Справа № 127/2-4231/11 Провадження № 22-ц/772/3495/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 59Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Жданкін В.В., Якименко М.М.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2016 року, -

В с т а н о в и л а :

В грудні 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось у Ленінський районний суд м. Вінниця з даним позовом.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.03.2012 року позов було задоволено повністю.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03.07.2012 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.03.2012 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 задоволено частково. Вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3G105631615 від 03 вересня 2007 року в розмірі 32793 дол. США, 63 цента, з яких: 27975 дол. США 99 центів - заборгованість за кредитом; 3656 дол. США , 10 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом; 564 дол. США , 50 центів - заборгованість по комісії за користування кредитом; 597 дол. США 08 центів, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 4732 грн. 63 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № VIW3G105631615 від 03 вересня 2007 року - квартиру загальною площею 30, 9 кв.м., яка розташована за адресою: 21000, АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу з початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації 176750 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення від 03.07.2012 року у вказаній цивільній справі, яка мотивована тим, що рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03.07.2012 року не виконане, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав та існують підстави, для відстрочи виконання рішення суду у даній справі.

Дане рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню так, як ОСОБА_2 підпадає під дію Закону про мораторій, оскільки не має іншого житла, а вказана квартира є єдиним його житлом і відповідає критеріям за площею, зазначеним у Законі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Відстрочено виконання рішення апеляційного суду Вінницької області від 03.07.2012 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у звязку із дією ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на строк до закінчення дії мораторію.

ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило дану ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, як незаконну та необгрунтовану, постановлену з порушенням норм процесуального права; за невідповідності висновків суду обставинам справи. Просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Так, задовольняючи заяву, суд виходив з наступного.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03.07.2012 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.03.2012 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 задоволено частково. Вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3G105631615 від 03 вересня 2007 року в розмірі 32793 дол. США, 63 цента, з яких: 27975 дол. США 99 центів - заборгованість за кредитом; 3656 дол. США , 10 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом; 564 дол. США , 50 центів - заборгованість по комісії за користування кредитом; 597 дол. США 08 центів, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 4732 грн. 63 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № VIW3G105631615 від 03 вересня 2007 року - квартиру загальною площею 30, 9 кв. м., яка розташована за адресою: 21000, АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу з початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації 176750 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено ( а/с 115 т.1).

Квартира, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Стахурського - 46 кв. 82 є єдиним житловим майном заявника, що підтверджується довідкою КП «ВМБТІ» від 04.08.2016року за №3647 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.07.2016року ( а. с. 3-7 т.2).

Судом також було встановлено, що публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» вчинялись заходи для виконання рішення суду, зокрема подавалась заява про зміну способу виконання рішення суду, за результатами розгляду якої, в задоволенні заяви відмовлено; позивач також звертався до нотаріуса для посвідчення договору купівлі- продажу даної квартири, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. ( а. с. 124, 198, т.1, ).

З огляду на встановлені обставини, дійсно рішення апеляційного суду Вінницької області не виконане, чого не спростував апелянт ні у апеляційній скарзі, ні представник апелянта в ході розгляду справи в апеляційному суді.

7 червня 2014 року набув чинності Закон України від 3 червня 2014 року 1304-УІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян ОСОБА_3 наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». У ст.1 п.1 даного Закону вказано, що протягом його дії :1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Зазначена норма Закону протягом її дії унеможливлює виконання вказаного рішення апеляційного суду, оскільки квартира №82 по вул. Стахурського - 46 у м. Вінниця, яка належить ОСОБА_2, є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку"; це майно виступає як забезпечення зобовязань

ОСОБА_2 за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою в іноземній валюті доларах США; дане нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя.

Враховуючи вищевказані обставини та керуючись зазначеною нормою Закону України і ст. 373 ЦПК України, суд прийшов до правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_2

Апеляційна скарга не спростовує оскаржуваної ухвали, оскільки наведені в ній доводи надумані та не грунтуються на діючих правових нормах, з огляду на наступне.

Твердження апелянта, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не був повідомлений про розгляд заяви про відстрочку виконання рішення, спростовується наявним на а/с 18 т.2 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» отримало повістку у судове засідання на 26.09.2016 року05.08.16 р.

Щодо обставин, що суд не зясував питання про те, чи було відкрите виконавче провадження щодо виконання рішення апеляційного суду Вінницької області від 03.07.2012 року та, що до участі у справі не притягнутий державний виконавець, то вони надумані так, як вказаним рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» надано всіх повноважень для здійснення продажу квартири шляхом укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності.

Доводи апелянта щодо неможливості застосування Закону України від 3 червня 2014 року №1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян ОСОБА_3 наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» через те, що рішення апеляційного суду від 03.07.2012 року набуло законної сили в частині стягнення звернення на предмет іпотеки ще до набрання чинності даним Законом до 07.06.2014 року, суперечить ст.4 Закону де вказано, що протягом дії цього Закону, інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Таким чином, ухвала постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін в силу п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя-доповідач: ОСОБА_4