Справа №265/3452/16-ц
Провадження №6/265/272/16
У Х В А Л А

14 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання подання головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 (далі- державний виконавець) звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, посилаючись на наступне.

На виконанні у ВДВС перебуває виконавчий лист № 2-2594/06 від 23 жовтня 2006 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки - Аліни ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця та до досягнення дитиною повноліття.

21.04.2015 року державним виконавцем на підставі ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам до відома. На даний час боржник борг не сплачує, ухиляється від сплати боргу, на виклики державного виконавця не зявляється, згідно відповіді державної податкової служби України, Пенсійного фонду України місце отримання доходу боржника не виявлено, пенсію він не отримує, розрахункові рахунки та автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані, а згідно реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що за боржником зареєстрована 1/3 частка квартири АДРЕСА_1.

23.05.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за вказаною адресою та встановлено зі слів матері боржника ОСОБА_4, що ОСОБА_2 за даною адресою зареєстрований, але не мешкає. Тому 13.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника до відділу ДВС 24.05.2015 року о 09:00 год., яку направлено до виконання до Лівобережного відділення поліції Маріупольського відділу поліції ГУНП у Донецькій області, але привід робітниками поліції не виконано.

Державний виконавець неодноразово звертався до Лівобережного відділення поліції Маріупольського відділу поліції ГУНП у Донецькій області з проханням розглянути питання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ознаками ст. 164 КК України, але в порушенні справи було відмовлено.

Заборгованість по аліментам станом на 07.06.2016 року складає 16 822,33 грн.

08.06.2016 року державним виконавцем здійснювався вихід за місцем проживання боржника АДРЕСА_2, але двері ніхто не відчинив і потрапити до квартири для перевірки майнового стану не має можливості.

Оскільки боржник ухиляється від сплати аліментів, тому просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_3.

На розгляд подання державний виконавець не з»явився.

Як встановлено судом і це вбачається з матеріалів справи, на виконанні Орджонікідзевського ВДВС знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2594/06 від 23 жовтня 2006 року виданий Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки Аліни ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку щомісяця та до досягнення дитиною повноліття.

За вказаним документом відкрито виконавче провадження. Однак боржником ОСОБА_2 борг не сплачено, місцезнаходження його невідомо.

Згідно даних Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за боржником зареєстрована1/3 частина квартири АДРЕСА_4.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

За зверненням державного виконавця в порядку п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» за поданням, погодженим з начальником державної виконавчої служби, суд на підставі ст.376 ЦПК України вирішує питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника при виконання судових рішень.

Пунктом 11 ч.3 ст.11 Закону встановлено, що державний виконавець при виконанні судових рішень має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

Статтею 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Право на недоторканість житла, закріплене у положеннях ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Крім того, право на недоторканість житла бере свої початки в ст.12 Загальної декларації прав людини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 04 листопада 1950 року (ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року), ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року (ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР №2148-VIII від 19 жовтня 1973 року).

Відповідно до роз»яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними. Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

На думку суду, державним виконавецем не надано доказів про умисне невиконання боржником покладених на нього обовязків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що боржник повідомлений про відкриття відносно нього виконавчого провадження, належним чином викликався до виконавчої служби та ухилився від сплати боргу.

З урахуванням викладених обставин, на підставі ст.ст.8,22,30 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Постанови Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», керуючись ст.ст. 293, 376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя _____________________