Справа № 713/1462/16-ц
Провадження №2/713/665/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача ОСОБА_2

Посилається на те, що 19 червня 2006 року уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований виконкомом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №03. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначила, що подружнє життя не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, через що між ними виникають сварки та скандали, на момент подання позову разом не проживають понад сім місяців, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, припинили ведення спільного господарства, їхня сімя розпалась, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. Вважає, що примирення між ними неможливе.

Зазначила, що ОСОБА_2 не надає суттєвої матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на її утриманні, офіційно працює на посаді майстра лісу Чемернарського лісництва ДП «Берегометське ЛМГ», отримує заробітну плату, є працездатним, інших дітей не має.

Просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований 19 червня 2006 року виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №03, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Жебчук», стягувати з ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до настання його повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, на примирення не погоджується.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо розірвання шлюбу, просив стягувати на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 19.06.2006 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-МИ №120315, повторно виданим 14.09.2016 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія І-МИ №034667, виданого 11.09.2006 року виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №23.

На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її неможливо.

Згідно зі ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище «Жебчук».

У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, судом встановлено, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та неповнолітньої дитини.

Крім того, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на даний час офіційно не працює, не має змоги самостійно, матеріально утримувати неповнолітнього сина.

З довідки Долішньошепітської сільської ради №2367 від 14.09.2016 року вбачається, що на утриманні у ОСОБА_1 знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач ОСОБА_2, як батько неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, офіційно працює майстром лісу Чемернарського лісництва ДП «Берегометське ЛМГ», його середньомісячний дохід становить близько 6000,00 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату від 05.10.2016 року.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку /батька/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач ОСОБА_2, як батько зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 20.09.2016 року і до настання його повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 80 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Згідно ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу складає 551,20 грн, та майнового характеру складає 551,20 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору як позивач у справі про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551,20 гривень та стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551,20 гривень в дохід держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 110-112, 113, 114, 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який був зареєстрований 19 червня 2006 року виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №03, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Жебчук».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН - НОМЕР_1), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН - НОМЕР_2), жительки с.Лекече, вул.Головна, 9, Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 20.09.2016 року і до настання його повноліття.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН - НОМЕР_1), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН - НОМЕР_2), жительки с.Лекече, вул.Головна, 9, Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, судовий збір в сумі 551 (Пятсот пятдесят одну) гривню 20 (Двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН - НОМЕР_1), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в сумі 551 (Пятсот пятдесят одну) гривню 20 (Двадцять) копійок в дохід держави.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Копію рішення після набрання ним чинності надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич