У х в а л а

13 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сімоненко В.М.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 2 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» в особі Дніпропетровської філії, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна недійсними та застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и л а :

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 2 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року, позовну заяву ОСОБА_5 задовольнив частково:

- визнав недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину прилюдні торги з реалізації належного на праві власності ОСОБА_5 нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 із загальною площею 90,8 кв. м, що були оформлені протоколом від 2 грудня 2013 року № 04-0585/13, складеним Дніпропетровською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» (далі - Товариство);

- визнав недійсним протокол від 2 грудня 2013 року № 04-0585/13, складений Товариством за результатами проведення спірних прилюдних торгів;

- визнав незаконним акт державного виконавця про проведення публічних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, від 3 грудня 2013 року, щодо зазначеного вище нерухомого майна, складений на підставі протоколу Товариства від 2 грудня 2013 року № 04-0585/13;

- визнав незаконним та скасував видане приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І. 3 грудня 2013 року за реєстровим номером НОМЕР_1 свідоцтво на ім'я ОСОБА_4 про право власності на майно - квартиру АДРЕСА_1, із загальною площею 90,8 кв. м;

- стягнув з Товариства, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на корить позивача по 121 грн 80 коп. судового збору з кожного.

У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 30 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила; рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 2 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року залишила без змін.

30 травня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 2 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 215 Цивільного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», пункту 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 № 68/5 (далі - Тимчасове положення); невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада та 18 грудня 2013 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаних судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року, 18 листопада 2015 року та 13 квітня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 30 березня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про недійсність прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна від 2 грудня 2013 року внаслідок істотних порушень процедури їх проведення, зокрема: відсутні будь-які докази внесення ОСОБА_4 (покупцем) коштів на рахунок державної виконавчої служби чи їх перерахування банківській установі, а також отримання позивачем (боржником) письмового повідомлення про дату проведення прилюдних торгів; при цьому інформаційне повідомлення № 530914 не містить відомостей про строки сплати гарантійного внеску учасника прилюдних торгів.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 20 листопада 2013 року касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду першої, указав на неповне з'ясування фактичних обставин справи, недотримання судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи;

- в ухвалі від 18 грудня 2013 року касаційний суд, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про те, що прилюдні торги з реалізації квартири, що належить позивачу, були проведені відповідно до положень Тимчасового положення, а тому відсутні правові підстави для визнання їх недійсними.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Крім того, відсутні й підстави для перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року у зв'язку з її невідповідністю висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року, 18 листопада 2015 року та 13 квітня 2016 року, оскільки зміст цієї ухвали не суперечить зазначеним висновкам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» в особі Дніпропетровської філії, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна недійсними та застосування наслідків недійсності правочину за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 2 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко

А.Г. Ярема