Справа № 445/532/16 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/783/3976/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Фейір К.О.

з участю позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_4»яка О.Г., представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ХКВС» на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 10 березня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову,-

встановила:

В березні 2016 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_6 «ОСОБА_1 ХКВС», ПАТ «Страхова компанія» Альфа-страхування», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Максим»яка М.І., про відшкодування завданої шкоди внаслідок скоєння злочину у загальному розмірі 3246921,00 грн.

Ухвалою судді від 10.03.2016 року відкрито провадження по вказаній справі.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачі звернулися в суд із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки: "LAND ROVER RANGE ROVER" р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_6 «ОСОБА_1 ХКВС» та заборони ОСОБА_6 «ОСОБА_1 ХКВС» вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на відчуження або обтяження вказаного транспортного засобу.

В огбгрунтування поданої заяви позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покликалися на те, що станом на момент ДТП (липень 2015 року) ОСОБА_6 «ОСОБА_1 ХКВС» володіло на праві власності чотирма транспортними засобами, однак на момент подання даної заяви згідно довідки ДАІ за ОСОБА_6 "ОСОБА_1 ХКВС" зареєстровано лише один транспортний засіб - легковий автомобіль НОМЕР_2.

У зв'язку із цим позивачі вважають, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскаржуваною ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 10 березня 2016 року заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на транспортний засіб марки: «LAND ROVER RANGE ROVER» р.н. НОМЕР_1, легковий універсал-В, чорного кольору, 2014 р.в., кузов № НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6 «ОСОБА_1 ХКВС» (, Львівська область, Пустомитіський район, с. Кротошин, вул. Кн. Ольги, 50-а).

Заборонено ОСОБА_6 «ОСОБА_1 ХКВС» (, Львівська область, Пустомитіський район, с. Кротошин, вул. Кн. Ольги, 50-а) вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на відчуження або обтяження транспортного засобу: «LAND ROVER, RANGE ROVER» р.н. НОМЕР_1, легковий універсал-В, чорного кольору, 2014 р.в., кузов №SALGA2HF9EA179438.

Копію ухвали направлено для виконання у ВДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області (81100, Львівська область, м. Пустомити, вул. І.Кандиби, 3).

Ухвалу суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_6 «ОСОБА_1 ХКВС» вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та постановлена з порушенням норм процесуального права.

На думку апелянта, суд безпідставно взяв до уваги лише доводи позивачів, не перевіривши при цьому їх обґрунтованості та до моменту вирішення справи зробив висновок про підставність позовних вимог.

Покликається на те, що в матеріалах справи відсутній вирок у розпочатому кримінальному провадженні, тому не встановлено усі обставини дорожньо-транспортної пригоди та наявність вини особи, що зазначає сам суд в оскаржуваній ухвалі.

Вважає, що суд жодним чином не обґрунтував співмірність виду забезпечення позову із заявленими вимогами, крім цього, в матеріалах справи відсутні докази підтвердження вартості об»єкта забезпечення позову.

Також, суд першої інстанції порушив вимоги закону в частині оформлення виконавчого документа та направлення ухвали до відділу ДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській обл.

Просить скасувати ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 10 березня 2016 рокута постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_6 «ОСОБА_1 ХКВС» ОСОБА_5 на підтримку доводів скарги, а також пояснення позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника Хом»яка О.Г. на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перелік видів забезпечення позову передбачених ст. 152 ЦПК України не є вичерпний тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

З виділених матеріалів встановлено, що в провадженні Золочівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_6 «ОСОБА_1 ХКВС», ПАТ «Страхова компанія» Альфа-страхування», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Максим»яка М.І., про відшкодування завданої шкоди внаслідок скоєння злочину у загальному розмірі 3 246 921,00 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент ДТП (липень 2015 року) ОСОБА_6 «ОСОБА_1 ХКВС» володіло на праві власності чотирма транспортними засобами, однак на момент подання даної заяви згідно довідки ДАІ за ОСОБА_6 "ОСОБА_1 ХКВС" зареєстровано лише один транспортний засіб - легковий автомобіль НОМЕР_4, тому відчуження зазначеного майна може утруднити виконання рішення суду.

Таким чином, з'ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, судова колегія приходить висновку про те, що заява про забезпечення позову є підставною та підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відтак, колегія суддів приходить висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам ст.ст. 151 153 ЦПК України та розясненням, викладеним у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Згідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ХКВС» відхилити.

Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_7