Справа № 550/444/16-ц
Провадження № 2/550/149/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Ланни Я.О.,

за участю секретаря Тертичної Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 01.03.2001 р. вона зареєструвала шлюб із відповідачем . Мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені. Відповідач коштів на утримання дитини не надає.

Позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково не заперечував проти розірвання шлюбу, просив визначити аліменти в розмірі ? частини заробітку доходу щомісячно.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2001 р. між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб. Сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Декларацією прав дитини від 1959 р. закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати пов'язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, за відсутності з боку ОСОБА_2 заперечень щодо цих посилань, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_2 не повідомив, з посиланням на докази, обставин, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх дітей, а тому їх шлюб слід розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 112, 180, 183 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01 березня 2001 року Филенківською сільською радою Чутівського району Полтавської області, актовий запис № 02.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити „Петренко .

Визначити місце проживання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 з матір»ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

В решті, в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я. О. Ланна