Провадження № 2/263/11/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої - судді Кірякової Н.П., при секретарі Соколовій О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами, про розірвання спадкового договору, укладеного 16 серпня 2012 року між нею та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №3555; зобов'язаннязняти заборону на відчуження квартири №21 в будинку № 24 розташованому по бульвару Б.Хмельницького в м. Маріуполі Донецької області, накладену 16 серпня 2012 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровану у реєстрі за №3556/45 та стягнення судових витрат з відповідачки в розмірі 243, 60 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, належить квартира №21 в будинку № 24 розташованому по бульвару Б.Хмельницького в м. Маріуполі Донецької області. 16 серпня 2012 року був укладений спадковий договір між нею (відчужувачем) та ОСОБА_2 (набувачем), згідно якого набувач прийняв на себе зобов'язання до моменту її смерті виконувати визначені в п.п.3.1 та 3.2 договору розпорядження, і в разі її смерті та виконання нею умов цього договору вона набуває право власності на її квартиру №21 в будинку № 24 розташованому по бульвару Б.Хмельницького в м. Маріуполі Донецької області. Стверджує, що фактично після нотаріального посвідчення договору жодного взятого на себе зобов'язання ОСОБА_2 не виконувала, що змусило іі звернутися до суду з вимогою про розірвання спадкового договору.

ОСОБА_1 та його представник за угодою адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав вказаних у позові.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.03.2016 року було направлено окреме доручення про допит відповідача, так як ОСОБА_2 проживає за межами територіальної підсудності Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області. 25.11.2016 року до суду надійшов протокол судового засідання про допит відповідача за його місцем проживання, з якого вбачається, що відповідачка позовні вимоги не визнає, просила суд відмовити позивачці в позові, оскільки немає обставин, які передбачені законом, для розірвання спадкового договору та просила стягнути витрачені на утримання позивачки коштти в сумі 7 000 доларів США.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Маріупольським державним підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» 19.07.1993 року №6434, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя 19.10.1993 р. за № 35321 на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4,5).

Також, судом встановлено, що 16.08.2012 року між ОСОБА_1, як відчужувачем, та ОСОБА_2, як набувачем, був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №3555 та накладено заборону на відчуження квартири №21 в будинку № 24 розташованому по бульвару Б.Хмельницького в м. Маріуполі Донецької області, накладену 16 серпня 2012 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровану у реєстрі за №3556/45 (а.с.3).

Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_1 зобов'язується виконувати розпорядження ОСОБА_2, що встановлені цим договором і в разі її смерті набуває право власності на майно ОСОБА_1, а саме квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_2.

Відповідно до п.п.3.1 та 3.2 цього договору, на набувача покладалися такі обовязки: прибирання квартири; гігієнічні процедури; прання білизни; доставка ліків та продовольчих продуктів; у разі смерті відчужувача, набувач зобовязаний був здійснити комплекс заходів та обрядових дій з поховання відчужувача.

Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувана) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п.п 7.3, 7.4 спірного спадкового договору передбачено право за згодою сторін розірвати його, а у випадку невиконання умов і відмови від добровільного розірвання цього договору однією із сторін у судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач з 2014 року перестала виконувати умови договору, що вбачається з пояснень свідка ОСОБА_5 та не заперечується самим відповідачем у наданих поясненнях у протоколі.

Оскільки, згідно ст.ст. 1302, 1305 ЦК України обовязки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, суд приходить до висновку про те, що як законодавством, так і умовами спадкового договору, обовязок належного надання допомоги та утримання відчужувача покладено на набувача, а тому остання повинна довести факт вчинення відповідних дій. Відповідачка ж не надала суду належних та допустимих доказів у підтвердження виконання у повному обсязі обов'язків, передбачених п.п. 3.1 договору.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку про істотне порушення відповідачем умов спадкового договору внаслідок чого позивачка тривалий час не отримує своєчасну та повну допомогу і догляд для нормального існування, у звязку з чим суд вважає доцільним розірвати спадковий договір, укладений укладений між ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІПН 0, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі 16 серпня 2012 року за №3555, та скасувати заборону щодо відчуження нерухомого майна, задовольнивши тим самим позовні вимоги позивачки.

Вимоги відповідачки про стягнення коштів, витрачених на догляд позивачки задоволенню не підлягають, оскільки це не передбачене ані Законом, ані договором.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 1302, 1305, 1308 ЦК України, ст.ст. 3-6, 10, 11, 60, 88, 174, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору- задовольнити.

Спадковий договір, укладений між ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІПН 0, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі 16 серпня 2012 року за №3555 - розірвати.

Зняти заборону на відчуження квартири №21 в будинку № 24 розташованому по бульвару Б.Хмельницького в м. Маріуполі Донецької області, накладену 16 серпня 2012 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровану у реєстрі за №3556/45, у зв'язку із розірванням спадкового договору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН 0, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 243, 60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.П. Кірякова