АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Музичко С.Г., Мараєвої Н.Є.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування витрат на лікування спадкодавця, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року,

встановила:

15.04.2015 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року, в якій просили його скасувати та стягнути з ОСОБА_3 на їх користь по 349,82 грн. кожному судових витрат.

Свої доводи обґрунтовували тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 травня 2012 року, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто витрати на лікування спадкодавця у розмірі по 68 220 грн. 83 коп. з кожного та судові витрати по справі. Вказане рішення було виконано ними в повному обсязі.

Зазначили, що істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути відомі на час розгляду справи, є те, що ОСОБА_4 отримував хіміотерапевтичне лікування в умовах стаціонару денного перебування хворих Київського міського клінічного онкологічного центру.

Відповідно до висновку за результатами клініко-експертної оцінки якості та обсягів наданої медичної допомоги ОСОБА_4 в умовах Київського міського клінічного онкологічного центру від 10.02.2015 р. №17-06/В-833/1442-зв, для лікування ОСОБА_4 було застосовано хіміотерапію, яка за своїм змістом та дозами препаратів відповідає схемі FOLFOX-4. До недоліків схеми хіміотерапії комісія віднесла неможливість проведення її у денному стаціонарі.

Вважаючи, що неотримання їх батьком та чоловіком лікування згідно медичної документації звільняє їх від обов'язку повернути ОСОБА_3 заявлену нею до стягнення суму, як таку, що не була витрачена на його лікування, просили заяву задовольнити. Зазначили, що датою встановлення ними нововиявленої обставини є 30 березня 2015 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 в задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просять скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року.

Свої доводи мотивують тим, що до ОСОБА_4 було застосовано хіміотерапиію, яка за своїм змістом та дозами препаратів відповідає схемі FOLFOX-4 і що недоліком схеми хіміотерапії у ОСОБА_4 є неможливість проведення даної схеми лікування у денному стаціонарі.

Суд відмовився встановити, в якому відділенні Київського міського клінічного онкологічного центру проводились курси хіміотерапії та чим був призначений ОСОБА_4 амбулаторний режим.

Суд постановив ухвалу про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленними обставинами рішення суду, при цьому до справи додані оригінали документів, які підтверджують, що ОСОБА_4 лікувався саме у денному стаціонарі (амбулаторно).

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином, просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності.

Заслухавши пояснення осіб,що беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її відхилення з огляду на наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 травня 2012 року, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто витрати на лікування спадкодавця у розмірі по 68 220 грн. 83 коп. з кожного та судові витрати по справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд вказаного судового рішення у зв'язку з нововиявленою обставиною, суд першої інстанції виходив з відсутності для цього правових підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки останній відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

На підтвердження існування юридичних фактів, які мають значення для розгляду даної справи, заявниками надано висновок за результатами клініко-експертної оцінки якості та обсягів наданої медичної допомоги ОСОБА_4 в умовах Київського міського клінічного онкологічного центру, копію якого надіслано на адресу заявників листом від 10.02.2015 р. №17-06/В-833/1442-зв.

Відповідно до вказаного висновку, для лікування хворого було застосовано передопераційну терапію, а саме: до операції проведено 5 курсів хіміотерапії, яка за своїм змістом та дозами препаратів відповідає схемі ХТ- FOLFOX-4 в тому числі з авастином. До недоліків схеми хіміотерапії слід віднести, в тому числі, неможливість проведення даної схеми лікування у денному стаціонарі ( а.с. 188 т.3).

Крім цього, до заяви надано копію висновку комісії співробітників кафедри онкології Національної академії післядипломної освіти ім. П.Л. Шупіка, надіслану заявнику ОСОБА_2 листом від 02.02.2015 р. №061-864/02.01 (а.с. 191 т.3).

Разом з тим, фактичні дані, які викладені у вказаних висновках, не є нововиявленими обставинами в розумінні ст.361 ЦПК України, а є новими доказами, які не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ( далі - Конвенція), кожен має право на справедливий … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, … який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...».

Європейський Суд з прав людини у справі «Желтяков проти України», яке набуло статусу остаточного 09.09.2011 р., зазначив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване п. 1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Враховуючи ту обставину, що обставини лікування хворого не приховувались від сторін протягом першого розгляду справи, а зазначені в заяві факти не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, і підстав для її скасування з наведених у апеляційній скарзі доводів не вбачається.

Керуючись ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/8677/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.