Провадження № 2/643/1182/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року Московський районний суд м.Харкова в складі : головуючого судді - Єлізарова І.Є , при секретарі- Охріменко А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Аптека низьких цін Харків» ,3-тя особа Державна служба з лікарських засобів у Харківській області про захист прав споживачів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ Аптека низьких цін Харків про захист прав споживачів .

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 25.09.2015 року придбала в аптеці № 27 відповідача за адресою м. Харків, вул. Китаєнка, 10 лікарські засоби : Атовакор, Бисопролол, Гидазепам, Кардарон та Предуктал на загальну суму 233,62 грн. При цьому позивачці було відмовлено працівниками аптеки відповідача в ознайомленні з сертифікатами якості на такі лікарські засоби , записи в книзі скарг і пропозицій позивачка не робила, оскільки не побачила в аптеці куточка споживача та пішла з аптеки. У подальшому позивачка з'ясувала, що вказана аптека відповідача здійснює діяльність без ліцензії, висновок про що позивачка зробила після ознайомлення з інформацією на сайті Держлікслужби України. Позивачка вважає, що оскільки вказана аптека відповідача почала реалізацію лікарських засобів без внесення відповідних змін до ліцензійного реєстру та без її перевірки, то лікарські засоби в цій аптеці відповідача не можуть продаватися з додержанням відповідних ліцензійних вимог, а тому в аптеці їй продали лікарські засоби неналежної якості з істотними недоліками недодержання ліцензійних вимог провадження роздрібного продажу лікарських засобів Через це Позивачка 30.09.2015 р. звернулася до працівників аптеки відповідача з проханням забрати куплені не ліки та повернути позивачці грошові кошти, але їй було відмовлено. Позивачка вважає , що відповідачем порушено її права , яка споживача та просить суд розірвати договір купівлі-проджау лікарських засобів , укладений 25.092015 року між Брус енською А.І. та ТОВ «Аптека Низьких цін Харків» в приміщенні аптеки № 27 , розташованої в м. Харкові по вул. Китаєнко,10 на суму 233,62 гривен , стягнути з ТОВ «Аптека Низьких цін Харків» на її користь 233,62 гривен у якості повернення сплаченої за товар грошової суми та стягнути з відповідача понесені судові витрати .

В судове засідання позивач, представник позивача не зявились ,надали суду заяву про слухання справи у їх відсутність.

В судових засіданнях відповідач з позовними вимогами не погодився, заперечував проти позову та пояснив, що при відкритті аптеки № 27 відповідачем було дотримано всі вимоги чинного законодавства України, без ліцензійна діяльність відсутня, Відповідачем здійснюється реалізація якісних лікарських засобів та дотримується умов зберігання ліків, має належну матеріально-технічну базу, а також персонал з належною кваліфікацією.

Відповідач , представник відповідача в судове засідання 27.05.2016 року не зявились ,надали суду заяву про слухання справи у їх відсутність.

Представник 3-ї особи - Державної служби з лікарських засобів у Харківській області в судовому засіданні пояснила, що позивачем не надано доказів порушення її прав та порушень чинного законодавства відповідачем.

Суд, вислухав сторони, представник 3-ї особи, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Ст. 19 Закон України «Про лікарські засоби» передбачає, що оптова, роздрібна торгівля лікарських засобів на території України здійснюється підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами-підприємцями на підставі ліцензії, яка видається в порядку, встановленому законодавством.

Аптека № 27 (м. Харків, вул. Китаєнка, 10) є структурним підрозділом ТОВ «Аптека низьких цін Харків».

Відповідач здійснює свою господарську діяльність з роздрібної торгівлі лікарських засобів на підставі ліцензії (дублікату ліцензії від 10.08.2010 р. № АВ553180) серії АЕ № 295155, яка діє з 11.11.2014 року , виданої Державною службою України з лікарських засобів, копія якої є в матеріалах справи.

28.06.2015 року набрав чинності ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», з цього ж дня втратив чинність ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

У ст. 14 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (який втратив чинність) було передбачено, зокрема, наступне:

засвідчена органом ліцензування копія ліцензії видається ліцензіату - юридичній особі на кожну філію, інший відокремлений підрозділ, де відповідний ліцензіат буде провадити зазначений у ліцензії вид господарської діяльності, та підтверджує право ліцензіата на таку діяльність, а ліцензіату - фізичній особі-підприємцю на кожне місце провадження господарської діяльності. Копія ліцензії видається у порядку, визначеному цією статтею та ст. 10 і 11 цього закону (ч. 8);

у разі створення ліцензіатом - юридичною особою нової філії, іншого відокремленого підрозділу, де буде ним провадитися зазначений у ліцензії вид господарської діяльності, а для фізичної особи-підприємця - нового місця провадження господарської діяльності, такий ліцензіат повинен подати до органу ліцензування заяву встановленого зразка про видачу копії ліцензії, а також документи відповідно до ст. 10 цього закону (ч. 10).

ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» не передбачав і не передбачає обовязок субєкта господарювання, який має ліцензію на роздрібну торгівлю лікарських засобів , отримувати від органу ліцензування і право органу ліцензування видавати ліцензіату засвідчену копію ліцензії та копію відповідного додатка до ліцензії (за наявності) для кожного місця провадження господарської діяльності відокремленого структурного підрозділу. З цього випливає висновок про достатність основної ліцензії для всіх підрозділів та філій відповідного ліцензіата (тобто для всіх його аптечних закладів).

Ст. 1 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» містить визначення термінів, які вживаються у такому законі, зокрема:

ліцензійні умови нормативно-правовий акт КМУ, положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог, обовязкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії (п. 4 ч. 1);

орган ліцензування орган виконавчої влади, визначений КМУ, або уповноважений законом державний колегіальний орган (п. 7 ч. 1).

Ч. 8 ст. 21 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» зобовязує КМУ:

привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим законом;

забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» у разі відсутності ліцензійних умов провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за провадження такої господарської діяльності без ліцензії не застосовується.

Перелік органів ліцензування затверджено постановою КМУ від 05.08.2015 р. № 609, яка набрала чинності з 26.08.2015 р. Так, у Переліку в редакції від 05.08.2015 р. (діє з 26.08.2015 р.) органом ліцензування такого виду господарської діяльності як роздрібна торгівля лікарських засобів вказано Державну службу з лікарських засобів і контролю за наркотиками. У Переліку в редакції від 07.10.2015 р. (діє з 21.10.2015 р.) органом ліцензування такого виду господарської діяльності як роздрібна торгівля лікарських засобів вказано Державну службу з лікарських засобів.

Постановою КМУ від 10.09.2014 р. № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади (набрала чинності 16.09.2014 р.) утворено Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, реорганізувавши шляхом злиття Державну службу з лікарських засобів та Державну службу з контролю за наркотиками і поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються.

Розпорядженням КМУ від 17.06.2015 р. № 620-р Про утворення комісії з реорганізації Державної служби з лікарських засобів утворено комісію з реорганізації Державної служби з лікарських засобів.

Фактично такої служби (Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками) не було створено. У період з 26.08.2015 року по 21.10.2015 року жодної ліцензії не могло бути видано, адже юридично органу ліцензування не існувало. За результатами передліцензійної перевірки аптеку № 27 Відповідача було включено до Реєстру місць провадження діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарських засобів .

Станом на сьогоднішній день КМУ так і не видав нормативно-правовий акт, який встановлює ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарських засобів.

На сьогодні є лише проект постанови КМУ від 20.01.2016 р. Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів).

12.02.2016 року на офіційному веб-сайті Міністерства охорони здоров'я України розміщено для громадського обговорення проект постанови КМУ Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), яка розроблена на виконання ч. 2 ст. 9 ЗУ Про ліцензування видів господарської діяльності.

Таким чином, станом на сьогоднішній день відсутні ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів оптової, роздрібної торгівлі лікарських засобів у розумінні ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності». При цьому ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» не передбачає, що ліцензійні умови можуть бути нормативно-правовим актом не КМУ, а якогось іншого органу, у т.ч. Міністерства охорони здоровя України.

У звязку з цим посилання позивачки та її представника на Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами (затв. наказом Міністерства охорони здоровя України від 31.10.2011 р. № 723) є безпідставними. Крім того, у тексті цього документа чітко вказано, що він розроблений відповідно до ЗУ Про ліцензування певних видів господарської діяльності (який втратив чинність), тому цей документ не відповідає та навіть суперечить положенням чинного ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Посилання позивачки та її представника на Порядок перевірки перед видачею ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами (затв. наказом Міністерства охорони здоровя України від 11.07.2012 р. № 513) також є безпідставним, оскільки цей документ у п. 1.1 чітко вказує, що він є обовязковим для виконання субєктами господарювання, які мають намір отримати ліцензію на здійснення господарської діяльності з виробництва лікарських засобів , оптової, роздрібної торгівлі лікарських засобів або її копію (тобто перевірка проводиться до отримання ліцензії). У даному разі відповідач станом на вересень 2015 року вже мав чинну ліцензію. Крім того, у п. 1.5 цього документа в якості підстави для проведення перевірки наявності матеріально-технічної бази, кваліфікації персоналу, а також умов щодо контролю за якістю лікарських засобів, що вироблятимуться, необхідних для провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів , оптової та роздрібної торгівлі лікарських засобів, є заява субєкта господарювання на видачу ліцензії на здійснення господарської діяльності або заява про видачу копії ліцензії.

Законом не передбачена процедура проведення перевірок перед відкриттям нового місця здійснення господарської діяльності з торгівлі лікарських засобів.

Ч. 4 ст. 8 ЦПК України передбачає, що у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Відповідач листом № 77 від 09.09.2015 року повідомив Державну службу з лікарських засобів і контролю за наркотиками про розширення своєї аптечної мережі та просив провести перевірку наявності матеріально-технічної бази та кваліфікації персоналу аптеки № 27 і внести дані про аптеку № 27 до єдиного ліцензійного реєстру. На цей лист Відповідачу надала відповідь Державна служба України з лікарських засобів № 13623-1.2/4.0/17-15 від 29.09.2015 р. (копія є у матеріалах справи), зміст якої зводиться до того, що Державна служба України з лікарських засобів не є органом ліцензування з роздрібної торгівлі ЛЗ, не наділена повноваженнями щодо формування та ведення Ліцензійного реєстру з виробництва ЛЗ, оптової, роздрібної торгівлі ЛЗ, імпорту ЛЗ.

Відповідач також надав Державній службі України з лікарських засобів повідомлення № 81 від 15.09.2015 року про відкриття нового місця провадження діяльності структурного підрозділу аптеки, в якому Відповідач повідомив про відкриття аптеки № 27 і просив внести відповідну інформацію в Ліцензійний реєстр з виробництва ЛЗ (в умовах аптеки), оптової та роздрібної торгівлі ЛЗ (реєстр місць провадження діяльності з роздрібної торгівлі ЛЗ). У відповідь на це повідомлення Державна служба України з лікарських засобів надала Відповідачу лист № 13646-1.2/4.0/17-15 від 29.09.2015 року , зміст якого повторював лист Державної служби України з лікарських засобів № 13623-1.2/4.0/17-15 від 29.09.2015 р.

Державна служба України з лікарських засобів листом № 15747-1.2/4.0/17-15 від 10.11.2015 року повідомила відповідача про внесення змін до ліцензійного реєстру щодо аптеки № 27.

Заперечення Державної служби України з лікарських засобів щодо початку діяльності нового місця провадження господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарських засобів, а саме аптеки № 27, на адресу відповідача не надсилалися і відповідачу не надходили.

Отже, все вказане вище свідчить про те, що при відкритті аптеки № 27 відповідачем було дотримано всі вимоги чинного законодавства України та без ліцензійна діяльність відсутня.

Позивачка та її представник стверджують, що позивачка купила в аптеці № 27 відповідача лікарські засоби неналежної якості з істотними недоліками, однак жодних доказів чого (неналежної якості) позивачка не надала.

В матеріалах справи відсутній оригінал та належним чином засвідчена копія фіскального чеку від 25.09.2015 року, який би свідчив про купівлю позивачкою в аптеці № 27 відповідача лікарські засоби. Крім того, оригінал такого фіскального чеку не надавався на ознайомлення суду під час розгляду справи.

Ч. 1 ст. 159 ЦПК України передбачає, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Крім того, звичайна копія фіскального чеку, яка міститься у матеріалах справи, взагалі не є доказом того, що саме позивачка, а не якась інша особа, купувала лікарські засоби в аптеці № 27, так як відомості про покупця у такому документі не зазначаються.

Позивачка не надала суду жоден доказ того, що до звернення до суду позивачка дійсно зверталася до відповідача (працівників аптеки № 27) з приводу придбання лікарських засобів нібито неналежної якості.

Ст. 20 ЗУ «Про лікарські засоби» вказує, що реалізація лікарських засобів здійснюється лише за наявності сертифіката якості, що видається виробником (імпортером).

На всі лікарські засоби , що реалізуються відповідачем, є сертифікати якості. В матеріалах справи містяться копії сертифікатів якості на лікарські засоби, які позивачка нібито купила у відповідача.

Позивачка не надала суду жоден доказ того, що працівники аптеки відповідача відмовили позивачці в ознайомленні з сертифікатами якості. Крім того, не надано жодного доказу того, що позивачка взагалі зверталася до працівників аптеки відповідача з проханням надати для ознайомлення такі сертифікати.

Позивачка не надала суду жоден доказ того, що відповідач продав позивачці лікарські засоби неналежної якості, доводи позивачки ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджуються належними та допустимими доказами .

Визначення неякісних лікарських засобів міститься у законодавстві. Так, наприклад, у п. 1.3 наказу Міністерства охорони здоровя України від 31.10.2011 р. № 723 вказано наступне:

Неякісні лікарські засоби лікарські засоби, якість яких не відповідає вимогам нормативних документів. До неякісних ЛЗ також належать ЛЗ із строком придатності, що минув; які зазнали механічного, хімічного, фізичного, біологічного або іншого впливу, що унеможливлює їх подальше використання. Під час розгляду справи Позивачка не довела, що ЛЗ, які були продані 25.09.2015 р. в аптеці № 27 Відповідача, не відповідають вимогам нормативних документів, що ЛЗ були продані із строком придатності, що минув, що такі ЛЗ до продажу (видачі покупцю) зазнали механічного, хімічного, фізичного, біологічного або іншого впливу, що унеможливлює їх подальше використання.

У п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» міститься наступне визначення товару неналежної якості:

«Товаром неналежної якості слід вважати такий, що не відповідає вимогам нормативних документів, умовам договору або вимогам, які до нього предявляються, наданій щодо нього виготівником чи продавцем інформації, а також проданий після закінчення строку його придатності чи фальсифікований.» У нашому ж випадку Позивачка не надала докази наявності таких обставин.

Ст. 1 ЗУ Про захист прав споживачів містить значення терміну істотний недолік:

Істотний недолік недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад 14 кал.дн.;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (п. 12).

Недолік будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що предявляються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем) (п. 15).

Позивачка не надала жоден доказ того, що продані відповідачем лікарські засоби мали істотні недоліки.

Згідно з матеріалами справи у жовтні 2015 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Харківській області було проведено позапланову перевірку дотримання відповідачем законодавства про захист прав споживачів, що підтверджується актом № 00082 від 23.10.2015 р. та направленням на проведення перевірки № 00110 від 20.10.2015 р. Ці документи підтверджують, що відповідач дотримується вимог законодавства про захист прав споживачів, якості продукції, додержання обовязкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, дотримання вимог ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоровя населення. При цьому вказана перевірка Відповідача була здійснена Інспекцією за зверненням Позивачки, зміст якого аналогічний змісту позовної заяви, тобто вказані Позивачкою порушення не були виявлені компетентним контролюючим органом.

Крім того, згідно з матеріалами справи позивачка зверталася зі скаргами (зміст яких аналогічний змісту позовної заяви) до інших контролюючих (Міністерство охорони здоров'я України, Державна служба України з лікарських засобів, Державна служба з лікарських засобів у Харківській області, Держспоживінспекція України) та правоохоронних органів (Міністерство внутрішніх справ України, ГУ МВС України в Харківській області, Генеральна прокуратура України, прокуратура Харківської області), які не виявили в діяльності аптеки № 27 відповідача порушень, про які веде мову позивачка.

Позивачка не надала суду жоден доказ того, що відповідачем було порушено ч. 1 ст. 6 ЗУ Про захист прав споживачів, ч. 3 ст. 700 ЦК України та докази того , що відповідачем були порушені умови зберігання ЛЗ (як всіх ЛЗ, так і тих ЛЗ, які 25.09.2015 року були придбані якоюсь особою на підставі фіскального чеку, копія якого є у матеріалах справи, була відсутня належна матеріально-технічна база; був відсутній персонал з належною кваліфікацією.

Таким чином, позивачка та її представник не надали суду жоден доказ того, що 25.09.2015 року позивачка придбала в аптеці № 27 відповідача лікарські засоби неналежної якості з істотними недоліками.

Також під час розгляду справи через неявку позивачки до суду, неявку представника позивачки у судові засідання 19.05.2016 року, 27.05.2016 року не було з'ясовано, де саме та в якому стані знаходяться лікарські засоби , які позивачка нібито купила в аптеці № 27 Відповідача 25.09.2016 року, в яких умовах вони зберігалися.

Отже, судом встановлено, що позивачем та представником позивача суду в супереч ст. 60 ЦПК України не надано доказів того, що відповідач допустив порушення прав та законних інтересів позивача, у звязку з чим суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем суд відносить за рахунок позивача.

Керуючись ЗУ Про захист прав споживачів, ст. 19 ЗУ Про лікарські засоби, ст. 1, 20, 21 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», ст. 3, 4, 8, 10, 11, 57-60, 159, 209, 212-215 ЦПК України, ? суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Аптека низьких цін Харків» ,3-тя особа Державна служба з лікарських засобів у Харківській області про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_2