Справа № 152/516/16-ц
У Х В А Л А

19 квітня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

Суддя Славінська Н.Л.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «СУРІ» (правонаступника ПрАТ «Шаргородський маслозавод») про стягнення заборгованої заробітної плати та завданої моральної шкоди,

встановив:

28.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що з 20.05.2005 року працювала у ВАТ «Шаргородський маслозавод» та виконувала роботу по збиранню молока у індивідуальних здавальників і доставці його на приймальний пункт в с. Сапіжанка. Роботу вона виконувала відповідно до умов договору між нею та підприємством, за що отримувала заробітну плату.

З 2012 року Шаргородський маслозавод перестав працювати, проте з роботи її не звільнено і відповідач допустив борг по виплаті заробітної плати, яка станом на день звернення до суду складає 7700 грн.

У 2015 році підприємство почало працювати знову, але заробітну плату їй не виплатило.

24.12.2015 року, 14.01.2016 року та 17.02.2016 року вона направляла на адресу відповідача письмові заяви про виплату їй боргу та про надання письмової довідки про борг, які повернулися із відміткою про відсутність відповідача та про відмову від отримання кореспонденції.

Вважає, що наявний спір, який підлягає вирішенню в судовому порядку, зокрема, в судовому порядку під час підготовки справи до розгляду від відповідача слід витребувати довідку про борг.

Крім того, вважає, що її позовні вимоги про стягнення заборгованої заробітної плати стверджуються цивільно-правовим договором від 20.05.2005 року про зобовязання позивача виконувати роботу для відповідача за плату, листами до відповідача про погашення боргу та надання довідки про борг по зарплаті.

Вважає, що їй заподіяна моральна шкода у звязку із невиплатою зарплати, яку вона оцінює в 2000 грн.

Просила стягнути на її користь з відповідача ТОВ «СУРІ» заробітну плату в сумі 7700 грн., що не виплачена при зупинці виробництва на ПрАТ «Шаргородський маслозавод» в 2012 році, а також завдану їй моральну шкоду в сумі 2000 гривень.

Вказана позовна заява ОСОБА_1 ухвалою судді від 29.03.2016 року залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України, зокрема, відповідно до ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування відповідача; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У вказаній позовній заяві не всі зазначені вимоги ст.119 ЦПК України були дотримані.

Так, позивачка зверталася з позовом до ТОВ «СУРІ», зазначаючи, що вказане товариство є правонаступником ПрАТ «Шаргородський маслозавод», а сама вона працювала з 2005 року у ВАТ «Шаргородський маслозавод».

Проте, в порушення вимог п.1 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачка не зазначила доказів на підтвердження найменування відповідача та його правонаступництва після ПрАТ та ВАТ «Шаргородський маслозавод».

Крім того, позивачка викладає ряд обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги, але не зазначила доказів, що підтверджують кожну обставину.

Так, позивачка в позовній заяві зазначила обставину про те, що з 20.05.2005 року працювала у ВАТ «Шаргородський маслозавод» працівником по збиранню молока у індивідуальних здавальників та доставці молока в с. Сапіжанка на приймальний пункт, проте, не зазначила доказів на обґрунтування обставини про перебування з відповідачем у трудових відносинах.

Натомість позивачка зсилається на цивільно-правовий договір без номера від 20.05.2005 року, що укладений між ВАТ «Шаргородський маслозавод» та позивачкою, предметом якого є зобовязання по виконанню робіт (наданню послуг) по збиранню та транспортуванню молока і спір з приводу заборгованості по оплаті по вказаному договору не регулюється трудовим законодавством, а цивільним законодавством, зокрема, розділом ІІІ ЦК України «Окремі види зобовязань».

Спір з приводу заборгованості по оплаті по цивільно-правовому договорі є майновим спором, і, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», оплачується судовим збором, проте позивачкою, в порушення вимог ч.5 ст.119 ЦПК України, не було сплачено судовий збір.

Ухвалою судді Шаргородського районного суду від 29.03.2016 року позивачці встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, що не може перевищувати чотирьох днів з дня отримання нею ухвали і розяснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

Зі зворотного повідомлення про вручення позивачці ухвали Шаргородського районного суду від 29.03.2016 року, що повернуто до суду 08.04.2016 року, вбачається, що означена ухвала судді отримана позивачкою 05.04.2016 року, проте, недоліки позову не виправлено до теперішнього часу.

Оскільки цивільним процесуальним законодавством України не передбачено надання повторного строку на виправлення недоліків позовної заяви, то позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «СУРІ» (правонаступника ПрАТ «Шаргородський маслозавод») про стягнення заборгованої заробітної плати та завданої моральної шкоди вважається неподаною і повертається позивачці.

Дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню позивачки з позовом до суду після усунення зазначених обставин.

Керуючись ст.ст.121, 210 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «СУРІ» про стягнення заборгованої заробітної плати та завданої моральної шкоди повернути позивачці.

Розяснити, що позивачка вправі повторно звернутися до суду з позовом у загальному порядку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: