РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі ОСОБА_2, до ОСОБА_3 міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 державна нотаріальна контора в Запорізькій області, про визнання права власності на спадкове майно за законом, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду звернулася ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, із позовом до ОСОБА_3 міської ради Василівського району Запорізької області. В позовній заяві зазначено, що 20 березня 2015 року померла мати позивачки ОСОБА_4. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира, яка розташована АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 1992 року ОСОБА_3 державної нотаріальної контори №255. Відповідно до довідки ОСОБА_3 міської ради Запорізької області на момент смерті ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресою: бул. Центральний (Чекістів) АДРЕСА_2. За даною адресою проживала сама. Дана довідка була видана на ім'я ОСОБА_5, яка є представником ОСОБА_1 відповідно до довіреності від 31 березня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 Інших спадкоємців крім ОСОБА_1 немає. 31 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 20 березня 2015 року матері - ОСОБА_4. 23 березня 2016 року ОСОБА_1 була отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з не наданням спадкоємцем документів, що посвідчує право власності та інформації з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою: Запорізька область м. Василівка. АДРЕСА_3.

На даний час право власності на спадкове майно, а саме квартиру №70 по вул. Чекістів буд.37 в м. Василівка Запорізької області ОСОБА_1 не має можливості оформити відповідно до вимог чинного законодавства у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Тому позивачка, в особі представника, просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла 20 березня 2015 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. На позовних вимогах наполягає, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 20 березня 2015 року померла мати позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №323689, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.12). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира, яка розташована по вул. Чекістів бул. 37. кв.70 в м. Василівка Запорізької області, яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 1992 року ОСОБА_3 державної нотаріальної контори №255.

Відповідно до довідки ОСОБА_3 міської ради Запорізької області №28 від 12 квітня 2016 року (а.с.21) на момент смерті ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресою: бул. Центральний (Чекістів) АДРЕСА_2. За даною адресою проживала сама. Інших спадкоємців крім ОСОБА_1 немає.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

31 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 20 березня 2015 року матері - ОСОБА_4. 23 березня 2016 року ОСОБА_1 була отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з не наданням спадкоємцем документів, що посвідчує право власності та інформації з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Василівка. АДРЕСА_5.

На даний час право власності на спадкове майно, а саме квартиру №70 по вул. Чекістів буд.37 в м. Василівка Запорізької області ОСОБА_1 не має можливості оформити відповідно до вимог чинного законодавства у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно (а.с.25).

Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності.

Враховуючи, що позивачка не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6, в порядку спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 84, 88, 209, 212, 215, 226-228 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, в особі ОСОБА_2 задовольнити:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6, в порядку спадкування за законом після смерті 20 березня 2015 року матері ОСОБА_4.

Копію заочного рішення направити відповідачеві.

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик