УХВАЛА

іменем України

18 жовтня 2016 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Подосокорської А.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2016 року по цивільній справі за позовом Товаритсва з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СL507-703/248/2007 від 22.11.2007 року у розмірі 1608257,09 грн. (один мільйон шістсот вісім тисяч двісті пятдесят сім гривень девять копійок), судовий збір у розмірі 3654 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні).

03.03.2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, мотивуючи тим, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заочне рішення ухвалене без повного зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи по суті, а саме неналежність та недопустимість доказів, наданих позивачем.

Вислухавши представника відповідача ОСОБА_1, яка підтримала заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, відповідач ОСОБА_2 своєчасно та належним чином повідомлявся про судові засідання по даній цивільній справі про що свідчать поштові повідомлення (а.с.36,41).

На підтвердження поважності причини неявки у судові засідання по даній цивільній справі представником відповідача наданий договір підряду від 09.12.2015 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, акт виконаних робіт від 24.02.2016 року, згідно з якими відповідач по справі здійснював ремонтні роботи в житловому будинку № 36 по вулиці Матросова в м. Павлоград Дніпропетровської області, мешкав за вказаною адресою в період виконання цих робіт.

Суд ставиться критично до наданих доказів на підтвердження поважності причини неявки в судові засідання, оскільки доказів про те, що ОСОБА_2 в період з 09.12.2015 року по 24.02.2016 року проживав за місцем роботи, тобто за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.. Матросова, 36, суду не надано, а укладеним договором підряду від 09.12.2015 року надане право проживання у зазначеному будинку, а не обовязок.

Крім того, згідно акту виконаних робіт ОСОБА_2 виконав та передав замовнику будівельні роботи 24.02.2016 року, а згідно поштового повідомлення, що міститься у матеріалах справи, відповідач отримав копію заочного рішення суду 19.02.2016 року (а.с.46), що також ставить під сумнів проживання ОСОБА_2 у м. Павлоград Дніпропетровської області в період з 09.12.2015 року по 24.02.2016 року.

Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Що стосується доводів відповідача по суті позовних вимог, суд їх відхиляє у звязку з тим, що вказані ОСОБА_2 обставини досліджувалися судом в процесі розгляду справи по суті, їм була дана належна оцінка під час ухвалення рішення.

Суд вважає, що про день та час розгляду справи відповідач повідомлений належно, доказів на підтвердження неявки в судові засідання з поважних причин суду не надав, також не надав безперечних доказів на підтвердження своїх заперечень, а тому залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Беручи до уваги вищевказане, керуючись ч.4 ст. 231 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2016 року по цивільній справі за позовом Товаритсва з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий