н/п 2/490/1676/2016 Справа № 490/2589/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.

при секретарі Гудковій Є.С. ,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за час прострочення виплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом , в якому посилалась на те, що рішеннями апеляційного суду Миколаївської області з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. Щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2013 року до закінчення ним навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років.

Відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по сплаті аліментів. З 2013 року він сплачує аліменти не своєчасно і в меншому розмірі, загальний розмір заборгованості становить 8500 грн.

Тому вважає, що у зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів з жовтня 2013 року по липень 2015 року на утримання сина відповідач повинен сплатити неустойку в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день затримки, яка відповідно до розрахунку становить 2664 , 62 грн. за час затримки виплати аліментів .

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , просила про задоволення позову.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що він з 2013 року не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості , не має можливості влаштуватися на роботу, оскільки через вік ( 52 роки) його не беруть на роботу. Тому немає його вини у несплаті аліментів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25.03.2014 р. стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2013 року до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Виконавчий лист від 25.04.2014 року за цим рішенням суду перебуває на примусовому виконанні у Центральному ВДВС, заборгованість по аліментах нарахована державним виконавцем з 09 жовтня 2013 року і складає у загальному розмірі 8500 грн..

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 продовжує навчання в Націорнальному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова і закінчує навчання 31 січня 2019 року , також є студентом останнього курсу ПНО КНУБА.

На теперішній час відповідач перебуває на обліку як безробітній в Миколаївському РЦЗ з 29 грудня 2015 року. Офіційно не працює з 15 травня 2013 року, з 16 липня 2013 року припинено виплату допомоги по безробіттю.

Згідно даних у розрахунках державного виконавця, позивачкою обрахований розмір неустойки за час затримки виплати аліментів на утримання сина за 2013 рік за жовтень - грудень місяці , заборгованість за які місяці сплачена відповідачем в червні липні 2014 року.

В подальшому відповідач сплачував аліменти не регулярно і в меншому, ніж зазначено в рішенні суду розмірі: 500 грн. - в вересні 2014 року , по 200 грн. - в січні та лютому 2015 року, 400 грн. -в березні 2015 року, 200 грн в квітні 2015 року. З того часу аліменти не сплачувалися.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістомстатті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічний висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 1 липня, 25 листопада та 16 грудня 2015 року.

З огляду на наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що у зв'язку з несвоєчасним виконанням обов'язків щодо сплати аліментів на утримання дитини, є підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені.

При цьому суд не може взяти до уваги пояснення відповідача стосовно того, що він не може сплачувати аліменти регулярно і у встановленому судом розмірі , оскільки втратив роботу і не має заробітку, що виключає його відповідальність за прострочку сплати аліментів, адже вищезазначеним рішеннями суду вже було враховані ці обставини , які існували на той час (а до суду з позовом про зменшення розміру аліментів він не звертався) , а положеннями Глави 15 Сімейного Кодексу України чітко встановлений обовязок платника аліментів сплачувати встановлену суму аліментів щомісячними платежами.

Фактично доводи відповідача носять характер суб'єктивного тлумачення ним як матеріалів справи, так і діючого законодавства, яке регулює спірні відношення.

Однак, при цьому позивачкою неправильно зроблено розрахунок пені за 2013 рік за жовтень - грудень місяці , адже заборгованість за ці місяці сплачена відповідачем в червні липні 2014 року, тобто протягом майже місяця після набуття рішення суду про їх стягнення законної сили, тому суд в цій частині не вбачає підстав для стягнення неустойки за цей період у розмірі 386,62 грн.

Виходячи з викладеної правової позиції Верховного Суду України та розміру заборгованості за кожен місяць, яка визначається як різниця між нарахованою сумою аліментів та сплаченою відповідачем, пеня за час прострочення аліментів на утримання сина становить:

за січень 2014 р.- 500 грн. х 1% х 31 днів =155 грн.;

за лютий 2014 р. - 500 х 1% х 28 днів =140 грн.;

за березень 2014 р. - 500 х 1% х 31 днів =155 грн.;

за квітень 2014 р. - 500 х 1% х 30 днів =150 грн.;

за травень2014 р. - 500 х 1% х 31 днів =155 грн.;

за червень-липень не нараховується;

за серпень 2014 р. - 500 х 1% х 31 днів =155 грн.

Таким чином, за наведеним принципом розрахунку пені, за виключенням нарахування пені за липень-червень 2014 року, загальний розмір пені за порушення відповідачем зобов'язань по сплаті аліментів на утримання сина за період з січня 2014 року по липень 2015 року становить 2278 грн.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За такого, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , 26 липня 19995 року у народження, в розмірі 2123 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.