У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулось до суду з указаним позовом. Зазначало, що 3 серпня 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2782, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 345 000 грн зі сплатою 18 % річних за користування кредитними коштами до 3 серпня 2017 року. На забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором 3 серпня 2012 року між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № 7383, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що позичальник належним чином не виконує умови договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 314466 грн 30 коп., просило задовольнити позов.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 7383 від 3 серпня 2012 року, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №2782 від 3 серпня 2012 року у розмірі 314 466 грн 30 коп. на квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу ПАТ «Державний ощадний банк України», як іпотекодержателем, від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії реалізації, з наданням ПАТ «Державний ощадний банк України» права на подання та отримання в органах державної влади, місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях незалежно від підпорядкування та форм власності, комунальних підприємствах (зокрема, але не обмежуючись, в органах Державної міграційної служби України, Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, Державній реєстраційній службі України, житлово-експлуатаційних конторах тощо) та в нотаріусів, будь-яких документів, заяв та інформації (їх копії, дублікати, витяги з державних реєстрів, довідки, інформаційні довідки, довідки форми № 3 тощо), необхідних для продажу вказаного предмета іпотеки, з наданням банку права на подання та отримання будь-яких документів та вчинення будь-яких дій, пов'язаних із реєстрацією права власності від імені та в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, у тому числі подавати до реєстраційної служби заяви про реєстрацію права власності на нерухоме майно та витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно, а також право вчиняти всі дії, пов'язані з підготовкою предмета іпотеки до продажу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просять судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 3 серпня 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2782, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 345 000 грн зі сплатою 18 % річних за користування кредитними коштами до 3 серпня 2017 року.

На забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором 3 серпня 2012 року між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № 7383, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Встановлено, що позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 314466 грн 30 коп.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції апеляційний суд погодився із його висновком про задоволення позову про звернення стягнення на предмети іпотеки шляхом продажу ПАТ «Державний ощадний банк України», як іпотекодержателем, від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії його реалізації.

Однак повністю з погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3, ОСОБА_4 зазначали про те, що в рішенні суду не вказано початкової ціни предмета іпотеки.

У порушення ст. ст. 303, 315 ЦПК України апеляційний суд, маючи повноваження по встановленню обставин справи та дослідженню доказів, не виконав обов'язків покладених на нього цивільним процесуальним законодавством, не звернув уваги, що в рішенні суду першої інстанції не зазначено ціни предмета іпотеки, на яке звернуто стягнення.

Посилання в ухвалі апеляційного суду на вказівку в рішенні суду першої про продаж ПАТ «Державний ощадний банк України», як іпотекодержателем, від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку за ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії реалізації, не може розцінюватись як визначення початкової вартості предмета іпотеки, необхідність зазначення якої містять норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Початкову ціну предмета іпотеки, виходячи із способу звернення стягнення на нього, мав визначити суд.

Про необхідність зазначення у резолютивній частині рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки ціни у грошовому виразі зазначено і у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1239цс16, розглянутій ним у порядку Глави 3 Розділу V ЦПК України.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому постановлена ним ухвала не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук