АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4878/16 Справа № 175/535/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Кочкової Н.О.

при секретарі - Григорєвій В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року з метою забезпечення позову накладено заборону на проведення будь-яких дій, повязаних з відчуженням домоволодіння № 173 по вул.Кірова у м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.36).

Не погодившись із ухвалою судді, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.36-42).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а ухвалу судді першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення заборони на проведення будь-яких дій, повязаних з відчуженням нерухомого майна, суддя виходив із того, що невжиття заходів по забезпеченню позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а обраний спосіб забезпечення позову жодним чином не порушує права відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені вимоги до відповідача про поділ спільного сумісного майна подружжя.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, вимогами п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України передбачається, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Постановляючи ухвалу, суддя, згідно роз'ясненню п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також у відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам і дійшов обґрунтованого висновку про забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами. Судом першої інстанції вжиті заходи до забезпечення позову згідно з видами, передбаченими ст. 152 ЦПК України. Суд врахував співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи те, що між сторонами існує спір, претензії позивача можуть бути обґрунтовані підставою вільного доступу та розпорядження спірним нерухомим майном, що у випадку задоволення позову утворює наявність ризику відчуження даного майна, що може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі, суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не зазначив причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та обґрунтування необхідності вжиття забезпечення позову, спростовуються заявою про забезпечення позову, яка відповідає вимогам ст.151 ЦПК України.

Ухвала судді відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_4

ОСОБА_5