АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.,

суддів Калиновського А.Б., Варенко О.П.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаззбут" про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ "Дніпропетровськгаззбут" про визнання дій протиправними, було повернуто позивачу з підстав, визначених ч.2 ст.121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати зазначену ухвалу, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся з позовними вимогами до ТОВ "Дніпропетровськгаззбут" та просив визнати дії відповідача протиправними щодо нарахування плати за газ (а.с.2).

22 липня 2016 року судом було постановлено ухвалу про залишення вказаної позовної заяви без руху у зв'язку з несплатою судового збору та не наданням доказів підтверджуючих наявність порушеного права позивача. Надано час для усунення вказаних в ухвалі недоліків. (а.с.3).

22 серпня 2016 року на виконання ухвали суду від 22 липня 2016 року ОСОБА_2 було подано заяву про звільнення від сплати судового збору (а.с.7).

05 вересня 2016 року судом постановлено ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви позивача щодо звільнення його від сплати судового збору (а.с.8).

05 вересня 2016 року постановлено ухвалу про повернення позовної заяви позивачу як неподану (а.с.9).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору та з ненадання останнім суду доказів на підтвердження доводів позовної заяви.

З даним висновком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Законом України "Про судовий збір" визначено категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", при визначенні осіб, які звільняються від сплати судового збору, судам необхідно враховувати положення спеціальних законів, які регулюють спірні правовідносини.

Так відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 звернувся до суду саме як споживач послуг ТОВ "Дніпропетровськгаззбут", висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для звільнення останнього від сплати судового збору є хибним.

Що ж до висновків суду першої інстанції щодо повернення позову у зв'язку з не наданням доказів на підтвердження доводів позовної заяви слід зазначити, Главою 2 ЦПК України врегульовані питання пов'язані з вимогами до позовної заяви та з етапами розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, між іншим, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та перелік доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як роз'яснено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Оскільки згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов'язок повного та всебічного розгляду виниклих спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви також є хибним, так як відсутність доказів вказуючих на вину відповідача не є підставою для повернення позовної заяви.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви є таким, що суперечить цивільному процесуальному законодавству.

За таких обставин, ухвала Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм ЦПК України, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді