Справа №521/7951/16-ц
Провадження №2/521/3568/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» про визнання недійсними положень кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку ст. 11-1 ЦПК України надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» про визнання недійсними положень кредитного договору.

Як встановлює ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи зі змісту даної норми, звернення особи до суду повинне відповідати певним вимогам, що регламентуються процесуальним законом, зокрема, ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Однак дослідивши відповідні матеріали суд виявив, що дана заява подана без додержання певних вимог закону, а саме: відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, не вказано на наявність підстав для звільнення від доказування.

Як встановлює ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи зокрема щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав і інтересів. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як свідчать матеріали позову, позивач ставить питання про визнання недійсним положень кредитного договору №014/0079/74/59797 від 13 липня 2006 року, укладеного між АТ «ОСОБА_2 Аваль» з одної сторони, та ОСОБА_1 з іншої сторони, виходячи з того, що при укладенні договору, на переконання заявника, були порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак при цьому позивачем не обґрунтовується звернення до суду із даним позовом лише в квітні 2016 року, тобто майже через десять років після укладення оспорюваного правочину.

Як встановлює ст. 121 ч.1 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, суддею вбачається, що дана заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення наведених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» про визнання недійсними положень кредитного договору залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків впродовж пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Розяснити позивачеві, що у разі, якщо заявник не усуне недоліки, встановлені ухвалою суду, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: