Справа № 347/596/16
Провадження № 22-ц/779/1219/2016
Головуючий у 1 інстанції Цалин Б.М. Б. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Максюта І.О.

секретаря Капущак С.В. з участю позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівького районного суду від 22 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд із указаним позовом і зазначала, що з 1998 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилось двоє дітей: синТомич ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 28 грудня 2001 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Косівського районного суду від 22 січня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Посилаючись на те, що її матеріальне становище значно погіршилось, вона втратила працездатність та 08 лютого 2016 року їй встановлено 3 групу інвалідності, проживає у важких матеріально-побутових умовах, діти стали дорослішими, потребують збільшених витрат на утримання, просила змінити розмір аліментів, присуджених судом і стягнути з ОСОБА_3 аліменти на кожну дитину по 1500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття.

Рішенням Косівського районного суду від 22 квітня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що її матеріальне становище значно погіршилось, вона являється інвалідом 3 групи і за станом здоровя не може заробляти кошти для утримання неповнолітнії дітей. Крім цього, зазначає, що діти часто хворіють і вона несе додаткові витрати на утримання дітей.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено зміни матеріального становища одержувача аліментів з часу їх присудження, тобто з 22 січня 2015 року, у звязку з яким підлягає збільшенню розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей. При цьому, суд врахував як стан здоровя одержувача аліментів так і стан здоровя платника аліментів, як розмір одержуваних доходів платника аліментів так і розмір сплачуваних ним аліментів.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Косівського районного суду від 22 січня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на її користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Перевіряючи доводи позивачки щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника, який останнім частково не заперечувався.

При визначенні розміру аліментів суд, разом з тим, відповідно до ч. 1ст.192 СК України вірно ураховував матеріальне положення платника аліментів і зробив правильний висновок про те, що матеріальне становище одержувача аліментів не змінилось.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що у звязку із встановлення 8 лютого 2016 року 3 групи інвалідності у позивачки змінилось матеріальне положення необхідне для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки не підтверджені доказами.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про понесення нею додаткових витрат на лікування дітей, так як необхідні витрати на лікування дітей підлягають стягненню у порядку ст.185 СК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено. На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Косівськогоо районного суду від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

ОСОБА_7