233 № 233/1636/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого cудді Малінова О.С.

за участю секретаря Поварніциної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Костянтинівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 1999 року. Крім неї у вказаному будинку також зареєстровані її сини відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 2007 року та з 2013 року онука ОСОБА_3 З січня 2015 року відповідачі в будинку не мешкають, їх речі відсутні, самостійно знятися з реєстрації не мають змоги оскільки виїхали за межі країни. Позивач через те, що відповідачі зареєстровані у будинку, змушена нести зайві витрати на утримання житла, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час в зв'язку із скрутним матеріальним становищем та підвищенням цін на житлово-комунальні послуги у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які добровільно з реєстрації не знялись, а тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити (а.с.25).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали (а.с.33, 36). Крім того, в матеріалах справи містяться нотаріально посвідчені згоди ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою (а.с.7, 8).

З'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 1999 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1182 (а.с.6).

Крім позивача у вказаному будинку також зареєстровані її сини відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 2007 року та з 2013 року онука ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1846 від 05 серпня 2013 року (а.с.9), витягом із домової книги для реєстрації громадян, що мешкають в будинку (а.с.12, 15-16, 18-19), довідками Костянтинівськогго МВ ГУДМС України в Донецькій області від 01 квітня 2016 року № 49-1606, № 49-1605, № 49-1604, № 49-1603 (а.с.27-30).

З січня 2015 року відповідачі в будинку не мешкають, їх речі відсутні, самостійно знятися з реєстрації не мають змоги оскільки виїхали за межі країни. ОСОБА_2 разом із дружиною та дочкою ОСОБА_3 перебуває на території Російської Федерації як учасник державної програми з надання сприяння добровільному переселенню в Російську Федерацію співвітчизників, що мешкають за кордоном (а.с.44-47). ОСОБА_4 10 лютого 2016 року отримано паспорт громадянина Російської Федерації (а.с.37) та зареєстровано за місцем мешкання у м.Переяславль-Залеський, Ярославської області (а.с.36-а).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження майном.

В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

На підставі ст. ст. 316, 317, 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів з спірного житлового приміщення. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 більше року не мешкають в будинку АДРЕСА_1, повертатися наміру не мають, факт їх реєстрації в будинку призводить до зайвих витрат позивача на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 325, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя