Провадження № 2/537/1043/2016
Справа № 537/4321/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2016 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської в складі головуючого судді Сьоря С.І., при секретарі Яворській А.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до юридичної особи ТОВ «МЖК Житлобуд» про розірвання договору, стягнення збитків та моральної шкоди,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким розірвати договір купівлі продажу майнових прав №21/11 14 від 21.11.2014 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ МЖК «Житлобуд», стягнути з ТОВ МЖК «Житлобуд» на його користь 1 410 750 грн. спричинених збитків та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги мотивував тим, що 21.11.2014 року між ним та TOB «МЖК Житлобуд» був укладений договір купівлі - продажу майнових прав №21/11-14.
За умовами цього Договору Відповідач зобов'язався продати та передати йому майнові права на дворівневу 4-кімнатну квартиру №13 по вулиці Логінова в місті Кременчуці, загальною площею 134,19 м2 та саму цю квартиру, а він належним чином здійснити їх оплату.
Відповідно до п.2.9 Договору був запланований термін здачі в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку, де знаходиться вказана квартира 25 грудня 2015 року. Цей строк може бути змінений відповідачем з обовязковим письмовим повідомленням позивача.
Згідно з п. 4.10 Договору Покупець (Позивач) не має права в односторонньому порядку відмовитись від цього Договору та вимагати повернення сплачених грошових коштів за виключенням випадку порушення Продавцем (Відповідачем) терміну введення Об'єкта будівництва в експлуатацію більш ніж на 90 днів з поверненням отриманих Продавцем коштів відповідно до п. 4.1 Договору.
Відповідно до п. 4.1 Договору купівля-продаж зазначеної квартири (майнових прав) повинна бути вчинена за суму, що еквівалентна 55 000 доларів США, що на момент укладення договору за курсом Національного банку України (17,00 гривень за 1 долар США) становило 935 000 (дев'ятсот тридцять п'ять тисяч) гривень.
За правилами п. 4.2 Договору сплата вказаних грошових коштів проводиться Покупцем (Позивачем) в національній валюті України, шляхом банківського переказу на поточний рахунок Продавця або внесенням готівки у строки передбачені графіком фінансових розрахунків .
21.11.2014 року та 01.12.2014 року на виконання своїх обов'язків за Договором він передав, а Відповідач прийняв від нього платіж у загальній сумі, яка еквівалентна 55 000 доларів США, та яка у національній валюті складала 935 000 грн.. У вказаний строк - 25 грудня 2015 року - житловий будинок по вул. Логінова в м. Кременчуці в експлуатацію Відповідачем введено не було, про зміну строків такого введення Відповідач його не повідомляв.
На день подачі даного позову даний будинок в експлуатацію так і не введено, інший строк не встановлений. Тому він вважає, що відповідачем були порушені свої зобов'язання за Договором, що в порядку п. 4.10 Договору дає йому підстави для односторонньої відмови від Договору та вимоги щодо повернення сплачених грошових коштів.
Він звертався до Відповідача з письмовим повідомленням-вимогою про односторонню відмову від Договору та повернення сплачених коштів, яке Відповідач отримав 01.09.2016 року. Таким чином, вважає, що Відповідач, який в цьому випадку виступає боржником за договором купівлі-продажу майнових прав, повинен був виконати свій обов'язок з передачі Позивачу належного майна упродовж семи днів. Строк, зі спливом якого Відповідач мав виконати свої зобов'язання, настав 01.09.2016 року. Втім, на сьогоднішній день ним умови Договору не виконані, а строк зобовязання прострочений. Враховуючи вищевикладене, він змушений був завернутися до суду з даним позовом про відшкодування збитків та моральної шкоди.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові.
Відповідач ТОВ «МЖК Житлобуд» до судового засідання свого представника не направив з невідомих суду причин.
Суд, вислухавши думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача.
Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне:
Відповідно до ст..177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Ст.190 ЦК України передбачено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Згідно ст..12 ЦК України особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст..ст.655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Згідно ст..629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
21 листопада 2014 року між ТОВ «МЖК Житлобуд», в особі директора ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту та ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу майнових прав №21/11-14.
Згідно п.2.1 ст.2 цього Договору від 21.11.2014 року, ТОВ «МЖК Житлобуд» продав, а ОСОБА_1 придбав майнові права на квартиру, детальна характеристика якої встановлена у Специфікації додатку №1, що є невідємною частиною даного договору.
Як вбачається з специфікації, квартира №13, майнові права на яку відчужуються за Договором №21/11-14 купівлі продажу майнових прав від 21.11.2014 року, дворівнева, 4-кімнатна, загальною площею 134,19 кв.м., будівельна адреса: багатоквартирний житловий будинок з вбудовано прибудованими офісними приміщеннями, що розташований за будівельною адресою: Полтавська область м. Кременчук, вул.. Логінова код 1122.2
Відповідно до п.2.2 ст.2 Договору майнові права на квартиру належать ТОВ «МЖК Житлобуд» на підставі Договору №17/01-1, про припинення зобовязань укладених між ТОВ «МЖК Житлобуд» та ТОВ «Науково виробнича інноваційна фірма ВіЛП», що вступають генеральним підрядником та Забудовником (замовником) будівництва відповідно.
Згідно п.2.9 ст.2 Договору запланований (орієнтовний) термін здачі обєкту в експлуатацію 25 грудня 2015 року. Цей термін може бути змінений з обов»язковим письмовим повідомленням Покупця, що не є порушенням зобов»язань зі сторони Продавця.
Відповідно до п.2.11 Договору вартість майнових прав на квартиру, на дату підписання даного Договору визначена у ст..4 даного договору.
Згідно п.п.4.1, 4.2 ст.4 Договору вартість майнових прав на дату укладання даного Договору становить 935 000,00 грн., що згідно курсу валют (17 грн. за 1 долар США) на дату підписання договору становить 55 000 доларів США. Сплата грошових коштів проводиться покупцем в національній валюті України, шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця або внесення готівки.
П.3.3 ст.3 Договору передбачено, що продавець здійснює передачу майнових прав на квартиру та передачу квартири в порядку та на умовах визначених у ст..5 цього договору, за умови належного і повного виконання покупцем всіх прийнятих на себе зобов»язань за ним.
Згідно п.5.1 ст.5 Договору, передача майнових прав на квартиру у власність покупцю здійснюється після 100 % оплати вартості майнових прав на квартиру, згідно п.4.1 та п.4.2 ст.4 даного договору, по Акту прийому передачі майнових прав на квартиру, який підписується повноважними представниками сторін.
Як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується графіком фінансових розрахунків, квитанціями до прибуткових касових ордерів ТОВ «МЖК Житлобуд» від 21.11.2014 року та 01.12.2014 року, ОСОБА_1 на виконання умов договору №21/11-14 купівлі продажу майнових прав від 21.11.2014 року, сплатив ТОВ «МЖК Житлобуд» 935 000 грн., що на час сплати було еквівалентно 55 000 доларів США.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись нележним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст..ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Відповідачем суду не надано жодного належного доказу того, що вказаний у Договорі об»єкт знаний у експлуатацію у строк, що передбачений п.2.9 ст.2 Договору та не надано доказів про зміну цього терміну з обов»язковим письмовим повідомленням позивача.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ТОВ «МЖК Житлобуд» були порушені зобовязання передбачені умовами договору №21/11-14 купівлі продажу майнових прав від 21.11.2014 року.
Ст.651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до п.4.10 ст.4 Договору покупець не має права в односторонньому порядку відмовитися від цього договору та вимагати повернення сплачених грошових коштів за виключенням випадку порушення Продавцем терміну введення Об»єкта будівництва в експлуатацію більше ніж на 90 днів з поверненням отриманих Продавцем коштів відповідно до п.4.1 ст. 4 Договору.
Згідно п.7.4, 7.5 ст.7 Договору у випадку невиконання Продавцем п.п.3.2, 3.3 ст.3 Договору Покупець має право в односторонньому порядку розірвати Договір та вимагати повернення усіх сплачених коштів.
31 серпня 2016 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «МЖК Житлобуд» направив повідомлення вимогу, відповідно до якої повідомив ТОВ «МЖК Житлобуд» про свою відмову в односторонньому порядку від договору №21/11-14 купівлі продажу майнових прав від 21.11.2014 року, просить вважати договір розірваним з 07 червня 2016 року та вимагає невідкладно повернути йому суму еквівалентну 55 000 доларів США (на поточний момент 1 410 750 грн.), однак вимога задоволена не була.
Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом . Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, на день винесення рішення суду житловий будинок по вул.. Логінова в м.Кременчуці в експлуатацію введено не було, а отже відповідачем було порушено зобовязання передбачені договором №21/11-14 купівлі - продажу майнових прав від 21.11.2014 року, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору №21/11-14 купівлі - продажу майнових прав від 21.11.2014 року та стягнення з ТОВ «МЖК Житлобуд» на користь ОСОБА_1 1 410 750 грн. (еквівалентно 55 000 доларів США), сплачених ОСОБА_1 на користь ТОВ «МЖК Житлобуд» на виконання Договору №21/11 14 купівлі продажу майнових прав від 21.11.2014 року є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 50 000 грн. спричиненої йому внаслідок невиконання умов договору, то суд приходить до наступних висновків.
Обґрунтовуючи вимоги про стягнення з ТОВ «МЖК Житлобуд» моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. позивач посилалася на те, що на правовідносини, що виникли між ним та відповідачем поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Також зазначає, що факт порушення зобов»язання відповідачем за своєю правовою природою є протиправними діями та внаслідок вказаних протиправних дій він зазнав моральних та душевних страждань, що пов»язані із неможливістю користуватись тим майном, яке він мав отримати на підставі вказаного договору.
Як встановлено судом, спірні правовідносини між сторонами виникли з договору купівлі продажу майнових прав на квартиру.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України, зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.
Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди, при цьому відповідно до ст.4 вказаного Закону споживач має право на відшкодування моральної шкоди у випадку, коли така шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Враховуючи встановлені обставини справи та виходячи з аналізу зазначених правових норм, суд приходить до висновку про те, що ні чинним законодавством ні договором, укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у звязку з невиконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору купівлі продажу майнових прав на квартиру, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 615 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ТОВ «МЖК Житлобуд» про розірвання договору, стягнення збитків та моральної шкоди задовольнити частково.
Договір №21/11 14 купівлі продажу майнових прав від 21.11.2014 року, що укладений між ТОВ «МЖК Житлобуд» та ОСОБА_3 розірвати.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Житлобуд» на користь ОСОБА_1 6 890 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: