Справа № 127/6241/16-ц
Провадження № 2/127/2978/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4 обласної ради, ОСОБА_4 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова про визнання права користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 обласної ради, ОСОБА_4 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова про визнання права користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що будівля гуртожитку, розташована за адресою м. Вінниця. вул. Радіона Скалецького, буд. 31 знаходиться у власності ОСОБА_4 обласної ради та перебуває на балансі ОСОБА_4 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова. Рішенням ОСОБА_4 обласної ради від 20.06.2013 року № 569, а саме п.3 ВОКЛ ім. М.І. Пирогова зобовязано передати у комунальну власність територіальної громади м. Вінниці дану будівлю гуртожитку із інженерними комунікаціями та технічними пристроями. Починаючи з 2010 року ведеться робота по підготовці гуртожитку до передачі в комунальну власність міста з подальшою приватизацією займаних кімнат мешканцями. Проте однією з умов передачі гуртожитку в комунальну власність міста є реєстрація місця проживання мешканців відповідно до займаних кімнат. Але мешканці гуртожитку зареєстровані не до займаних кімнат, а тільки до будинку, тобто в адресі реєстрації місця проживання вказано лише «Скалецького, 31 гуртожиток».

Мешканці гуртожитку неодноразово зверталися до головного лікаря ВОКЛ ім. М.І. Пирогова на балансі якої знаходиться гуртожиток провести перереєстрацію мешканців відповідно до займаних кімнат, але отримували відмову, оскільки перереєстрація громадян не входить до компетенції ВОКЛ ім. М.І. Пирогова.

В подальшому мешканцями гуртожитку були отриманні відповіді від ВОКЛ ім. Пирогова, Департаменту охорони здоровя, Департаменту житлово комунального господарства, енергетики та інфраструктури ОСОБА_4 державної адміністрації, Управління обласної комунальної власності, які рекомендують до органів Державної міграційної служби.

Позивачі проживають у даному гуртожитку з 1986 року у кімнаті № 219 на підставі розпорядження ОСОБА_4 обласної друкарні від 24.10.1985 року, відповідно сплачуються усі комунальні платежі своєчасно та в повному обсязі.

Просили суд визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою № 219, що розташована у будинку гуртожитку за адресою: м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, буд. 31.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, за обставин викладених в справі, просив суд позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у звязку зі станом здоровя, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова ОСОБА_2 не заперечувала, щодо задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 обласної ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував, щодо задоволення позовних вимог.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність не зявившихся сторін, на підставі наявних у справі матеріалів.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 10,11,60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

По справі встановлено що розпорядженням від 24.10.1985 року ОСОБА_4 обласної друкарні ОСОБА_3 як друкарці обласної типографії було надано право на вселення в гуртожиток №1 по вул. Клари Цеткін 19 (а.с.5).

Відповідно до довідки № 01-1-23/3156 від 16.12.2015 року ОСОБА_4 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (син) проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кімната 219, власником особового рахунку є ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до довідки № 01-1-23/3156 від 16.12.2015 року ОСОБА_4 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова, в ОСОБА_3, яка проживає в гуртожитку медпрацівників за адресою: м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 31, кімната 219, заборгованості по оплаті за гуртожиток і комунальні послуги не має (а.с. 7).

Згідно до акту без номеру та дати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зазначили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 1986 року дійсно проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 кім. 219 (а.с.9).

Відповідно до рішення № 29 сесії ОСОБА_4 міської ради 6 скликання вів 27.02.2013 року № 1199, узгодженні пропозиції органів, уповноважених управляти державним майном щодо безоплатної передачі майна в комунальну власність територіальної громади м. Вінниці згідно з переліком. Відповідно до Переліку до зазначеного рішення, такій передачі підлягає і гуртожиток за адресою: м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 31 що закріплений за ОСОБА_4 обласною клінічною лікарнею ім.. ОСОБА_8.

20 червня 2013 року ОСОБА_4 обласною радою на 16 сесії 6 скликання прийнято рішенням, з врахуванням рішення 29 сесії ОСОБА_4 міської ради 6 скликання від 27.02.2013 року № 1199, передати безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області з балансу вінницької обласної клінічної лікарні ім.. ОСОБА_8 у комунальну власність територіальної громади м. Вінниці будівлю гуртожитку загальною площею 3386, 3 кв.м. балансовою вартістю 479513, 00 розташованого за адресою: вул. Р. Скалецького б.31 м. Вінниці, з інженерними комунікаціями та технічними пристроями (а.с.13).

Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області було надано відповідь, в якій повідомлялось, що на даний час житлове приміщення знаходиться на балансі ОСОБА_4 обласної лікарні ім. М.І. Пирогова, а тому, у разі наявності, необхідно поновити ордер чи надати клопотання від розпорядника житла, щодо реєстрації до окремої кімнати або договір найму (піднайму, оренди)або відповідне судове рішення про вселення в кімнату, визнання права на користування конкретною кімнатою, про спонукання здійснити реєстрацію місця проживання в конкретній кімнаті.

Серед основних прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_9 проголошує право на житло. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений з нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У разі порушення цих прав передбачено право на судовий захист.

Статтею 6 ЖК України визначено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Правовий режим гуртожитків урегульовано главою 4 цього Кодексу.

Згідно із ст.ст. 127, 128, 129 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

За змістом указаних норм жила площа в гуртожитку надається особам, які перебувають із підприємством у трудових відносинах.

Оскільки пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 21.12.1983р. Про порядок введення в дію Житлового кодексу Української СРС передбачено, що правила, які містяться в Житловому кодексі Української СРС і були передбачені Основами житлового законодавства СРСР і союзних республік, застосовуються з дня введення в дію Основ з 01 січня 1982 року, застосуванню при розгляді спору підлягають положення Житлового кодексу, яким передбачено такий же порядок.

Зазначеними Основами житлового законодавства СРСР і союзних республік та п. 1 Типового положення про гуртожиток від 24.12.1971р. №492 гуртожитки призначені для проживання робітників і службовців на період їх роботи на даному підприємстві. Житлова площа в гуртожитку надається робітникам і службовцям за спільним рішенням адміністрації, фабричного, заводського, місцевого комітету профспілки і комітету комсомолу підприємства. На підставі рішення про надання жилої площі адміністрація видає розпорядження на право поселення в гуртожиток.

Відповідно до ст.ст. 64,65 ЖК України, ОСОБА_1 набув право на проживання в даному гуртожитку нарівні із ОСОБА_3

Як вже було встановлено починаючи з 1986 року позивачка, а з 1993 року і її син проживає в гуртожитку в кімнаті № 219, підставою для проживання в гуртожитку є розпорядження ОСОБА_4 обласної друкарні.

Отже, ОСОБА_3 отримавши розпорядження від 24.10.1985 року про вселення в гуртожиток, вселившись в нього, набула право на користування житловим приміщенням гуртожитку, пізніше і її син ОСОБА_1, а тому їх звернення до суду з позовними вимогами про визнання права користування житловим приміщенням є недоречним.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6,127,128,129 ЖК України, Примірним положенням про гуртожитки, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ОСОБА_4 обласної ради, ОСОБА_4 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова про визнання права користування житловим приміщенням - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які не брали участі в судовому засіданні з моменту отримання копії рішення суду.

Суддя: