РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/334/16-ц

Провадження № 2/700/180/16

02 червня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.

при секретарі: Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька, ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 16 березня 2015 року помер його батько, ОСОБА_2 Він у встановленому порядку прийняв спадщину, але через відсутність всіх необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В судове засідання позивач не зявився, а направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

ОСОБА_3 свідоцтва про смерть від 17 березня 2015 року, ОСОБА_2 помер 16 березня 2015 року.

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку в с. Семенівка вул. Слави, 97, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошові вклади.

ОСОБА_3 поданої заяви, позивач просить вимогу про визнання права власності на грошові вклади залишити без розгляду.

Довідкою сільської ради №56 від 09.03.2016 року підтверджується, що за померлим ОСОБА_2 рахується на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Слави, 97 в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області, але документи на право власності не видавались.

ОСОБА_3 з спадкового реєстру від 24 липня 2015 року, позивач прийняв спадщину після померлого ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом.

Постановою Державного нотаріуса від 10 березня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька в звязку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

ОСОБА_3 ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ОСОБА_3 ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, в звязку смертю спадкодавця, позивач як спадкоємець позбавлений можливості надати нотаріусу дані про реєстрацію права власності на спадковий будинок та правовстановлюючі документи, оскільки на померлого батька дане право зареєструвати вже не можливо. Отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості.

Відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

ОСОБА_3 з п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до підпункту 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 3.1. інформаційного листа (узагальнення) ВССУ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Підпунктом 4.12 пункту 4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мін'юсту України за № 296/5 від 22.02.2012 року (зареєстрованого в Мін'юсті України від 22.02.2012 року за № 282/20595) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.п. 4.18. п. 4 Порядку).

ОСОБА_3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1223, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 207, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га., в межах Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, що належала померлому 16.03.2015 року ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЧР №10-21-5 від 30 березня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області по вул. Слави, 97 на присадибній земельній ділянці площею 0,51 га., що належав померлому 16.03.2015 року ОСОБА_2.

Позовні вимоги в частині визнання права власності на грошові вклади залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур