Справа № 183/3026/16
Провадження № 2/183/1889/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз", третя особа: Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська про визнання незаконною і скасування заборгованості та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 20 травня 2016 року звернувся до суду з вказаним вище позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що він є споживачем послуг з газопостачання, які надаються відповідачем. Він щомісяця сплачує за спожиті послуги з газопостачання, сім'я має оформлену належним чином субсидію і пільги, як багатодітна сім'я, але відповідачем йому незаконно нараховано заборгованість за минулий період в розмірі 4 157 грн. 86 коп. У зв'язку із вчиненням відповідачем протиправних дій з нарахування незаконної заборгованості за спожитий газ йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 10 000 грн. Просив визнати незаконною і скасувати заборгованість, нараховану відповідачем станом на 17 травня 2016 року в сумі 4 157 грн. 86 коп., стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях на позов. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавала, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Підлісна, буд. № 87 (а.с. 18-19, 46-57).

Звертаючись до суду з позовом, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідачем йому повідомлено про існування заборгованості за спожитий природний газ станом на 17 травня 2016 року в розмірі 4 157 грн. 86 коп., але він, на його думку, такої заборгованості не має, а тому просить визнати її незаконною і скасувати.

Проте предметом позову може бути частина позову, що становить самостійну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача про захист порушеного, невизнаного чи оспореного права або інтересу, яка повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію, в свою чергу позивачем пред'явлено до відповідача вимогу про визнання незаконною і скасування заборгованості за послуги з газопостачання перед ПАТ "Дніпропетровськгаз", яка не є такою в розумінні змісту самостійної матеріально-правової вимоги, більш того, зазначений спосіб захисту не передбачений ст. 16 ЦК України. При цьому, суд вважає, що питання наявності чи відсутності заборгованості підлягає з'ясуванню судом саме при розгляді вимог про стягнення боргу, разом з тим, як встановлено під час судового розгляду справи, вимоги про стягнення з позивача заборгованості за послуги надані відповідачем до позивача не пред'являлися.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що ця позовна вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вимог ст. 23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Враховуючи те, що ані законом, ані договором не передбачено стягнення моральної шкоди в правовідносинах, що виникли між сторонами, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, тому і підстав для їх задоволення немає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору за позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди відшкодуванню не підлягають, а судові витрати у вигляді судового збору за позовні вимоги щодо визнання незаконною і скасування заборгованості підлягають компенсації за рахунок держави, оскільки позивач звернувся до суду зі вказаними позовними вимогами як споживач послуг.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Понесені судові витрати позивачеві не відшкодовувати, інші судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна