Справа №467/645/16-ц 15.06.2016 15.06.2016 15.06.2016
Провадження №22-ц/784/1417/16
Справа 467/645/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Кірімова О.М.
Провадження №22ц/784/1417/16 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

за участю: ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4- представника КСП «Полянка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Арбузинського районного суду від 28 квітня 2016 року у справі за її позовом до КСП «Полянка» про визнання договору оренди землі недійсним,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Колективного сільськогосподарського підприємства «Полянка» (далі КСП «Полянка») про визнання договору оренди землі недійсним.

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказувала, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно серії САА № 867066 є власником земельної ділянки площею 14,7005 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області (кадастровий номер :08:000:0030). 22 квітня 2015 року між нею та КСП «Полянка» укладено договір оренди цієї земельної ділянки строком на 5 років. Договір було укладено в трьох примірниках, які залишились у відповідача. У грудні 2015 року вона отримала у відповідача примірник договору, в якому зазначено, що договір укладено на 7 років, що не відповідає умовам договору, який вона підписувала.

Посилаючись на те, що між нею та відповідачем була досягнута згода щодо укладення даного договору оренди строком на 5 років, а не на 7, як зазначено в договорі, та на положення ст.ст. 203, 215 ЦК України, ОСОБА_3 просила визнати договір оренди земельної ділянки недійсним.

Рішенням Арбузинського районного суду від 28 квітня 2016 року в позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову. Вона посилається на те, що суд неповно зясував фактичні обставини справи щодо визначення нею та відповідачем строку дії договору оренди землі та не дав належної правової оцінки доказам, які вона надала на підтвердження її позовних вимог.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

За змістом ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 15 Закону (чинного на час державної реєстрації договору оренди) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відповідно до ч. 11 ст. 93 ЗК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України № 191-У111 від 12.02.2015 року, який набув чинності 04.04.2015 року) при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно (серія САА № 867066) належить земельна ділянка площею 14,7005 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, кадастровий номер :08:000:0030 (а.с. 14)

22 квітня 2015 року між КСП «Полянка» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, предметом якого є вказана земельна ділянка. Згідно п. 8 даного договору строк його дії визначено у 7 років (а.с. 5-7).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права оспорюваний договір зареєстровано Реєстраційною службою Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області 14 травня 2015 року за № 21317166, із зазначенням строку його дії у 7 років (а.с. 71).

Мотивуючи вимоги про визнання договору оренди землі недійсним, позивачка посилалась на те, що при його укладенні строк дії було визначено у пять років і саме такий договір вона підписувала. Проте у договорі, екземпляр якого у грудні 2015 року вона отримала у відповідача, зазначено, що договір укладено на 7 років, хоча такий строк дії договору з нею не було погоджено.

Оспорюваний договір оренди землі був укладений 22 квітня 2015 року, тобто після внесення змін до ст. 19 Закону, ст.93 ЗК України.

Крім цього, як видно із пояснень сторін, позивачка є членом КСП «Полянка».

17 квітня 2015 року відбулись загальні збори членів КСП «Полянка», на яких було вирішено питання щодо внесення змін у Типовий проект договору оренди землі щодо строку його дії у звязку із внесенням змін до ст. 19 Закону (а.с.89).

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що сторони досягли згоди щодо укладення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на мінімальний строк, який відповідно до ст.19 Закону в редакції, яка була чинною на час його укладення, становив 7 років. А тому підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України, для визнання оспорюваної угоди недійсною немає.

Посилання ОСОБА_3 на те, що оспорюваний договір було укладено на 5 років не заслуговують на увагу, оскільки суперечать вимогам ст. 19 Закону, ст. 93 ЗК України в редакції, яка була чинною на час його укладення. Тому аргументи позивачки про те, що обставини укладення договору на 5 років підтверджуються актом прийому - передачі земельної ділянки, розрахунком орендної плати, планом до договору оренди земельної ділянки, не спростовують висновків суду, оскільки зазначені в цих документах відомості щодо строку дії договору суперечить наведеним положенням закону.

За таких обставин колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права. А тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Арбузинського районного суду від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: К.О. Буренкова

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_5