Дата документу 15.06.2016
Справа № 320/3832/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Ніколової І.С.,

при секретарі Колесніковій Л.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання заповіту недійсним.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на дії Мелітопольської міської державної нотаріальної контори щодо оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 21.12.2015 р. ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_3 У заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що ним до суду подана позовна заява про визнання заповіту недійсним на підставі відсутності волевиявлення заповідача, тому він вважає за необхідним вжити заходи забезпечення позову, оскільки у випадку задоволення позову ОСОБА_3 не буде спадкоємцем за заповітом, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неповідомленням відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи заяви, матеріали цивільної справи приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що видача свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 може у подальшому привести до неможливості виконання рішення суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти заборону на дії Мелітопольської міської державної нотаріальної контори щодо оформлення та видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину після померлої 21.12.2015 р. ОСОБА_2

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти заборону на дії приватного нотаріуса Мелітопольської міської державної нотаріальної, щодо оформлення та видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину після померлої 21.12.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкала за адресою: м. Мелітополь, вул. Ломоносова, б. 352 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу протягом п'яти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ніколова І.С.