Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

копія
Справа № 401/237/16-ц Провадження № 2/401/290/16

16 червня 2016 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Страшної О.Е.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - адвоката Петрової І.В.,

третьої особи ОСОБА_5,

представника третьої особи Філіпчука Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Світловодського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради, ОСОБА_5, про визначення місця проживання дітей, припинення стягнення аліментів з позивача та стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей, припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки та стягнення з відповідачки аліментів на його користь на утримання дітей.

В судовому засіданні позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що від шлюбу з ОСОБА_7 (далі - Відповідач) мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання їх шлюбу, на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2010 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина та дочки. Він працює спеціальним кореспондентом відділу запису та обробки програм Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України і як військовослужбовець підполковник Збройних Сил України при проведенні антитерористичної операції проходить службу на території Донецької та Луганської областей. За домовленістю з відповідачкою, в зв'язку з небезпекою від АТО в м. Дніпропетровську, з серпня 2014 року їх син ОСОБА_10 та дочка ОСОБА_11 проживали та навчалися у його батьків в селі Кремінна Городецького району Хмельницької області. Відповідачка переїхала жити з Дніпропетровська до Львова де вийшла заміж і від нового шлюбу має сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, та мешкає в орендованій квартирі. З 07 червня 2015 року їх син ОСОБА_10 та донька ОСОБА_9 мешкають в Світловодську з їх бабою (матір'ю відповідачки) ОСОБА_5 за місцем її реєстрації за адресою АДРЕСА_1 в м. Світловодську Кіровоградської області, та навчаються у загальноосвітній школі №3 м. Світловодська. 16 грудня 2015 року він зареєстрований у вказаній квартирі ОСОБА_5, куди приїжджає до своїх дітей у вільний час від служби. Оскільки син ОСОБА_10 та дочка ОСОБА_11 живуть в квартирі де він зареєстрований і проживає, утримує і виховує їх разом з ОСОБА_5, з урахуванням уточнень вимог, позивач просив суд:

- визначити місце проживання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним та їх бабою ОСОБА_5 за місцем їх реєстрації за адресою АДРЕСА_1 в м. Світловодську Кіровоградської області;

- припинити стягнення аліментів на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_8, та ОСОБА_13;

- стягувати з ОСОБА_3 аліменти на його користь на утримання сина ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_13.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 заперечуючи проти позовних вимог зазначила, що дійсно після розлучення з позивачем вона з дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_13 декілька років жила у власній квартирі в Дніпропетровську. Позивач як військовослужбовець проходив службу в Харкові, пізніше в Києві де він одружився і у нього народилася дитини. За рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позивач сплачував на її користь на утримання дітей аліменти. Після початку антитерористичної операції за згодою з позивачем у серпні 2014 року вони відправили дітей жити до батьків позивача в село Кремінна Городецького району Хмельницької області. Вона зі своїм чоловіком ОСОБА_15 переїхали жити до Львова, де вони орендують квартиру. У 2014 році у неї народився син ОСОБА_12, якого вона доглядає. У червні 2015 року дітей ОСОБА_15 та ОСОБА_13 без її на те згоди співмешканець матері ОСОБА_16 вивіз на проживання до Світловодська в квартиру її матері ОСОБА_5, яка їх утримує та доглядає. Оскільки позивач прописаний в квартирі її матері з грудня 2015 року формально, з дітьми постійно не проживає, і за характером своєї роботи немає постійного місця проживання, просила суд відмовити у задоволенні вимог позивача.

Представник відповідачки адвокат Петрова І.В. в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради в судовому засіданні просив врахувати думку дітей, які з задоволенням живуть у своєї бабусі в м. Світловодську і не бажають жити зі своєю матір'ю у Львові, бояться її нового чоловіка, тому щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що сім'я її дочки ОСОБА_14 та ОСОБА_1 розпалася з вини її дочки. З народження її онуків в м. Дніпропетровську вона доглядала дітей доньки ОСОБА_15 та ОСОБА_13. Після переїзду дочки з її новим чоловіком до Львова та народження третьої дитини, онуки ОСОБА_15 та ОСОБА_13 мешкали у батьків позивача в село Кремінна Городецького району. Оскільки батьки позивача похилого віку, з червня 2015 року вона за домовленістю з позивачем утримує, доглядає та виховує своїх онуків ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Діти проживають з нею та її чоловіком ОСОБА_16 в її квартирі в м. Світловодську, та навчаються у загальноосвітній школі №3 м. Світловодська. В її квартирі з грудня 2015 року також прописаний позивач, який у вільний від військової служби час приїжджає та виховує своїх дітей. Відповідачка мешкає зі своїм чоловіком на малолітнім ОСОБА_12 в орендованій квартирі в Львові, де не може створити сину ОСОБА_10 та доньці ОСОБА_9 належних умов для виховання та розвитку, у їх вихованні не приймає участі. В разі відмови у задоволенні позову просила передати онуків їй, подавши до суду письмову заяву, так як вона фактично ними опікується.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника позивача свідок ОСОБА_16 пояснив, що з 2001 року спільно проживає з ОСОБА_5 однією сім'єю, з 2009 року - у зареєстрованому шлюбі. З червня 2015 року в їх сім'ї в м. Світловодську проживають та виховуються онуки його дружини - ОСОБА_8 та ОСОБА_18. Дітям подобається жити в Світловодську, вони навчаються добре у школі, займаються на гуртках. До дітей часто приїжджає позивач. Діти не бажають жити з відповідачкою.

Допитні в судовому засіданні за клопотанням відповідачки в режимі відеоконференції свідки ОСОБА_19, ОСОБА_3, ОСОБА_20 позитивно охарактеризували відповідачку ОСОБА_3 як люблячу матір, яка може самостійно утримувати та виховувати своїх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_18.

Наданими сторонами доказами доведено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_14 перебували в шлюбі, який зареєстровано 14 лютого 2003 року Відділом РАЦС Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська.

Сторони є батьками дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2, які народилися в м. Харкові.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2010 року шлюб між сторонами розірвано.

На підставі на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_8, та ОСОБА_13, стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів).

З довідки про доходи позивача видно, що з його грошового забезпечення стягуються аліменти.

Позивач підполковник Збройних Сил України ОСОБА_1 перебуває на військові службі в Центральній телерадіостудії Міністерства оборони України працює спеціальним кореспондентом відділу запису та обробки програм, та бере безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань.

04 серпня 2012 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_22, який зареєстровано Відділом РАЦС Ірпінського міську правління юстиції Київської області, і від якого має дитину.

З 16 грудня 2015 року позивач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1, власником якої з серпня 2009 року є ОСОБА_5.

Третя особа - ОСОБА_5 є матір'ю відповідачки.

01 жовтня 2009 року ОСОБА_5 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_16, який також зареєстрований та мешкає в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідачка з 26 вересня 2003 року зареєстрована в АДРЕСА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у відповідачки та ОСОБА_15 в м. Дніпропетровську народився син ОСОБА_12.

З грудня 2014 року відповідачка разом з ОСОБА_15 мешкали в квартирі АДРЕСА_2, а з 17 червня 2015 року - в квартирі АДРЕСА_3.

24 грудня 2015 року у Львові зареєстровано шлюб між відповідачкою та ОСОБА_15

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, враховуючи, що сторони заявили про те, що ними надані всі наявні докази, яких достатньо для вирішення спору, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що позивач і відповідач від шлюбу мають малолітніх дітей сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, які досягли десяти років.

Після розлучення сторін до серпня 2014 року діти проживали з відповідачкою.

Як позивач, так і відповідач, після розірвання свого шлюбу, створили нові сім'ї та зареєстрували нові шлюби, в яких у них народилися діти.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.3, ст.141 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, тощо.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Встановлено, що з серпня 2014 року по 07 червня 2015 року діти ОСОБА_8 та ОСОБА_18 проживали у батьків позивача в селі Кремінна Городецького району Хмельницької області, де навчалися у загальноосвітній школі.

З червня 2015 року ОСОБА_8 та ОСОБА_18 проживають у матері відповідачки - третьої особи ОСОБА_5 в її квартирі АДРЕСА_1. 2015-2016 навчальний рік діти навчалися в Світловодській ЗОШ №3.

В судовому засіданні відповідачка вказала, що після зміни без її згоди місця проживання дітей у червні 2015 року, вона не зверталася до суду з позовом про відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання.

Отже, суд враховує, що відповідачка як матір дітей не скористалася своїм правом на визначення місця проживання дітей.

Також судом встановлено, що сторони у відповідності до статей 157, 159 СК України не вирішували питань щодо своєї участі у вихованні своїх дітей.

На підставі досліджених судом доказів доведено, що на час виникнення та вирішення судом даного спору вихованням і утриманням дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_13 займається їх рідна баба ОСОБА_5, яка на підставі кровного споріднення з дітьми прийняла їх у свою сім'ю та фактично опікується ними з червня 2015 року.

Суд бере до уваги, що сторони у вказаний період періодично відвідували дітей сина ОСОБА_10 та дочку ОСОБА_11 в селі Кремінна Городецького району Хмельницької області та в Світловодську.

Між сторонами, які проживають в різних містах України та окремо від своїх неповнолітніх дітей, виник спір про місце проживання дітей.

При цьому, суд враховує, що відповідачка під час розгляду справи не скористалася своїм правом на пред'явлення зустрічного позову для визначення місця проживання дітей з нею.

Вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог суд враховує, що відповідно до ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ч.1 статті 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Сторони не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дітей.

Разом з цим, в судовому засіданні встановлено, що на час виникнення та вирішення спору позивач, як військовослужбовець, залучений до участі в Антитерористичній операції, яка проводиться на Сході України, отже, за родом та характером своєї служби і на даний час не має постійного місця проживання.

Позивач з грудня 2015 року зареєстрований в квартирі третьої особи - матері відповідачки ОСОБА_5, і в Світловодську не має власного житла.

Відповідачка зареєстрована у власній квартирі в Дніпропетровську, проте зі своїм чоловіком та малолітньою дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово мешкає у Львові, де не має власного житла, офіційно не працює і не має самостійних офіційних заробітків (доходів).

В зв'язку з вищевказаними життєвими обставинами сторін, які свідчать про те, що позивач та відповідачка фактично з серпня 2014 року та на даний час не проживають з дітьми постійно, їх місце проживання неодноразово змінювалося і не є сталим, суд визнає, що сторони у вказаний період не змогли створити дітям належних умов за своїм місцем проживання для постійного їх виховання, навчання, духовного та фізичного розвитку.

На підставі викладеного, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з позивачем, слід відмовити.

При цьому, відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, тощо, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому у своєму висновку в даній справі від 21 березня 2016 року зазначає, що для неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з червня 2015 року проживають з їх бабусею ОСОБА_5 за місцем її реєстрації за адресою АДРЕСА_1 в м. Світловодську Кіровоградської області, створено належні умови для їх виховання, навчання. Діти на засіданні комісії підтвердили своє бажання проживати з батьком та бабусею за вказаною адресою, та висловили категоричне заперечення проти можливого повернення на проживання до родини їх матері. Орган опіки та піклування щодо вирішення спору покладається на розсуд суду та просить врахувати думку дітей.

В судовому засіданні заслухана думка неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, який розповів, що з червня 2015 року він та його сестра проживають в Світловодську з бабусею ОСОБА_5, дідусем та татом. Його тато військовий, бере участь в АТО, часто приїжджає, та вони спілкуються по телефону. Йому дуже подобається у бабусі в Світловодську, і до мами він не хоче.

В судовому засіданні заслухана думка неповнолітньої ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка розповіла, що з червня 2015 року вона живе з бабусею ОСОБА_5, дідусем, татом і братом в Світловодську. Її тато військовий журналіст, зараз в АТО. Їй подобається жити в Світловодську де вона хоче жити з татом, з мамою жити не хоче.

Згідно ч.3 статті 161 Сімейного Кодексу України якщо суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Під час розгляду справи по суті третя особа ОСОБА_5 подала суду заяву та зазначила, що в разі відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 вона просить передати онуків їй, так як вона фактично ними опікується.

Враховуючи викладене та те що суд визнав, що жоден із батьків на даний час не може створити дітям належних умов для виховання та розвитку в зв'язку з чим позивачу відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог, керуючись ч.3 ст.161 СК України, в інтересах ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, для забезпечення повного гармонійного, духовного, морального і фізичного їх розвитку, суд вважає за можливе передати дітей їх бабі ОСОБА_5 та визначити їх місце проживання разом з бабою за місцем її реєстрації за адресою АДРЕСА_1 в м. Світловодську Кіровоградської області.

Вирішуючи вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2010 року на користь ОСОБА_14 на утримання їх неповнолітніх дітей, суд враховує, що фактично діти не проживають та не знаходяться на повному утриманні відповідачки з серпня 2014 року.

В силу положень ст.ст.179-182 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, та з ким проживає дитина, і мають використовуватися за цільовим призначенням - на утримання дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка на користь якої за вищевказаним рішенням суду стягуються з позивача аліменти, фактично з серпня 2014 року не проживає з дітьми, і повністю дітей не утримує.

Відповідачка в судовому засіданні достовірними доказами не довела, що одержувані нею від позивача аліменти вона використовує на утримання сина ОСОБА_10 та дочки ОСОБА_11.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що позивач матеріально утримує своїх дітей, які проживають з нею.

Оскільки діти у вказаний період не перебували на повному утриманні відповідачки, і відповідно до даного рішення суду дітей передано бабі ОСОБА_5, також позивач бере участь в утриманні дітей в грошовій формі, тому на даний час відпали підстави для стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки, а тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання сина ОСОБА_10 та дочки ОСОБА_11, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, діти постійно не проживають з позивачем. Крім цього, рішенням суду дітей передано бабі ОСОБА_5, тому саме вона, а не позивач, має право на одержання аліментів з батьків на утримання дітей.

Рішення суду про припинення стягнення аліментів на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2010 року з позивача на користь відповідачки на утримання їх неповнолітніх дітей, та про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідачки аліментів на користь позивача на утримання дітей, не звільняє позивача і відповідача від обов'язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Враховуючи результати судового розгляду позовних вимог, судові витрати у виді справлених сум судового збору за звернення до суду, суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 27, 60, 88, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.ст.161, 179-182 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради, ОСОБА_5, про визначення місця проживання дітей, припинення стягнення аліментів з позивача та стягнення аліментів на утримання дітей, задовольнити частково.

Визначити місце проживання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з їх бабусею ОСОБА_5 за місцем її реєстрації за адресою АДРЕСА_1 в м. Світловодську Кіровоградської області.

Стягнення аліментів на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, припинити.

В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд поданням апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення, а особою, яка не приймала участі в судовому засіданні у той же термін з дня отримання копії рішення.

Суддя підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик