РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4881/16-ц

пр. № 2/759/3059/16

21 червня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого-судді - Борденюка В.В.

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, управління Державної казначейської служби України у Святошинському районі м. Києва, Державної казначейської служби України про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просив відшкодувати збитки, завдані відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, посилаючись на те, що внаслідок бездіяльності Відділу позивачу були завдані збитки у розмірі 124 687,10 гривень; крім того, ОСОБА_1 просила стягнути із відповідачів судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, клопотання про перенесення слухання справи не направляли.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги даного позову не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районнго суду міста Києва від 27.02.2014 року стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 243 702,36 гривень на користь ОСОБА_6.

Постановами ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 07.05.2014 року відкрито чотири виконавчі провадження №№ 43187181, 43187468, 43186948, 43186562 про стягнення боргу з кожного відповідача окремо.

Станом на час розгляду справи, вказані виконавчі провадження не завершені.

Постановами заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про результати перевірки виконавчого провадження № 66, 67, 68, 69 від 30.03.2016 року дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Колодчука С.В. по виконанню виконавчих проваджень №№ 43187181, 43187468, 43186948, 43186562 визнано такими, що вчинені з порушенням вимог статей 11, 30, 52 Закону України «про виконавче провадження».

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу необхідна наявність складу правопорушення, а саме:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

г) вина заподіювача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади (у даному випадку органу державної виконавчої служби) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Причому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної виконавчої служби та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

За приписами статті 1173 Цивільного кодексу України відшкодовуванню підлягає шкода, яка фактично завдана матеріальним благам особи незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади. У разі наявності лише незаконної бездіяльності державного органу без настання наслідків у вигляді шкоди, відсутні правові підстави для її відшкодування.

Згідно зі ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

У відповідності до частини 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, у ході розгляду даної справи позивач не надав суду належних і допустимих доказів в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, а саме: в чому полягає спричинені йому збитки, якими саме діями чи бездіяльністю відповідача вони спричинені і чим підтверджується протиправність цих дій або бездіяльності відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням винної особи, в чому полягає вина відповідача в спричиненні йому даного виду шкоди, чим підтверджується факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або інших втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, чим він обґрунтовує заявлений розмір моральної шкоди та з чого він при цьому виходив.

Наведене свідчить про безпідставність і недоведеність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, що зумовлює відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, управління Державної казначейської служби України у Святошинському районі м. Києва, Державної казначейської служби України про стягнення збитків залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: