У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить поновити строк, пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначена заява головуючому була передана 26.01.2016 року.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2016 року зазначену заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, залишено без руху з наданням строку, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником даної ухвали, для усунення її недоліків з тих підстав, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 119, 371 ЦПК України.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У порушення зазначеної норми права та п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у заяві про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, взагалі не викладено обставин і не зазначено доказів, які свідчили про поважність причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвала від 27.01.2016 року чотири рази направлялась заявнику на адресу вказану ним у заяві про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За повідомленням органів поштового зв'язку, заявник не отримує направлену йому судом кореспонденцію і остання повертається до суду з відміткою «за закінчення м терміну зберігання».

Станом на 18.07.2016 року, зазначені в ухвалі від 27.01.2016 року, недоліки не усунуто.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, поштова кореспонденція заявнику неодноразово направлялась із дотриманням вимог ЦПК України і заявником не отримувалась.

Зазначене дає правові підстави для висновку про зловживання заявником своїми правами.

Враховуючи, що заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, перебуває в провадженні суду понад п'ятимісячний термін, а також неможливість її розгляду, без виконання заявником вимог ухвали суду від 27.01.2016 року, заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, слід вважати неподаною.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, вважати неподаною і після набрання даною ухвалою чинності, заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з додатками до неї повернути заявнику.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: