АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/9078/15-ц
Провадження № 22-ц/792/188/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Фанди В.П.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.;

сторін: відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 7 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ПАТ «Дельтабанк», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що 12 березня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №17/КМ-08-АПЗ за умовами якого останній отримав кредит у сумі 102000 гривень зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 17% річних на строк з 12 березня 2008 року до повного виконання зобов'язань.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту іпотекодавці ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за договором іпотеки №17/ZKM-08-АПЗ від 12 березня 2008 року передали у іпотеку нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 44,1 кв.м., яка належить останнім на праві приватної власності.

30 червня 2010 року між ТзОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним Банком України був кладений Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банк».

Позивач вказує, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 25 березня 2015 року у нього наявна заборгованість за кредитними договором у загальній сумі 11886 грн. 25 коп..

У звязку з цим, позивач просив суд в рахунок виконання основного зобовязання щодо сплати заборгованості у розмірі 11886,25 грн. за договором кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 що належить ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та визнати за ПАТ «Дельтабанк» право власності на зазначену квартиру.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 7 жовтня 2015 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ПАТ «Дельтабанк» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що при прийнятті рішення, суд не врахував положення ст. 16 ЦК України, оскільки в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель має право вимагати його застосування судом.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідачів, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 12 березня 2008 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №17/КМ-08-АПЗ за умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та лімітом 102000 гривень строком з 12 березня 2008 по 11 березня 2013 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 17% річних та оплатою комісії за підготовку оформлення Договору 150 гривень (а. с. 5-10).

Сторонами було визначено, що погашення кредиту Позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок у відповідності до Графіка зменшення ліміту кредитування, а у випадку, якщо такий не був укладений, не пізніше останнього дня строку кредитної лінії, передбаченого п.1.1 договору; сплата процентів здійснюється щомісячно в строк до 28 числа по останній робочий поточного місяця. Також сторонами було визначено, що у випадку порушення строків (термінів) повернення Кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла в період прострочення від несвоєчасно несплаченого платежу за кожен день прострочення.

Також договором передбачено, що виконання позичальником взятих на себе зобовязань забезпечується іпотекою двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а. с. 17-20).

7 квітня 2008 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_6 був укладений додатковий договір №1 до кредитного договору № 17/КМ-08-АПЗ, за яким сторони внесли наступні зміни до основного договору: ліміт кредитування був збільшений до 190000 грн., що змінюється відповідно до Графіка зменшення ліміту кредитування, наведеного у Додатку № 2 до Договору; строк кредитної лінії встановлений з 7 квітня 2008 року по 12 березня 2018 рік включно, процентна ставка 17% річних (а. с. 12).

Також договором передбачено, що виконання позичальником взятих на себе зобовязань забезпечується іпотекою двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а. с. 21-22).

7 жовтня 2008 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_6 був укладений додатковий договір №2 до кредитного договору №17/КМ-08-АПЗ від 12 березня 2008 року, яким сторони внесли наступні зміни до основного договору: ліміт кредитування - 190000 гривень, що змінюється відповідно до Графіка зменшення ліміту кредитування, наведеного у Додатку №1 до Договору; строк кредитної лінії встановлений з 12 березня 2008 року по 12 березня 2018 рік включно, процентна ставка 17% річних; а також встановлена комісія за управління кредитною лінією щоденно у розмірі 0,0141% від суми фактичної заборгованості за кредитною лінією, починаючи з дати укладення Додаткового договору № 2 від 07 жовтня 2008 року (а. с. 15).

12 березня 2008 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений іпотечний договір №17/ZKM-08-АПЗ, за яким іпотекодавці, в рахунок забезпечення вимог іпотекодержателя за кредитними договором №17/КМ-08-АПЗ від 12 березня 2008 року (а також будь-якими змінами і доповненнями до нього) передали в іпотеку належну їм на праві спільної часткової власності двокімнатну квартиру загальною площею 44,1 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,. Заставна вартість квартири сторонами була визначена у розмірі 181170 гривень (а. с. 17-20).

7 квітня 2008 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та іпотекодвцями був укладений додатковий договір до іпотечного договору №17/ZKM-08-АПЗ, за умовами якого сторони внесли наступні зміни: іпотека забезпечує вимоги Іпотекодержателя за кредитним договром про відкриття відновлювальної кредитної лінії №17/ZKM-08-АПЗ від 12 березня 2008 року (а також будь-якими змінами і доповненнями до нього). Сторони визначили вартість предмета іпотеки у розмірі 287900 гривень (а. с. 21-22).

30 червня 2010 року між ТзОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України був кладений Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», згідно з яким до АТ «ДельтаБанк» перейшло право вимоги в тому числі і за кредитними договором №17/км-08-АПЗ, укладеним з ФОП ОСОБА_6 (а. с . 25-29).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем ставиться питання про звернення стягнення на предмет іпотеки (двокімнатної квартири) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (нарахованої комісії, пені та трьох відсотків річних) у загальному розмірі 11886 грн. 25 коп.. Визначена сторонами вартість предмета іпотеки становить 287900 гривень, що у 20 разів перевищує суму заборгованості, що вочевидь свідчить про не співмірність суми боргу та вартості предмету іпотеки. Крім того, позивачем не долучено жодних доказів неможливості стягнення наявної за кредитним договором заборгованості з позичальника ФОП ОСОБА_6.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду.

В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель, відповідно до ч. ч. 1 і 3 ст. 33 ЗУ „Про іпотеку", вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 39 Закону України „Про іпотеку" визначено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Крім того, стягнення за виконавчими документами, відповідно до частин 2 - 5, 7 ст. 52 Закону N 606-XIV звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

В силу вимог ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що на час ухвалення оскаржуваного рішення, 7 жовтня 2015 року, за розрахунками позивача заборгованість за кредитним договором ОСОБА_6 становила у загальному розмірі 11886 грн. 25 коп. і складалась з комісії, пені та трьох відсотків річних, вартість предмету іпотеки складала 287900 гривень, що у 20 разів перевищує суму заборгованості.

Між тим, рішенням господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2015 року за боржником ОСОБА_6 визнано заборгованість перед публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в сумі 10086 грн. 44 коп. та стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по цьому договору в сумі 10086 грн. 44 коп. (а. с. 119-120).

ОСОБА_6 22 січня та 17 лютого 2016 року сплатив стягнуту судом заборгованість (а. с. 133).

Викладені обставини вказують, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову про звернення стягнення на квартиру, оскільки допущене боржником порушення зобов'язання не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює його прав.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта, що при прийняті рішення, суд не врахував положення ст. 16 ЦК України, оскільки в разі встановлення в договорі такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати його застосування судом. Зазначене суперечить ст. 39 Закону України „Про іпотеку.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 7 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_8

Суддя: /підпис/ ОСОБА_9

Суддя: /підпис/ ОСОБА_10

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_11 Категорія:19,27

Доповідач: Купельський А.В.