нововиялених обставин, визначених п.п.1,2 ч.2 ст.361 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов»язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватись фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв»язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, на які посилається заявник ОСОБА_1 як на нововиявлені, а саме, на покази свідків, які допитані в судовому засіданні, податкові документи про сплату податку заінтересованими особами (відповідачами), щодо яких винесено рішення, що переглядається не можуть бути визнані судом як нововиявлені, та такі, що можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, яке набуло законної сили в порядку, встановленому законом.

Насправді обставини, зазначені ОСОБА_1, як нововиявлені, існували на час розгляду справи та могли бути їй відомими на час розгляду справи Жмеринським міськрайонним судом, про що свідчать матеріали цивільної справи та інвентаризаційних справ: відомості із БТІ щодо відстаней земельної ділянки у 1982 році (т.1 а.с.6); рішення виконкому Жмеринської міської ради №201 від 25.11.1999 року із змінами, яким ОСОБА_1 (м.Жмеринка, вул.Чапаєва, 87) виділено 990 кв.м. земельної ділянки (т.1 а.с. 12,62, 245-зворот), відомості про виділення земельної ділянки домоволодіння №89 по вул.Чапаєва, якою користуються ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно рішення Жмеринської міської ради від 11.11.1940 року площею 0,1033 га; висновками судово-будівельної експертизи №2628/2804 від 08.02.2012 року (т.1 а.с.54-61) та №851/1014/12-21 від 03.10.2012 року (т.1 а.с. 182-187), якими встановлено, що земельні ділянки домоволодіння №87 складає 0,981 га, домоволодіння №89- 0,1039 га, та вказані площі не відповідають площам, зазначеним у правовстановлюючих документах, та існує захват земельної ділянки №87 зі сторони домоволодіння №89 та площа захвату складає 0,0024 га, визначені відстані захвату та їх прив»язки. Із матеріалів справи вбачається, що належним чином земельні ділянки між сторонами не оформлювались, технічна документація відсутня. Відсутні відомості у державному земельному кадастрі і на час розгляду справи (т.2 а.с.227, т.3 а.с. 10) В основу експертних досліджень брались за увагу матеріали інвентаризаційних справ на суміжні домоволодіння. При цьому експертом, так і судом дана оцінка вказаним планам та прийняте відповідне рішення. Судом при перегляді рішення також досліджено інвентаризаційні справи та встановлено, що обидві земельні ділянки мали надлишки, які як вилучались для суспільних потреб, так і залишались у тимчасове користування, земельна ділянка по вул. Чапаєва, 89 за обмірами кварталу складала 1033 кв., метри, а за договором про право забудівлі від 26.12.1940 року попередньому власнику під будівництво виділялась 910,5 кв.м., надлишок земельної ділянки складає 123 кв.м.(а.інв.справи №3942 - домоволодіння ОСОБА_3, ОСОБА_2 4, 5, 11-зворот, 14, 19, 38, 45, 52, 76). Будівництво свого будинку заявниця ОСОБА_1 закінчила у 1990 році (т.1 а.с. 11) та саме їй для будівництва та обслуговування вказаного будинку виділено 990 кв.м. Попередньому власнику будинковолодіння, житловий будинок на якому знесено (а.інв.спр. 3938 28) виділялось у 1939 році 910 кв.м. земельної ділянки для будівництва, надлишок у розмірі 786 кв.м. вилучено для індивідуальних городів у 1948 році, однак фактична площа складала 990 кв.м. в тому числі за обмірами кварталу (а.інв.справи №3938 - домоволодіння ОСОБА_1 9, 3, 14, 19-зворот, 32) На час розгляду справи заявниця вказала, що рішення суду не виконане, тому суд позбавлений можливості встановити чи відновлена межа за вказаним рішенням може відповідати розташуванню стовпчика від огорожі ОСОБА_1, як вона вказує на наданих суду фотознімках та аерозйомці (т.2 а.с. 207-209 т.3 а.с. 18) як на основний доказ попереднього існування межі. Інформація про сплату земельного податку громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за період до 2012 року у Жмеринській ОСОБА_18 у Вінницькій області відсутня (т.3 а.с.15)

Також суд вважає, що всі доводи ОСОБА_1 зводяться до переоцінки доказів та її незгоди з висновком суду, що викладене у рішенні від 20.11.2012 року. Також суд не приймає до уваги твердження заявниці про подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами 15.10.2015 року, а не 07.12.2015 року, оскільки вони нічим не підтверджені та не мають будь-якого правового значення для вирішення спору, адже подача заяви 07.12.2015 року знаходиться в межах строків, визначених ч.1 ст. 362 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав скасування рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2012 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та прийняти нове рішення щодо повного задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а заява ОСОБА_1 про перегляд вказаного рішення підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 361, 365, 208, 210, 212 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2012 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою залишити без задоволення.

На ухвалу суду протягом п»яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області, а особами, що не були присутні при її оголошенні протягом п»яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: /підпис/

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: