Справа № 541/782/16-ц
Провадження №2/541/507/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі

головуючої, судді - Куцин В. М.,

при секретарі - Борисенко М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на утриманні позивачки. Просила стягувати з відповідача на утримання сина на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним, утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити, суду пояснила, що батько дитини, яким є відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина протягом останніх трьох років, однак він є здоровим та працездатним, тому зобовязаний сплачувати аліменти в частині від його щомісячного доходу вказаній в позовній заяві і саме на задоволенні заявлених вимог вона наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (а. с. 14,23,24).

Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом достовірно встановлено, що 22 листопада 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу 02 квітня 2009 року народилася дитина ОСОБА_4, батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Неповнолітній син ОСОБА_5 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні відповідно до довідки Шахворостівської сільської ради №491 від 18.03.2016 року (а.с. 5).

Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд приймає до уваги твердження позивача, що відповідач є працездатний, здоровий, інших утриманців не має та має регулярні доходи розмір яких позивачу не відомий, оскільки ці твердження в супереч вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України не спростовані відповідачем.

Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 551 гривня 20 копійок судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 180, 182 СК України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.10, 11, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215,224 228, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_6 Юріївни задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору від сплати якого при зверненні до суду був звільнений позивач.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_7