Справа №638/2810/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15.06.2016 р. Дзержинськийрайонний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Демченко І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харковi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

16.02.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 2715,00 австралійських доларів, що дорівнює еквіваленту 50337,41 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 15.02.2016 р., а також витрати по сплатi судового збору.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона 04.08.2008 р. на підставі усного договору сторін, видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 Довіреність була посвідчена ОСОБА_3, другим секретарем з консульських питань Посольства України в Австралії (зареєстровано в реєстрі за № 574/92). Зазначена довіреність видана на представництво інтересів позивача в судових органах, органах прокуратури, органах місцевого самоврядування, органах внутрішніх справ, органах державної влади та управління, податкових органах, ДАІ, ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса, органах Державної виконавчої служби, Вищій раді юстиції, органах нотаріату, бюро технічної інформації та в інших установах. На підставі цієї довіреності відповідач повинен був вести судові справи позивача на території України та в міжнародних судах, зокрема, підготувати позовну заяву про визнання права власності на нерухоме майно, подати її до суду та в подальшому представляти інтереси позивача з цих питань в судових та інших органах.

Позивач вказує, що за виконання цих представницьких функцій, в якості попередньої оплати, через її сина ОСОБА_4, 19.08.2008 р. на ім`я відповідача було перераховано 2715 австралійських доларів.

Позивач зазначає, що на момент посвідчення довіреності вона мешкала в Австралії (про що свідчить місце посвідчення довіреності), куди вона виїхала до свого сина ОСОБА_4 на довготривале лікування, та не маючи родичів в Україні, в подальшому фактично була позбавлена можливості перевіряти виконання відповідачем покладених на нього функцій та впливати на його дії. Користуючись цим, відповідач протягом значного періоду часу не надавав позивачу реальної інформації про хід виконання покладених на нього зобов`язань, що врешті змусило позивача в вересні 2015 р. залучити іншого представника.

17.12.2015 р. новим представником позивача ОСОБА_5 на адресу відповідача рекомендованим листом була направлена вимога про надання звіту про виконані роботи з долученням до нього документів, що підтверджують факт виконання відповідачем покладених на нього зобов`язань. Однак, зазначений лист повернувся представнику позивача без будь-якої відповіді в звязку із закінченням терміну зберігання. Відповідачем не надано жодних підтверджень виконання умов усного договору, на підставі якого було посвідчено довіреність від 04.08.2008р., чим фактично порушено ст. 526 ЦК України.

Таким чином, вказує позивач, станом на 16.02.2016 р. відповідачем не виконані покладені на нього представницькі функції, отже він повинен повернути в повному обсязі перераховану йому суму.

В судове засiдання позивач ОСОБА_1, а також її представник не з'явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якiй, в випадку неявки вiдповiдача в судове засiдання, просив винести по справi заочне рiшення.

Вiдповiдач ОСОБА_2 в судове засiдання не з'явився, причину неявки суду не повiдомив, заяв про розгляд справи без його участi до суду не надходило. Для повiдомлення вiдповiдача про час i мiсце слухання справи на останню вiдому судовi адресу його мiсця проживання була надiслана телеграма, яка, вiдповiдно до повiдомлення, яке надiйшлодо суду, ОСОБА_2 доставлена не була: адресат по повiдомленню за заявою не з'явився; про зміну місця свого проживання відповідач суд в установленому порядку не сповістив.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2008 р. в м. Канберра (Австралія) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, було видано довіреність, якою уповноважено ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, вести всі її справи в усіх без винятку судових установах, органах прокуратури, органах місцевого самоврядування, органах внутрішніх справ, органах державної влади та управління, податкових органах, органах ДАІ, ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_6, органах Державної виконавчої служби, Вищій раді юстиції, органах нотаріату, бюро технічної інвентаризації, в засобах масової інформації, та в інших установах, незалежно від форм власності та підпорядкування, з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі.

Вказана довіреність посвідчена на підставі усного договору сторін ОСОБА_3, другим секретарем з консульських питань Посольства України в Австралії, зареєстровано в реєстрі за №574/92.

ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що на підставі цієї довіреності ОСОБА_2 повинен був вести судові справи позивача в українських та в міжнародних судах, зокрема, підготувати позовну заяву, подати її до суду та в подальшому представляти інтереси позивача в судових та інших органах.

З копії квитанції Australia Post MTCN № від 19.08.2008 р., яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що 19.08.2008 р. ОСОБА_4 за допомогою платіжної системи «Westernunion» на імя відповідача було зроблено грошовий переказ на суму 2715.00 австралійських доларів.

22.09.2015 р. (м. Сідней, Австралія) ОСОБА_1 видано довіреність, зареєстровану в реєстрі за №1850, якою на представництво уповноважено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2015 р. представником ОСОБА_1 ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_2 було надіслано заяву, відповідно до якої відповідача повідомлено, що ОСОБА_1 не має достовірних відомостей щодо виконання відповідачем своїх зобовязань по захисту її прав в судових органах. В звязку з викладеним до ОСОБА_2 предявлена вимога надати відповідний звіт про виконані роботи і долучити до нього копії документів, що підтверджують факт виконання відповідачем своїх обовязків.

Вказана заява не була отримана відповідачем і повернулась відправнику з позначкою про закінчення терміну зберігання.

Відповідно до ст. 250 ЦК України, представник зобов'язаний негайно повідомити особу, яку він представляє, про відмову від вчинення дій, які були визначені довіреністю. Представник відповідає перед особою, яка видала довіреність, за завдані їй збитки у разі недодержання ним вимог, встановлених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до приписів ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 621 ЦК України, в разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів того, що ним виконано покладені на нього позивачем представницькі функції або повернуто перераховані йому грошові кошти. З позовної заяви вбачається, що він також не повідомляв довірителя про відмову від вчинення дій, які були визначені довіреністю.

Згідно з відомостями, які містяться на офіційному сайті Національного банку України, курс гривні до австралійського долара становив 1854,0486 грн. за 100 австралійських доларів.

Таким чином, на даний час сума боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 2715 австралійських доларів, що дорівнює еквіваленту 50337,41 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 15.02.2016 р. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частина 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а частина 3 тієї ж статті вказує, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем та його представником було надано квитанцію про сплату судового збору на суму 551,21 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 551,21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 509, 525, 526, 530, 610, 621, 623, 625 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р i ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, iдентифiкацiйний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, iдентифiкацiйний номер НОМЕР_1):

- грошові кошти в сумі 2715,00 (дві тисячі сімсот п'ятнадцять) австралійських доларів, що дорівнює еквіваленту 50337,41 (п`ятдесят тисяч триста тридцять сім) грн. 41 коп.;

- суму судових витрат в розмiрi 551,20 (п'ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: Шестак О.І.