АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 04 квітня 2016 року

про відмову у прийнятті самостійного позову третьої особи ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», Страхової компанії «АХА Страхування» про визнання недійсним (нікчемним) договору про фінансовий лізинг транспортного засобу та стягнення коштів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», третя особа: ОСОБА_2 про зобов'язання виконати зобов'язання за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, розірвання договору фінансового лізингу транспортного засобу та стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 04.04.2016 року відмовлено у прийнятті самостійного позову третьої особи ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Лізинг Україна», СК «АХА Страхування» про визнання недійсним (нікчемним) договору про фінансовий лізинг транспортного засобу та стягнення коштів у даній цивільній справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, направила апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній.

ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представники відповідачів просили апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов'язки позивача.

Стаття 125 ЦПК України закріплює, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 123, 124 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 123 ЦПК України визначено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відмовляючи у прийнятті самостійного позову третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про фінансовий лізинг транспортного засобу та стягнення коштів, суд виходив з того, що ці вимоги та вимоги за первісним позовом ОСОБА_3 не є однорідними, як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, а відтак, їх спільний розгляд є недоцільним.

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Порше Лізинг Україна», Страхової компанії «АХА Страхування» про розірвання договору про фінансовий лізинг транспортного засобу, укладеного між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_3, стягнення з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на його користь коштів у розмірі 115 992.66 дол. США,що по курсу НБУ станом на 01.04.2015 року становить 2 720 027 грн. 88 коп. та зобов'язання СК «АХА Страхування» виконати зобов'язання за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

В свою чергу ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах третьої особи ОСОБА_2, направила до суду позовну заяву до ТОВ «Порше Лізинг Україна» та СК «АХА Страхування» про визнання договору про фінансовий лізинг, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Порше Лізинг Україна» недійсним та стягнення коштів на користь ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Статтею 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ст.ст. 123-126 ЦПК України.

Враховуючи ту обставину, що задоволення позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним може виключити задоволення первісного позову про розірвання договору фінансового лізингу, дані позовні заяви відповідно до положень ч. 2 ст. 123 ЦПК України можливо і доцільно розглядати в одному провадженні.

За викладених обставин,колегія суддів вважає ,що судом першої інстанції порушено порядок розгляду питання, висновки суду є передчасними й тому ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303,307,312-313,317 ЦПК України , - колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :

Справа № 755/7000/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 7398/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.