Справа № 354/146/16-ц
Провадження по справі № 2-к/354/1/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

23 червня 2016 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Гандзюка Д.М.

секретаря Калинчук І.О.

з участю: боржника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче клопотання ОСОБА_3 ОСОБА_4 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 через Міністерство юстиції України звернулася в суд з клопотанням про надання дозволу на виконання на території України рішення районного суду в Радзиню Подляськом ОСОБА_5 про стягнення аліментів з ОСОБА_1.

Клопотання обґрунтовується тим, що вироком районного суду в Радзиню Подляськом ОСОБА_5 від 13.01.2015 р. присуджено з ОСОБА_1 на користь його дочки ОСОБА_6 аліменти в розмірі 500 злотих щомісяця, починаючи з 30.05.2014 р. Відповідач, який не приймав участі в провадженні, отримав судову повістку і позовну заяву 13.10.2014 р. Тому він мав можливість вчинити дії на захист своїх прав. Передумови для відмови визнання і виконання вироку відсутні. Стягувачка знаходиться у важкій матеріальній і життєвій обстановці. Вона працює за мінімальну зарплату і опікується пятирічною дитиною. Боржник працює на будові і живе з своєю мамою. Він добровільно не сплачує присуджені аліменти. Тому стягувачка просить визнати і виконати вирок районного суду в Радзиню Подляськом ОСОБА_5 і стягнути з ОСОБА_1 8 032.25 злотих, що еквівалентно 46 700 грн. аліментів, і 491 злотих, що еквівалентно 2 871 гривні процентів, передати їх на розрахунковий рахунок в Кооперативному банку в Радзиню Подляськом.

Боржник подав суду заперечення на клопотання. Він зазначив, що не був присутній на розгляді справи в ОСОБА_5 і був позбавлений можливості захищати свої права та інтереси. Рішення суду є заочним і прийняте без його участі. Боржник через свій майновий стан не міг найняти представника в ОСОБА_5. Його майновий стан не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 500 злотих щомісяця. Боржник не зміг подати докази про свій майновий стан до польського суду. Він вважає, що проценти нараховані незаконно. Про вирок районного суду в Радзиню Подляськом ОСОБА_5 він дізнався 12.04.2016 р. Боржник неодноразово перераховував колишній дружині кошти на виховання спільної дитини, адже не знав про рішення суду. Тому боржник просить відмовити в задоволенні клопотання.

Належним чином повідомлена стягувачка в судове засідання не зявилася і не повідомила суд про причини неявки.

Боржник в судовому засіданні клопотання заперечив і просив відмовити в його задоволенні.

Суд заслухавши пояснення боржника, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Записами в заочному вироку районного суду в Радзиню Подляськом ОСОБА_5 від 13.01.2015 р. (а.с.15-16) встановлено, що боржнику присуджено аліменти на його дочку ОСОБА_6 по 500 злотих щомісяця в користь стягувачки як законного представника до 15 числа кожного місяця із законними процентами в разі несплати в термін чергових часток.

Із заяви стягувачки про заборгованість по аліментах (а.с.7-8), вбачається, що боржник аліменти на сплачував.

Записами в клопотанні про вручення документів у цивільній справі (а.с.2-3), встановлено, що 13.10.2014 р. боржнику в передбаченому законом порядку було вручено документи про стягнення з нього аліментів, які надійшли з районного суду в Радзиню Подляськом.

Згідно правил ст.390 ЦПК України, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Договором між Україною і ОСОБА_5 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993 р. передбачено визнання та виконання рішень судів у цивільних справах. Рішення підлягають визнанню і виконанню, якщо воно набрало законної сили, винесено компетентним судом, сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, справа між тими самими сторонами не була вже вирішена на території України, рішення суду третьої держави між тими самими сторонами і в тій самій справі не було вже визнане і виконане.

Відповідно до вимог ст.391 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути предявлене до примусового виконання протягом строку проведення стягнення з погашення заборгованості за останні три роки.

Строки звернення з клопотанням стягувачкою дотримані.

Твердження боржника про те, що він був позбавлений можливості захищати свої права в суді ОСОБА_5 і не знав про рішення суду, є необґрунтованим, постільки в Яремчанському міському суді йому на виконання доручення польського суду були вручені документи щодо цивільної справи про стягнення з нього аліментів. З листа районного суду в Радзиню Подляськом ОСОБА_5, який був вручений боржнику разом з іншими документами по справі (а.с.4-5), вбачається, що боржнику було розяснено при відсутності достатніх фінансових засобів можливість подати заяву про звільнення від судових витрат і призначення безоплатного представника під час провадження. Тому твердження боржника про те, що його майновий стан не дозволяв йому найняти представника в ОСОБА_5, є необґрунтованими.

Посилання боржника на те, що він неодноразово пересилав гроші на утримання дитини стягувачці, суд не бере до уваги, постільки він пересилав гроші 10.04.2014 р. і 26.08.2014 р. Про це він мав повідомити суд під час розгляду справи про стягнення з нього аліментів, і такі платежі не свідчать про виконання боржником судового рішення від 13.01.2015 р.

Положеннями ст.396 ЦПК України визначено підстави відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. Наведені підстави відмови в задоволенні клопотання судом не встановлені. Незадовільний майновий стан, на який посилається боржник, не передбачений названою нормою як підстава відмови в задоволенні клопотання.

Вимога стягувачки про стягнення з боржника заборгованості по аліментах у визначеному нею розмірі задоволенню не підлягає, постільки порядок стягнення заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем згідно положень Закону України «Про виконавче провадження».

Тому клопотання підлягає частковому задоволенню в частині визнання і надання дозволу на виконання на території України вироку районного суду в Радзиню Подляськом ОСОБА_5 від 13.01.2015 р.

Відповідно до положень ст.395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд визначає суму у національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Національним банком України станом на 23.06.2016 р. встановлено офіційний курс 641 грн. 60 коп. за 100 польських злотих. Тому розмір аліментів, які підлягають стягненню, складає 3 208 грн. на місяць (641.60 х 5).

Керуючись ст.ст.390, 393, 395 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання задоволити частково.

Визнати і надати дозвіл на примусове виконання на території України вироку районного суду в м.Радзиню Подляськом Республіки Польща, від 13.01.2015 р. у справі №ІІІRС 189/14 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_6 в розмірі 500 злотих, що еквівалентно 3 208 гривням, щомісячно до 15-ого числа кожного місяця.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_7