Справа № 758/3629/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Демченко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами укладено кредитний договір № 490049138, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 11124,75 дол. США. Позивач зазначив, що ним умови договору виконані, позивачем умови договору не виконуються, кредит та відсотки не повертаються. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 4921,26 дол. США, а саме: 4161,83 дол. США - за кредитом, 759, 43 дол. США - по відсотках. Також, позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задоволити, проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України).

Суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено кредитний договір від 30.10.2007 № 490049138, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором предмет застави, а позичальник приймає кредит та передає банку а заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором предмет застави на наступних умовах: сума кредиту та валюта кредиту 11124,75 дол. СШ, процентна ставка 13,5 %, дата остаточного повернення кредиту 30.10.2013 (а.с. 4-12).

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит та сплатити проценти за користування кредитом частинами у терміни, що визначені відповідно до цього договору, а також належним чином виконати інші зобов'язання, викладені в цьому договорі.

Позивачем було виконано зобов'язання за вказаним кредитним договором.

Позичальником умови договору не виконуються, кредит та проценти за його користування не повертаються.

Заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку (а.с. 19-20).

Так, позивачем було направлено вимогу відповідачу про дострокове повернення кредиту 10.03.2016 за вих.. № 21238-102 б/б.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Розрахунки, надані банком спростовані не були.

В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем не було надано доказів на спростування позовних вимог.

Верховним Судом України висловлено правову позицію у справі N 6-1680цс15, якщо у кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобов'язання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позов ґрунтується на чинному законодавстві, знайшов своє доведення, а тому підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1939,97 грн.

На підставі ст.ст. 11, 192, 525, 526, 530, 533, 549, 610, 612, 1046, 1047, 1049, 1054, 1057 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224-227 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» 4161,83 дол. США - заборгованість за кредитом, 759, 43 дол. США - заборгованість по відсотках, а всього стягнути 4921 (чотири тисячі дев'ятсот двадцять один) долар США 26 (двадцять шість) центів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» сплачений судовий збір в сумі 1939 (одна тисяча дев'ятсот тридцять дев'ять) гривень 97 (дев'яносто сім) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька