АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Головуючий у 1 - й інстанції: Батрин О.В.
22-ц/796/7711/2016 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Качана В.Я., Кравець В.А.

при секретарі - Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Соболевського Юрія Валентиновича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СКОРПІО» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКОРПІО» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Оленцевич Олена Анатоліївна, Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк" про визнання недійсним договору купілі-продажу та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у квітні 2015 року.

Зазначав, що договір купівлі-продажу, укладений 14.04.2015 року, є недійсним, оскільки ОСОБА_3 незаконно здійснила продаж квартири, яка її не належала на праві власності. Так як ОСОБА_3 незаконно зареєструвала за собою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та в подальшому її продала відповідачу ОСОБА_4, то позивач звернувся до суду та просив визнати недійсним договор купілі-продажу зазначеної квартири та визнати право власності.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягє до задоволення у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2007 року позивачу ТОВ «Скорпіо» належала на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1.

ПП «СП «Юстиція» 14.11.2012 року було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого майна, яке належить ТОВ «Скорпіо», за результатами яких переможцем було визнано ОСОБА_3

На підставі цього ОСОБА_3видано свідоцтво про право власності квартиру на розташована за адресою: АДРЕСА_1.

11 червня 2014 року рішенням Господарського суду міста Києва визнано недійсними результати прилюдних торгів (т. 1 а.с. 139-147).

10 вересня 2014 року постановою Київського апеляційного господарського суду вказане рішення суду скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ТОВ «Скорпіо» про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з продажу квартири (т. 1 а.с. 86-91).

26 листопада 2014 року постановою Вищого господарського суду України постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 вересня 2014 року у справі № 5011-32/16515-12 скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд (т. 1 а.с. 80-85).

10 березня 2015 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду припинено апеляційне провадження у справі № 5011-32/16515-12 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 92-96).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26 грудня 2013 року у справі № 5011-32/16515-12 накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. (т. 1 а.с. 51-54).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 9 жовтня 2014 року у справі № 5011-32/16515-12 скасовано арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. (т. 1 а.с. 55-57), яка ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15 квітня 2015 року залишена без змін (т. 1 а.с. 58-61).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи не встановлено неправомірності дій відповідача та порушень чинного законодавства України, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком у суду про відмову в задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, який посвідчений 14 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оленцевич О.А., реєстраційний номер 438 (т. 1 а.с. 99-101).

Згідно ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Крім того, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений ст. 228 ЦК України: правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3, знаючи про наявність рішення Господарського суду м. Києва від 11.06.2016 року, протиправно здійснила реєстрацію права власності надану квартиру та незаконно здійснила її продаж є безпідставними, оскільки відповідно до позовних вимог це не є підставою визнання договору купівлі-продажу недійсним.

При розгляді справи № 6-116 цс 12 від 24 жовтня 2012 року, предметом якої був спір про визнання прилюдних торгів недійсними, Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Отже у ОСОБА_3 не було жодних перешкод здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру придбану на прилюдних торгах 14.11.2012 року.

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири, належним власником квартири була ОСОБА_3 на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 10 вересня 2014 року у справі № 5011-32/16515-12. А тому ОСОБА_4 правомірно набула право власності на спірну квартиру, сторони договору купівлі-продажу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погодились на його укладання та спір про право власності на квартиру між ними відсутній. Права позивача при цьому порушені не були.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги висновок суду першої інстанції що спір може бути вирішений іншим шляхом, то колегія суддів погоджується з рішенням про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином, судом першої інстанції відмовленно у задоволенні позову на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав що наведені в апеляційній скарзі

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Соболевського Юрія Валентиновича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СКОРПІО» - відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: