Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/1571/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кучеренко Н.В.
Провадження № 22-ц/778/2638/16 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

Спас О.В.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з листопада 2013 року по лютий 2016 рокупроживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час сумісного проживання у них народилась дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З лютого 2016 року вони проживають окремо, коштів на утримання дитини не вистачає, оскільки вона не працює в зв'язку з тим, що знаходиться у декретній відпустці.

Зазначала, що відповідач офіційно не працює, а тому не має постійного заробітку, але можливість надавати матеріальну допомогу має.

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 15.03. 2016 року і до повноліття доньки.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2016 року і до досягнення донькою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову щодо стягнення аліментів на утримання позивача, зменшити розмір аліментів на утримання дитини з 800 грн. до 400 грн..

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи з листопада 2013 року сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Від спільного життя сторони мають дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.5/.

З лютого 2016 року сторони однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть.

Згідно довідки виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 347 від 29 лютого 2016 року ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, разом з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження /а.с.4/.

Таким чином, неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері.

Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Інших доходів, окрім коштів, які отримує від держави на дитину позивач немає.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Не погоджуючись з розміром аліментів стягнутим за судовим рішенням, вважаючи розмір аліментів у сумі 800 грн., завеликим, будь яких належних доказів відносно матеріального, фізичного стану або інших обставин, яки б могли свідчити про необхідність зменшення вказаного розміру до апеляційної скарги не надано.

Разом з тим, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 15 березня 2016 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до 22 квітня 2017 року.

За вимогами ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років.

За вказаною нормою закону право на утримання у зв"язку з доглядом за дитиною до 3-х років має дружина, тобто жінка, яка перебуває у шлюбі.

За матеріалами справи з листопада 2013 року сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу і тому у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що висновки суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення в цієї частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст.307,309,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року по цій справі в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2016 року і до досягнення донькою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року - скасувати ,новим рішенням у позові в цієї частині - відмовити.

В інший частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: