АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5975/16 Справа № 2-726/07 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Будвироби»

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2007 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на жилий будинок,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2007 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Синельниківський район с.Старовишневецьке вул.Горького, 50. Вона сплатила відповідачу обумовлену суму грошей за будинок, а відповідач передав їй в користування та володіння вказаний будинок, але відповідач ухиляється від нотаріального оформлення договору з невідомих причин. Вважає, що договір купівлі-продажу будинку між нею та відповідачем відбувся, сторони виконали свої зобовязання, тому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку та визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: Синельниківський район с.Старовишневецьке, вул.Горького, 50.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2007 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська обл., с.Старовишневецьке, вул.Горького, 50, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами розташований за адресою: Дніпропетровська обл., с.Старовишневецьке, вул.Горького, 50.

Не погодившись з таким рішенням, ТОВ «Підприємство Будвироби» звернулось з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач підтримала свої вимоги, а представник відповідача проти позову не заперечував.

Однак колегія судів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 21 жовтня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2918, належав будинок, розташований за адресою: Синельниківський район, с.Старовишневецьке, вул.Горького, 50, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10).

Згідно акту прийома-передачі від 12 січня 2006 року, ОСОБА_3 (продавець) передав, а ОСОБА_2 (покупець) прийняла в постійне користування жилий дім, розташований за адресою: Синельниківський район с.Старовишневецьке, вул.Горького, 50 (а.с.7).

Відповідно до розписки від 12.01.2006 р., ОСОБА_3 отримав грошові кошти за будинок від ОСОБА_2 в сумі 12000 грн.(а.с.8).

Згідно зі статтею 657 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно до ч.2 статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За змістом статті 210, частини третьої статті 640 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, встановлених законом, правочин підлягає державній реєстрації. Договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, державну реєстрацію спірного договору купівлі-продажу здійснено не було. Крім того, в матеріалах справи відсутні і відомості про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення спірного договору.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, необхідно враховувати, що норма ч.2 статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів згідно зі статтею 210, частиною третьою статті 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними й не створюють прав та обов'язків для сторін. Договір купівлі-продажу житлового будинку (або його частини) підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому не може бути визнаний дійсним на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно застосував матеріальний закон, який не поширюється на вказані правовідносини та ухвалив помилкове рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на жилий будинок.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Будвироби» задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2007 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на жилий будинок відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_4