Справа № 363/2544/15-ц Головуючий у І інстанції Баличева М.Б.
Провадження № 22-ц/780/3096/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 16.06.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Мережко М.В.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2012 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що 13 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 на підставі заяви позичальника фізичної особи на отримання кредиту було укладено Договір про встановлення ліміту овердрафту №338/53-49 (до Договору №721-0000426-Ф/07-KRD на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк»).

Відповідно до п. 1.1. Договору банк відкриває Клієнту картковий рахунок №8002 у національній валюті України, який пов»язаний із картковим рахунком №8001 у національній валюті України, який відкритий згідно Договору №721-0000426-Ф/07-KRD на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки ВАТ «Укргазбанк» від 13 вересня 2007 року, для обліку операцій з банківською платіжною карткою ВАТ АБ «Укргазбанк», а також для проведення розрахунків по овердрафту, здійснює видачу Клієнту БПК до картрахунку та виконує розрахунково-касове обслуговування Клієнта ВАТ АБ «Укргазбанк» за дебетно-кредитною схемою згідно тарифів на послуги, що надаються Держателям БПК ВАТ АБ «Укргазбанк».

Згідно з п. 1.2. Договору банк встановив на картковому рахунку №8002 клієнта ліміт дозволеного овердрафту в сумі 14 400 грн.

Відповідно до п. 1.3. Договору процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в межах встановленого ліміту згідно п. 1.2. цього Договору встановлена на рівні 24% річних. Згідно з п. 1.4. Договору процентна ставка за користування овердрафтом (кредитом) поза межами встановленого ліміту згідно п. 1.2. цього Договору встановлена на рівні 24% річних.

Відповідно до п. 1.6. Договору встановлений строк дії ліміту дозволеного овердрафту, який становить 12 місяців, починаючи з 13 червня 2008 року по 12 червня 2009 року.

Відповідно до п. 3.4.1. Договору Клієнт зобов»язується повернути суму заборгованості за дозволеним овердрафтом або овердрафтом (кредитом) та сплатити відсотки за користування овердрафтом в строк, що не перевищує 10 календарних днів з початку місяця, наступного за звітнім, або трьох банківських днів з дати досягнення сторонами домовленості про розірвання цього договору в письмовій формі.

Позивач свої зобов»язання виконав, натомість відповідач свої обов»язки належним чином не виконує та систематично порушує умови Договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого розмір заборгованості станом на 01.06.2012 року становить 13 106,79 грн. та складається з 7 483,34 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 5 623,45 грн. простроченої заборгованості по процентам, що і просив стягнути з відповідача на свою користь позивач.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором про встановлення ліміту овердрафту у розмірі 13 106 грн. 79 коп., що складається з 7 483,34 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 5 623,45 грн. простроченої заборгованості по процентам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову в зв»язку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 на підставі заяви позичальника фізичної особи на отримання кредиту було укладено Договір про встановлення ліміту овердрафту №338/53-49 (до Договору №721-0000426-Ф/07-KRD на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк»).

Відповідно до п. 1.1. Договору банк відкриває Клієнту картковий рахунок №8002 у національній валюті України, який пов»язаний із картковим рахунком №8001 у національній валюті України, який відкритий згідно Договору №721-0000426-Ф/07-KRD на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки ВАТ «Укргазбанк» від 13 вересня 2007 року, для обліку операцій з банківською платіжною карткою ВАТ АБ «Укргазбанк», а також для проведення розрахунків по овердрафту, здійснює видачу Клієнту БПК до картрахунку та виконує розрахунково-касове обслуговування Клієнта ВАТ АБ «Укргазбанк» за дебетно-кредитною схемою згідно тарифів на послуги, що надаються Держателям БПК ВАТ АБ «Укргазбанк».

Згідно з п. 1.2. Договору банк встановив на картковому рахунку №8002 клієнта ліміт дозволеного овердрафту в сумі 14 400 грн.

Відповідно до п. 1.3. Договору процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в межах встановленого ліміту згідно п. 1.2. цього Договору встановлена на рівні 24% річних. Згідно з п. 1.4. Договору процентна ставка за користування овердрафтом (кредитом) поза межами встановленого ліміту згідно п. 1.2. цього Договору встановлена на рівні 24% річних.

Відповідно до п. 1.6. Договору встановлений строк дії ліміту дозволеного овердрафту, який становить 12 місяців, починаючи з 13 червня 2008 року по 12 червня 2009 року.

Відповідно до п. 3.4.1. Договору Клієнт зобов»язується повернути суму заборгованості за дозволеним овердрафтом або овердрафтом (кредитом) та сплатити відсотки за користування овердрафтом в строк, що не перевищує 10 календарних днів з початку місяця, наступного за звітнім, або трьох банківських днів з дати досягнення сторонами домовленості про розірвання цього договору в письмовій формі.

Умовами Договору передбачено, що погашення заборгованості здійснюється щомісяця в розмірі 50% від щомісячного зарахування заробітної плати, але не більше фактичної заборгованості за рахунок надходження коштів на картрахунок клієнта, а проценти за ним також за рахунок автоматично наданого овердрафту в порядку, визначеному Договором (п.1.7 Договору).

Крім того, умовами Договору передбачено, що клієнт доручає самостійно банку списувати в строки, визначені даним договором, або в будь-який момент за межами цих строків, зі своїх карткових рахунків у національній або іноземній валюті, відкритих у банку, суму вартості послуг по обслуговуванню своїх карткових рахунків та кошти для погашення заборгованості за дозволеним овердрафтом та/або овердрафтом кредитом (включаючи проценти, пені, комісії тощо) по картрахунку, а у разі відсутності грошових коштів на картрахунку за № 8001 та несплати послуг по обслуговуванню картрахунку за № 8002, списувати кошти в момент виникнення у клієнта зобов»язань перед банком з рахунку № 8002.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості, однак з висновками суду в повній мірі погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Виходячи з обставин справи та на підставі вищенаведених норм, правильним є висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що утворилася внаслідок неналежного виконання ним обов»язків згідно умов договору.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано положення ст. 256 ЦК України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не звернув уваги на те, що відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14 цс14, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів.

Оскільки останнім днем місяця дії картки є 12 червня 2009 року, звернення позивача до суду з позовом 02 липня 2012 року вчинене поза межами визначеного ст. 257 ЦК України строку позовної давності, що в зв»язку з поданням відповідачем заяви про застосування наслідків цього пропуску (а.с.114-115) є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Посилання суду на те, що у жовтні 2009 року перебіг позовної давності був перерваний проведеною відповідачем сплатою коштів, є необгрунтованими, оскільки виписка за кредитним договором, на яку, як на доказ оплати, посилається суд, не являється належним доказом сплати коштів саме відповідачем ОСОБА_2, оскільки не є платіжним документом, з виписки не вбачається, яким чином була вчинена така дія, готівкою чи з власного рахунку відповідача надійшли кошти.

Оскільки позов подано до суду з пропуском строків позовної давності, про застосування наслідків чого просить в заяві відповідач, і позивачем суду не надано належних доказів вчинення боржником ОСОБА_2 дій, що свідчать про визнання ним боргу та переривають перебіг позовної давності, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості на користь позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду про задоволення позову скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :