Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 9 лютого 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс фінанс») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 6 червня 2012 року, укладеного між ПАТ «Платинум банк» та ОСОБА_4, останній отримав кредит у сумі 10 824,70 грн строком до

6 червня 2014 року, зі сплатою 20% річних. На підставі договору факторингу від 19 червня 2013 року ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. У подальшому, на підставі договору факторингу від 5 серпня 2015 року, укладеного між

ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс фінанс», останнє набуло право вимоги за вказаним вище кредитним договором. ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 12 серпня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі

15 327,10 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 9 лютого 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредекс фінанс» заборгованість за кредитним договором від 6 червня 2012 року в розмірі

15 327,10 грн та судові витрати в сумі 243,60 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди прийшли до правильного висновку, що між сторонами виникли зобов'язання, що випливають з кредитного договору. Оскільки відповідач виконував обов'язки, покладені кредитним договором, неналежним чином, позивач має право на повернення коштів у судовому порядку.

Рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 512, 514, 526, 627, 1077, 1082 ЦК України.

Доводи касаційної скарги відносно того, що кредитні кошти були отримані відповідачем на користь іншої особи, позичальник кредитними коштами не розпоряджався, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки саме відповідач є стороною кредитного договору.

Доводи касаційної скарги про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду кримінальної справи за ознаками шахрайства були предметом перевірки апеляційним судом і вірно відхилені відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 9 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук