Ухвала

іменем україни

22 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки по заборгованості за несплачені аліменти,

в с т а н о в и в:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2012 року з ОСОБА_3 на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 за період із 22 серпня 2006 року по 9 квітня 2010 року в сумі 30 132 грн 71 коп., додаткові витрати на утримання доньки в сумі 4 839 грн, а також пеню за прострочення зі сплати аліментів за період із серпня 2006 року по січень 2012 року з урахуванням обмеження загальної суми до 5 тис. грн.

Враховуючи те, що відповідачем дане рішення в частині сплати аліментів за 2007 рік не виконано, позивачка, із урахуванням уточнень, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь пеню в розмірі 1 % від суми аліментів за кожен день прострочення за період із 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 17 850 грн.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 4 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів за 2007 рік за період із 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року у сумі 17 850 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2016 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 4 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. ст. 180, 196 СК України, ст. 549 ЦК України, врахувавши роз'яснення постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для стягнення з відповідача неустойки на несвоєчасну виплату аліментів за вказаний період, оскільки судом не вирішено спір між сторонами щодо стягнення аліментів, борг по аліментам сплачується відповідачем частково, а також матеріалами справи підтверджено відсутність вини ОСОБА_3 у виникненні заборгованості по сплаті аліментів за рішенням суду.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову, підстав для скасування якого не вбачається.

Доводи скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки по заборгованості за несплачені аліменти.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель