Справа № 489/3107/16-ц
Номер провадження 6/489/165/16
Ухвала

Іменем України

17 червня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши подання державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі за текстом Інгульський відділ ДВС) ОСОБА_1 про тимчасове обмеження гр. ОСОБА_2 (далі-боржник) у праві виїзду за межі України,

встановив

17 червня 2016 року державний виконавець Інгульського відділу ДВС ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним поданням, яким просив тимчасово обмежити гр. ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування подання посилалася на те, що на виконанні Інгульського відділу ДВС знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/487/2517/15 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Еліни ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.08.2015 року і до її повноліття.

Зазначає, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців боржник не значиться, боржник не отримує доходів відсутні розрахункові рахунки, не зареєстровані за ним транспортні засоби. Посилається на те, що у разі виїзду боржника за межі території України виконання рішення суду буде не можливим.

Державний виконавець подав заяву про розгляд подання за його відсутності, підтримав вимоги подання з підстав викладених в ньому.

Дослідивши матеріали подання судом встановлено такі обставини.

В Інгульському відділі ДВС ММУЮ на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/487/2517/15 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Еліни ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.08.2015 року і до її повноліття.

Виконавче провадження відкрито 19.11.2015.

27.01.2016 державним виконавцем направлено вимогу боржнику з'явитись 03.02.2016 до відділу.

24.02.2016 Постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника з забороною на його відчуження.

24.02.2016 державним виконавцем направлено вимогу боржнику бути присутнім за адресою: АДРЕСА_1.

24.02.2016 державним виконавцем направлено запит до сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Миколаївській області.

24.02.2016 державним виконавцем складено розрахунок заборгованості боржника, який станом на 01.02.2016 становив 5083,44 грн.

24.02.2016 державним виконавцем направлено стягувачу повідомлення про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

04.03.2016 виходом державного виконавця з метою перевірки майнового стану боржника, виявлено, що боржник відсутній, про що складено відповідний акт.

Згідно з відповіддю ДПС України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб від 24.12.2015, інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку відсутня.

З відповіді Пенсійного фонду України від 24.12.2015 вбачається, що боржник не отримує пенсію та доходів.

Відповідно до відповіді сектору адресно-довідкової роботи УДМС в Миколаївській області від 25.03.2016 боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

21.04.2016 державним виконавцем винесена постанова про примусовий привід боржника на 04.05.2016 та за вих. №17775 від 21.04.2016 направлена до Ленінського відділу поліції ГУ національної поліції в Миколаївській області.

Відповідно до відповіді Ленінського відділу поліції від 12.05.2016 боржника було своєчасно повідомлено про необхідність прибути до Ленінського ВДВС на 04.05.2016 з 09.00 до 16.00.

Однак боржник до державного виконавця не прибув.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзду за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу до виконання зобов'язань.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Згідно позиції Верховного Суду України, викладеній у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Як вбачається зі змісту подання державного виконавця, він просив встановити тимчасове обмеження боржника до виконання зобов'язань покладених на нього виконавчим листом №2/487/2517/15 від 29.10.2015. Проте, суд вважає, що необхідно обмежити виїзд боржника до виконання зобов'язання по сплаті існуючої заборгованості по аліментам, оскільки зобов'язання боржника за вказаним виконавчим листом носять періодичний та тривалий характер (до досягнення дитиною повноліття). Законом передбачена можливість стягнення аліментів наперед у разі виїзду боржника за кордон, однак у виконавчому листі про це не зазначено, тому суд вважає, що обрано інший спосіб виконання рішення, а саме помісячне стягнення аліментів.

Оскільки боржник рішення суду не виконує, до державного виконавця для проведення виконавчих дій не з'явився, та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 208, 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив

Подання державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження гр. ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., РНОКПП -- НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань покладених на нього виконавчим листом, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва 29.10.2015 в справі № 2/487/2517/15, а саме погашення існуючої заборгованості по сплаті аліментів.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя В. В. Кокорєв