Справа № 309/367/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Панька В. Ф., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря Шукаль О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 13 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Нанківської сільської ради, ОСОБА_2, третя особа - управління Держгеокадастру у Хустському районі, про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2016 року ОСОБА_1 предявив позов до Нанківської сільської ради, ОСОБА_2, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Нанківської сільської ради від 12 січня 2016 року щодо надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку без погодження із ОСОБА_1;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_2, кадастровий номер :01:001:0073.

Рішенням Хустського районного суду від 13 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вважає, що ухвалене судове рішення є неправильним, однобічним та таким, яке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції позивач та його представник скаргу підтримали та просили задовольнити, представники обох відповідачів скаргу не визнали та просили відхилити.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що згідно рішення 9-ї сесії 23-го скликання Нанківської сільської ради від 29 лютого 2000 року позивачу ОСОБА_1 було надано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,29 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства за адресою: с. Нанково, 149, Хустський район Закарпатської області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 червня 2013 року відповідач ОСОБА_2 отримав у спадщину незавершене будівництвом домоволодіння, розташоване за адресою: с. Нанково, 148, Хустський район Закарпатської області. Це домоволодіння розташоване на земельній ділянці, що межує із земельною ділянкою, яка передана позивачеві.

З пояснень сторін та матеріалів справи слідує, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 існує тривалий конфлікт щодо меж вказаних земельних ділянок. Зокрема, обидві сторони відмовилися від підпису на актах погодження меж один одному.

28 травня 2013 року комісією Нанківської сільської ради на місці із залученням спеціалістів спірне питання щодо меж земельних ділянок було вирішено. За взаємною згодою сторін встановлено межу між дворогосподарствами посередині спірної частини земельних ділянок. Встановлення межі здійснено спеціалістами ТОВ «Земля Карпат». Про вказане свідчить як безпосередньо акт обстеження земельних ділянок позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 від 28 травня 2013 року (а.с.8), що був складений землевпорядником Нанківської сільської ради про встановлення меж домоволодінь і відсутність претензій щодо межових спорів.

Крім того, в матеріалах справи наявний акт, складений у 2013 році землевпорядником Нанківської сільської ради та підписаний ОСОБА_2 та ОСОБА_1, з якого слідує, що межі земельних ділянок встановлено і між власниками домоволодінь немає претензій по межових спорах (а.с.79).

05.06.2014 року Нанківською сільською радою прийнято рішення 27-ї сесії 6-го скликання № 47, яким надано відповідачу ОСОБА_2 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га, за адресою: с. Нанково, 148, Хустський район Закарпатської області.

У подальшому на підставі розпорядження Нанківського сільського голови від 24.12.2015 року № 11 було призначено ще одну комісію щодо встановлення меж земельних ділянок сторін.

28 грудня 2015 року було проведено засідання комісії щодо встановлення меж земельних ділянок, якою проаналізовано надані обміри на земельну ділянку, встановлені, що наявні порушення меж цих ділянок та запропоновано провести повторні обміри на місці (а.с.13).

З акту встановлення меж земельних ділянок від 29.12.2015 року вбачається, що порушення меж земельних ділянок між землекористувачами після встановлення межі попередніми комісіями, що неодноразово призначалися з даного питання, не виявлено. Документи, що посвідчують право власності користування земельними ділянками відсутні в обох сторін, вони знаходяться в процесі виготовлення. В присутності членів комісії було зроблено повторні обміри земельних ділянок представниками ДП «Закарпатгеодезцентр» та «Земля Карпат». На підставі даних зйомок виявлено, що порушень з боку обох сторін, щодо чітко встановленої межі попередніми комісіями не було. Комісія запропонувала погодити межі суміжного землекористування один одному. Якщо сторони не знайдуть порозуміння і не погодять один одному межу відповідно до зйомки земельних фірм, даний акт подати на затвердження чергової сесії для надання їм права виготовлення правовстановлюючих документів на землю без погодження меж суміжного користувача (а.с.11).

Враховуючи, що сторони спору не погодили один одному межі земельних ділянок, акт погодження меж суміжних землекористувачів комісією подано на розгляд депутатів на сесію.

12 січня 2016 року депутати Нанківської сільської ради затвердили акт та ухвалили рішення № 29, яким дозволили відповідачу ОСОБА_2, мешканцю с. Нанково, 148, виготовити проект землеустрою на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку загальною площею 0,2500 га, без погодження меж суміжного землекористувача ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, 149.

На підставі цього ж акту сесія прийняла аналогічне рішення № 30 на користь позивача ОСОБА_1, тобто надала йому право виготовити проектну документацію без погодження меж суміжного землекористувача ОСОБА_2

Ці обставини сторони не заперечують.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин (ч. 2 ст. 106 ЗК України).

Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними (ч. 3 ст. 106 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки (ч.2 ст. 107 ЗК України).

У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин (ч.3 ст. 107 ЗК України).

В даному випадку сторони є суміжними землекористувачами, між ними існує конфлікт щодо меж виділених їм земельних ділянок, вони відмовляються узгодити один одному межі суміжного землекористування. За цих обставин межі було встановлено згідно вказаних вище норм земельного законодавства.

З акту встановлення меж земельних ділянок від 29 грудня 2015 року слідує, що порушення меж земельних ділянок між землекористувачами, після встановлення межі попередніми комісіями (забетонованої стінки), що неодноразово призначалися з даного питання, не виявлено. В присутності членів комісії було зроблено повторні обміри земельних ділянок представниками ДП «Закарпатгеодезцентр» та «Земля Карпат». На підставі даних зйомок було виявлено, що порушень з боку обох сторін, щодо чітко встановленої межі попередніми комісіями, не було. Комісія запропонувала погодити межі суміжного землекористування один одному. У випадку відсутності компромісу було вирішено погодити право виготовлення правовстановлюючих документів на землю без погодження меж суміжного користувача, чим і скористався відповідач ОСОБА_2

Приймаючи рішення від 12 січня 2016 року про виготовлення правовстановлюючих документів на землю без погодження меж суміжного землекористувача Нанківська сільська рада виходила з того, що це є єдиний можливий варіант, оскільки сторони не йдуть на зустріч один одному. Порушень закону при прийнятті цього рішення судом не встановлено.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції позивач та його представник стверджували, що встановлені комісіями межі є невірними, оскільки призводять до фактичного накладення земельних ділянок, у звязку з цим позивачеві ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру 21.09.2016 року (а.с.115), тобто вже після ухвалення рішення місцевого суду від 13 вересня 2016 року. Судом було досліджено технічну документацію, подану позивачем до Державного земельного кадастру, та встановлено, що така була виготовлена після ухвалення рішення місцевим судом на замовлення позивача ОСОБА_1 та в ній прямо зазначено спірну територію, що й стало причиною відмови у внесенні відомостей щодо його земельної ділянки. Отже, судом встановлено, що ця документація була виготовлена без врахування попередніх рішень про врегулювання межового спору. Отже, подані апелянтом документи не свідчать на наявність фактичного накладення земельних ділянок одна на одну, або про порушення межових знаків земельної ділянки позивача з боку відповідача ОСОБА_2 Інших достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень позивач суду не надав.

Крім того, в судовому засіданні в апеляційному суді представник апелянта стверджував, що оспорене ним рішення Нанківської сільської ради є незаконним, оскільки технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі ОСОБА_2 у власність спірної земельної ділянки, на його думку, виготовлена й з іншими порушеннями вимог Земельного Кодексу України та Закону «Про землеустрій», однак не вказав та не довів, яким чином ці порушення вплинули на права позивача.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та виходив з того, що позовні вимоги належними та допустимими доказами не доведені.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді