Справа № 684/967/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

24 березня 2016 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Білань Г.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 271 864,83 грн.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 03.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Волочиського відділення №3201 та Фермерським господарством „ОВЦ укладено кредитний договір №8, згідно якого позичальнику надано кредит в сумі 416 000, 00 грн. на строк 36 місяців зі сплатою 17 % річних. В подальшому відповідно до додаткових договорів №1 від 01.10.2008р. та №2 від 31.03.2009р. відсоткова ставка була встановлена з 01.10.2008 року 20% річних, а з 31.03.2009 року 23 % річних. В забезпечення виконання зобовязань ФГ «ОВЦ» за вказаним кредитним договором 03.07.2008р. між відповідачем ОСОБА_2, позичальником ФГ «ОВЦ» та ВАТ «Ощадбанк» укладено договір поруки № 8/2, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 зобовязався відповідати солідарно за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором. Оскільки позичальник ФГ «ОВЦ» не виконувало зобовязань за кредитним договором, 27.11.2009 року було подано позов до суду, а рішенням господарського суду від 01.02.2010 року позов задоволено та стягнуто з ФГ «ОВЦ» на користь банку заборгованість в сумі 401 218,32 грн. в процесі примусового виконання рішення господарського суду від 01.02.2010 року на електронних торгах було реалізовано заставне майно, а саме 25.08.2015 року зернозбиральний комбайн КЗС-950 «Єнісей» за ціною 209 196,67 грн., з яких для погашення заборгованості Банку поступило 178 827, 07 грн. Таким чином, із врахуванням цих коштів залишок непогашеного боргу із заборгованості, яка була стягнута рішенням господарського суду - 401 218,32 грн., становить 216 259,29 грн., а також нараховані відсотки за період з 19.11.2009 року по 30.07.2010 року в сумі 55 605, 54 грн., а всього заборгованість ФГ «ОВЦ» перед банком становить 271 864,83 грн. Позов до поручителя подається після реалізації заставного майна, оскільки на день подачі позову до ФГ «ОВЦ» вартість зернозбирального комбайна КЗС-950 «Єнісей» становила 520 000 грн., тому наперед спрогнозувати суму боргу для стягнення з поручителя було неможливо. Так, як 20.11.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану у звязку з відсутністю майна боржника ФГ «ОВЦ», а відповідач ОСОБА_2, як поручитель, згідно з договором поруки відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед банком у тому ж обсязі, що боржник, тому позивач просить стягнути на його користь із відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 8 від 03.07.2008 року у розмірі 271 864,83 грн., а також понесені судові витрати в сумі 4078 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що договір поруки № 8/2 від 03 липня 2008 року, копія якого додана позивачем до матеріалів цивільної справи, вважає сфабрикованим документом, договір ним не підписаний, а підписи підставлені у ксерокопії. В подальшому у судовому засіданні при огляді витребуваного судом у позивача оригіналу договору поруки № 8/2 від 03 липня 2008 року, не заперечував своїх підписів у ньому, однак заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості звернутись зі правовою допомогою до адвоката. Однак, після цього у судові засідання повторно не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином, клопотань не подавав.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено наступні обставини.

03.07.2008 року між позивачем та Фермерським господарством „ОВЦ укладено кредитний договір №8, згідно умов якого банк зобовязується надати на умовах цього договору, а позичальник зобовязується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит в розмірі 416000грн. та сплатити відсотки за користування кредитом та комісійні винагороди в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається на строк до 36 місяців з остаточним терміном повернення не пізніше 02.07.2011р. (п.1.1, п.1.2 договору).

Згідно п.п.1.5, 1.5.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку відсотки в порядку та розмірах, визначених цим договором. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на основі відсоткової ставки в розмірі 17%, яка може бути змінена в порядку, визначеному цим договором.

Додатковим договором №1 від 01.10.2008р. до кредитного договору №8 від 03.07.2008р. сторонам погоджено відсоткову ставку за користування кредитними коштами в розмірі 20% річних, а додатковим договором № 2 від 31.03.2009р. сторонами погоджено процентну ставку в розмірі 23% річних та п.1.2 кредитного договору викладено в наступній редакції: «кредит надається на строк до 36 місяців з остаточним терміном повернення не пізніше 02.07.2011р. Кредит повертається позичальником згідно графіку, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця».

З метою забезпечення виконання позичальником ФГ «ОВЦ» зобов'язань за вказаним кредитним договором 03.07.2008 року між відповідачем ОСОБА_2 (поручитель), ВАТ «Державний ощадний банк України» та позичальником було укладено договір поруки №8/2, за умовами якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 8 від 03.07.2008 року, а також додатковими угодами до договорів, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

У звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором 27.11.2009 року подано позов до господарського суду Хмельницької області до ФГ «ОВЦ» про стягнення боргу в сумі 401218,32 грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 01 лютого 2010 року стягнуто з ФГ «ОВЦ» на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» борг в сумі 401218,32 грн., з яких 104001 грн. заборгованість по погашенню кредиту, 50384,85 грн. грн. заборгованість по сплаті відсотків, 2803,76 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 3328,20 пеня за несвоєчасну сплату відсотків, 240700,51 грн. заборгованість по поверненню кредиту.

02.06.2010 року видано наказ на примусове виконання вказаного рішення суду №12/2249.

Згідно постанови державного виконавця від 20.11.2015 року виконавчий документ, а саме судовий наказ про стягнення з ФГ «ОВЦ» на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» 401218,32 грн. повернуто стягувачу, так як 25.08.2015 року реалізовано належне боржнику майно на електронних торгах (зернозбиральний комбайн Єнісей -950 за 198736,84 грн.), а у боржника відсутнє інше майно, на яке може бути звернено стягнення, заходи по розшуку майна виявились безрезультатними.

Як вбачається із платіжного доручення № 1251(#62728201) від 28 вересня 2015 року, на рахунок АТ «Ощадбанк» перераховано кошти в сумі 178827,07 грн., як борг з ФГ «ОВЦ» згідно наказу №№12/2249 від 02.06.2010 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст.ст. 1048, 1049 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, у відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковий до виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Як встановлено в ході розгляду справи, у листопаді 2009 року прокурором в інтересах Банку була предявлена вимога до позичальника ФГ «ОВЦ» про стягнення боргу шляхом подання позову, а рішенням господарського суду Хмельницької області від 01 лютого 2010 року стягнуто з позичальника ФГ «ОВЦ» на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» борг в сумі 401218,32 грн. за кредитним договором № 8 від 03.07.2008 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості із врахуванням 178 827,07 грн., які були погашені в ході виконавчого провадження, станом на 23.10.2015 року борг ФГ «ОВЦ» за кредитним договором № 8 від 03.07.2008 року становить 271 864,83 грн., з яких 216259,29 грн. сума несплаченого кредиту, 55605,54 грн. нараховані відсотки за період з 19.11.2009 року по 30.07.2010 року.

Як на підставу позовних вимог про стягнення вказаного заборгованості ФГ «ОВЦ» за кредитним договором № 8 від 03.07.2008 року з відповідача ОСОБА_2, позивач АТ «Ощадбанк» посилається на те, що згідно з п.2.1 договору поруки № 8/2 від 03.07.2008 року у разі порушення Боржником виконання зобов'язання Банк має право вимагати від Поручителя виконання зобов'язання Боржника перед Банком згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором.

П.3.1, 3.2 договору поруки № 8/2 від 03.07.2008 року, укладеного із ОСОБА_4, поручитель відповідає по зобов'язаннях за Кредитним договором перед Банком в тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед Банком до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю.

Так, в силу положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно вимог ст.554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із положеннями ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Так, у даній справі п. 4.2 договору поруки № 8/2 від 03.07.2008 року передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності визначених у п.5.4 договору поруки, не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 5.4 Договору поруки № 8/2 від 03.07.2008 року сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов'язань Поручителя (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород , штрафів, пені тощо), що передбачені умовами Кредитного договору та цього договору.

Таким чином, строк дії договору поруки визначений.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч.5 ст. 261 ЦК України ).

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (постанова ВСУ від 02.12.2015 року у справі № 6-1707цс15), а у разі внесення щомісячних платежів з моменту настання строку погашення чергового платежу ( постанови ВСУ від 6.11.2013 року № 6-116цс13, 19.03.2014 року № 6-20цс14, від 23.12.2015 року № 6-436цс15).

Як вбачається із кредитного договору № 3 від 03.08.2008 року та додаткового договору № 2 від 31.03.2009 року позивчальник ФГ «ОВЦ» зобовязався перед банком ВАТ «Ощадбанк» повертати кредит згідно погодженого графіка щомісячними платежами з остаточним терміном повернення не пізніше 02 липня 2011 року (п.1.2 договору.)

Отже, виходячи із викладеного, строк, який надається позивачу для пред'явлення вимоги до поручителя ОСОБА_2 про стягнення боргу позичальника ФГ «ОВЦ» згідно з п.п. 4.2 та 5.4 договору поруки № 8/2 від 03.07.2008 року становить три роки, починаючи із 02 липня 2011 року кінцевий строк виконання зобовязання, тобто до 02 липня 2014 року, а у разі застосуванням права на повернення кредиту достроково протягом трьох років з часу предявлення такої вимоги.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанову ВСУ від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертійстатті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Даний позов про стягнення боргу з поручителя позов подано 26.11.2015 року згідно поштового штемпеля на конверті та отримано судом 01.12.2015 року.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порука ОСОБА_2, яка виникла із договору поруки № 8/2 від 03.07.2008 року є припиненою, тому і припинений обовязок поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором за зобовязаннями позичальника.

Так, відповідно до позиції ВСУ, викладеної постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-170цс13, припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобовязання за договором поруки у звязку з припиненням такого зобовязання поручителя.

При цьому, суд не приймає доводів представника позивача про те, що позов до поручителя подається після реалізації заставного майна (25.08.2015 року), оскільки на день подачі позову до позичальника ФГ «ОВЦ» вартість зернозбирального комбайна КЗС-950 «Єнісей» становила 520 000 грн., тому наперед спрогнозувати суму боргу для стягнення з поручителя було неможливо, а постанова про повернення виконавчого документа стягувану у звязку з відсутністю майна боржника ФГ «ОВЦ» винесена 20.11.2015 року, так як кредитор жодним чином не був позбавлений можливості предявити вимогу до поручителя протягом строку дії поруки, встановленого у договорі.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, так як рішення ухвалено не на користь позивача, судові витрати не стягуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 169, 212, 218, 233, 294 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 545, 553-554, 610-612, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Галиш І.Б.