У х в а л а

іменем україни

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_4 у відеозаписі «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розміщено ІНФОРМАЦІЯ_2 на сайті незалежного інтернет-телебачення Творче об'єднання особистостей - «tol-nabat.info», в частині висловлювань щодо ОСОБА_3, а саме:

- 5-а хвилина виступу - звинувачення ОСОБА_3 в отриманні хабара у вигляді земельної ділянки площею 800 кв. м по АДРЕСА_1 від службових осіб Недогарківської сільської ради;

- 7-а хвилина виступу - звинувачення працівників лікарні ветеринарної медицини «…членів організованої сімейної групи ОСОБА_3.» в незаконному виписуванні та отриманні премій протягом останніх двох років;

- 8-а хвилина відеозапису - звинувачення ОСОБА_3 у незаконному використанні в особистих цілях, з метою наживи, службового приміщення на Новоіванівському ринку міста Кременчука;

- 10-а хвилина виступу - звинувачення ОСОБА_3 та членів його родини у злочинній організації та контролі всієї вирощувальної і переробної харчової промисловості, організації та контролі збуту харчової продукції в місті Кременчуці, Кременчуцькому та Глобинському районах; контролі експорту та імпорту молочної, рибної м'ясної, овочевої та ягідної продукції.

Також просив суд зобов'язати ОСОБА_4 та власника сайту незалежного інтернет телебачення Творча організація особистостей - «tol-nabat.info», ОСОБА_5, спростувати поширену в розміщеному ІНФОРМАЦІЯ_2 на сайті незалежного інтернет-телебачення Творче об'єднання особистостей - «tol-nabat.info» відеозаписі «ІНФОРМАЦІЯ_1», інформацію в частині висловлювань:

- 5-а хвилина виступу - звинувачення ОСОБА_3 в отриманні хабара у вигляді земельної ділянки площею 800 кв. м по АДРЕСА_1 від службових осіб Недогарківської сільської ради;

- 7-а хвилина виступу - звинувачення працівників лікарні ветеринарної медицини «…членів організованої сімейної групи ОСОБА_3.» в незаконному виписуванні та отриманні премій протягом останніх двох років;

- 8-а хвилина відеозапису - звинувачення ОСОБА_3 в незаконному використанні в особистих цілях, з метою наживи, службового приміщення на Новоіванівському ринку міста Кременчука;

- 10-а хвилина виступу - звинувачення ОСОБА_3 та членів його родини в злочинній організації та контролі всієї вирощувальної і переробної харчової промисловості, організації та контролі збуту харчової продукції в місті Кременчуці, Кременчуцькому та Глобинському районах; контролі експорту та імпорту молочної, рибної м'ясної, овочевої та ягідної продукції,

шляхом повідомлення про це на сайті незалежного інтернет-телебачення Творче об'єднання особистостей - «tol-nabat.info», а також стягнути з відповідача ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, публічно виступаючи перед громадянами м. Кременчука та засобами масової інформації, повідомив про нібито скоєні позивачем злочини.

Також позивач вказував, що відеозапис зазначеного виступу, зроблений засобами масової інформації, був викладений в мережу Інтернет на сайті незалежного інтернет-телебачення Творча організація особистостей «Набат» - «tol-nabat.info».

Посилаючись на те, що інформація з виступу ОСОБА_4 є недостовірною, її поширення ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію, ОСОБА_3 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2016 року з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 18 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзіОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_4 довів у законному порядку правдивість оскаржуваних позивачем висловлювань у виступі ІНФОРМАЦІЯ_2 біля приміщення Кременчуцького міського управління міліції.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 публічно виступав перед мешканцями м. Кременчука та засобами масової інформації біля приміщення Кременчуцького міського управління міліції по вул. 29 Вересня, 6 під час пікету в підтримку громадянки ОСОБА_6, що постраждала від дій міліціонерів в м. Радіївка Миколаївської області.

Відеозапис, зроблений під час виступу, був викладений на сайті незалежного інтернет-телебачення Творча організація особистостей «Набат» - «tol-nabat.info», що належить ОСОБА_5

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 посилався на те, що інформація з виступу ОСОБА_4 є недостовірною, а її поширення ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова), під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно із ч. 2 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У п. 19 Постанови судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до п. 12 Постанови належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої ст. 119 ЦПК України).

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Як установлено судами і не оспорюється сторонами, оскаржувана позивачем інформація викладена в мережу Інтернет на веб-сайті Творча організація особистостей «Набат» - «tol-nabat.info».

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» домен - частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється, а відповідно до абз. 9 п. 2 Порядку підключення до глобальних мереж передачі даних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2002 року № 522, доменне ім'я - буквено-цифровий вираз, що ідентифікує будь-який комп'ютер абонента у мережі Інтернет.

З наданої представником позивача інформації вбачається, що домен «tol-nabat.info» зареєстрований з 16 травня 2012 року на ім'я ОСОБА_5, який проживає по АДРЕСА_2, термін дії реєстра встановлений до 16 травня 2016 року (а. с. 41-42, т. 4).

Також вказана інформація підтверджується інформацією, отриманою від національного реєстратора доменних імен - Imena.ua (Internet Invest Ltd.dba Imena.ua) (а. с. 43, т. 4).

Заперечуючи проти задоволення позову, ОСОБА_5 не оспорював належність йому веб-сайта «tol-nabat.info», проте зазначав, що сайт є його інтелектуальною власністю - блогом, який не є юридичною особою і не зареєстрований у законному порядку як засіб масової інформації, а він, як фізична особа, орендує на платній основі сервер на VPSua, власником якого є ОСОБА_7., на підтвердження чого надав роздруківку розрахунку за користування зазначеним сервером (а. с. 12, т. 4).

Виходячи з вимог ст. 12 Закону України «Про інформаційні агентства», ст. 11 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», а також врахувавши, що веб-сайт відповідача «tol-nabat.info» не є зареєстрованим у встановленому законом порядку засобом масової інформації, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати зазначений інформаційний ресурс ЗМІ.

Разом з тим ОСОБА_5 як власник доменного імені, зареєстрованого у відповідному домені для позначення веб-сайта «tol-nabat.info», забезпечує доступ юридичних та фізичних осіб до інформації, що знаходиться на його сайті, а тому, розмістивши на ньому відеозапис публічного виступу ОСОБА_4, поширив зазначену інформацію в мережі Інтернет і тим самим довів її до відома необмеженій кількості осіб.

При цьому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що поширена інформація стосується конкретної особи, а саме: ОСОБА_3, оскільки в оскаржуваному відеозаписі чітко вказується прізвище, ім'я, по батькові, посада, місце роботи, ім'я членів його родини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивачем не доведено, що поширена відповідачем інформація є недостовірною та такою, що порушила його особисті немайнові права, зокрема, зганьбила його честь і гідність та ділову репутацію, оскільки висловлювання ОСОБА_4 у виступі 18 липня 2013 року були вжиті відповідачем у контексті його звернень до правоохоронних органів м. Кременчука, зокрема:

На 7-ій хвилині: «Були відкриті три досудових розслідування по членах організованої сімейної групи ветеринарів «ОСОБА_3»… Один з них такий ОСОБА_3 - син ОСОБА_3, виписує премії, протягом двох років, членам своєї родини: сестрі, матері, дружині».

На 8-ій хвилині: «Третій епізод: використання державного майна на Новоіванівському ринку. Це державне майно ОСОБА_3 використовував з метою особистої наживи».

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що вказані висловлювання були вжиті відповідачем не в аспекті звинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, а в якості перерахунку заяв відповідача до правоохоронних органів про вчинення злочинів позивачем і членами його сім'ї, а також відкритих кримінальних проваджень на членів родини позивача, по яких на момент виступу ОСОБА_8 відбувалося досудове слідство.

Так, згідно з довідкою слідчого управління УМВС України в Полтавській області від 15 липня 2013 року за зверненням ОСОБА_4 слідчим управлінням розпочато та розслідується 60 кримінальних проваджень за ознаками ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 368, ст. 356 КК України.

Згідно з повідомленнями слідчого управління УМВС України в Полтавській області від 27 серпня, 27 вересня, 02 жовтня 2013 року в Кременчуцькому РВ УМВС розпочато досудове розслідування у 63 кримінальних провадженнях, за ознаками ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 369, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 128, ст. 356, ч. 1 ст. 239 КК України.

Згідно з повідомленням прокуратури Полтавської області від 17 квітня 2014 року № 21/2-1800-14 розслідується кримінальне провадження за ознаками ч. 4 ст. 368 КК України за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_3, де останній є підозрюваним.

Згідно з вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 червня 2015 року ОСОБА_9. визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 369-2 КК України(зловживання впливом) до покарання у вигляді штрафу.

З огляду на вказане колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав вважати, що інформація, поширена відповідачами, є такою, що не відповідає дійсності.

Крім того, відповідач на 10-ій хвилині виступу оголошує інформацію наступного змісту: «Членами організованої сімейної групи ОСОБА_3, це кілька сімей, які пов'язані родинними стосунками і очолюють Управління ветеринарної медицини в м. Кременчуці… Шість членів родини ОСОБА_3 працюють на державному контролюючому підприємстві м. Кременчука, підпорядковані один одному. Протягом 20 років фактично контролюють вирощувальну і переробну харчову промисловість в місті Кременчуці, Кременчуцькому та Глобинському районах. Крім того контролюють імпорт, експорт молочної, рибної м'ясної, овочевої та ягідної продукції».

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV (із змінами) є частиною національного законодавства, передбачає, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Виходячи з результату аналізу наведених вище положень закону, а також враховуючи прецеденті рішення Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 20 травня 1999 року у справі «Бладет Тромсо і Стенсаас проти Норвегії» та рішення від 23 квітня 1992 року у справі «Кастеллс проти Іспанії», суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що висловлювання відповідача на 10 хвилині виступу не містять фактичних даних, є вираженням суб'єктивної думки і поглядів ОСОБА_4 про те, що члени сім'ї позивача працевлаштовані у державних установах ветеринарної медицини м. Кременчука, а тому вказана інформація є оціночним судженням, яке не підлягає спростуванню та доведенню його правдивості; при цьому судом вмотивовано зазначено, що на момент оголошення ОСОБА_10 оскаржуваної інформації ОСОБА_3 обіймав посаду начальника Управління ветеринарної медицини м. Кременчука, а тому межі допустимої критики щодо нього, як до публічної особи, є значно ширшими, ніж окремої пересічної особи.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М.Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана