УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши заяву Концерну „Міські теплові мережі про приведення виконавчого документу у відповідність до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, у цивільній справі за заявою Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Стягувач Концерн „Міські теплові мережі звернувся до суду із заявою, в якій просить привести виконавчий документ (судовий наказ) у відповідність до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, зазначивши в ньому відомості про ідентифікаційний податковий номер боржника ОСОБА_2

Дослідивши матеріли цивільної справи, суд вважає, що заява Концерну „Міські теплові мережі задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, у виконавчому документі повинні бути зазначені: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 вищевказаного Закону такий реквізит виконавчого документу як індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача не є обовязковим і зазначається лише за наявності.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником при подачі вказаної заяви про видачу судового наказу ідентифікаційний податковий номер боржника ОСОБА_1 не було зазначено, тобто на момент розгляду заяви суду такі дані відомі не були.

За змістом, п. 3 ч. 3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження, державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номеру облікової картки платника податків) у судовому наказі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження, державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України по цивільній справі № 6-45цс14 від 21 травня 2014 року, яка є джерелом права та обовязковою для виконання, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не може вважатися належною підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, як вбачається із довідки ДП „Інформаційні судові системи від 07 червня 2016 року, наданої на запит суду, надати інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 не має можливості, з причин того, що боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не зареєстрована.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява Концерну „Міські теплові мережі про приведення виконавчого документу у відповідність до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 369 ЦПК України, Законом України „Про виконавче провадження, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Концерну „Міські теплові мережі про приведення виконавчого документу у відповідність до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, у цивільній справі за заявою Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.В. Гашук