Провадження № 2/761/1499/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між ВАТ «Сведбанк» та позивачем 07.07.2008 р. було укладено договір поруки № 2621/0708/71-147-Р-І за умовами якого ОСОБА_1 взяв на себе зобов»язання відповідати перед банківською установою за виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору № 2621/0708/71-147 від 07.07.2008 р. за умовами якого позичальник отримала грошові кошти у розмірі 100 000,00 доларів США з процентною ставкою - 11,4% річних. 27.07.2011 року між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 2621/0708/71-147 від 07.07.2008 р. про який взагалі не було повідомлено позивача. 22.06.2012 р. позивача повідомлено, що відповідач ПАТ «Альфа-Банк» є єдиним власником всіх прав вимоги за кредитним договором і за спірним договором поруки. Станом на день подачі позову офіційний курс долара по відношенню до гривні значно зріс та відповідальність позивача збільшилась, також позивача не повідомляли по зміну основного зобов»язання, що є підставою відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України для припинення дії договору поруки.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував про ухвалення заочного рішення, про що свідчить відповідна заява подана через канцелярію суду.

Представник відповідача, третя ососба в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно до приписів ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Встановлено, що 07 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 2621/0708/71-147-Р-І за умовами якого позивач взяв на себе зобов»язання відповідати перед банком за виконання зобов»язань щодо повернення коштів, наданих ОСОБА_2 за кредитним договором № 2621/0708/71-147 від 07.07.2008 р. у сумі 100 000,00 доларів СШ, строком до 05.07.2038 року, з процентною ставкою 11,4% річних.

Як свідчить матеріали справи станом на день її розгляду право вимоги по кредитному договору, договору поруки № 2621/0708/71-147-Р-І від 07.07.2008 р. має відповідач ПАТ «Альфа-Банк».

Позивач стверджує, що у 2012 році між позичальником та банком до кредитного договору № 2621/0708/71-147 від 07.07.2008 р. сторонами вносились зміни та у зв»язку із зміною курсу валюти зобов»язаня по відношенню до гривні обсяг відповідальності поручителя збільшився, що є підставою для припинення договору поруки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому положеннями ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд бере до уваги відсутність доказів, які свідчать про збільшення відповідальності поручителя, зважаючи на відсутність у матеріалів справи доказів щодо внесення змін до кредитного договору.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки в розумінні ч. 1 ст. 559 ЦК України припиняється порука - зобов»язання, а не дія договору поруки.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 553,559 ЦК України, суд - по - перше що

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя