Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Ватутінської міської ради Черкаської області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення міської ради, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 2 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, просив визнати недійсним рішення Ватутінської міської ради Черкаської області від 20 листопада 2014 року в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0324 га, для ведення особистого селянського господарства, та в частині зобов'язання ОСОБА_5 замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він є власником домоволодіння по АДРЕСА_2, яке успадкував після смерті баби ОСОБА_6 Відповідно до архівної довідки від 16 липня 2015 року у протоколі загальних зборів членів колгоспу від 25 квітня 1987 року його бабі ОСОБА_7 виділено земельну ділянку площею 0,15 га.

Під час звернення до міської ради щодо виділення земельної ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0324 га, ОСОБА_5 вказала, що ця частина земельної ділянки входить до земельної ділянки площею 0,10 га, яку було виділено попередньому власнику її домоволодіння ОСОБА_8, який за життя приватизував лише 0,676 га.

Проте ця земельна ділянка є тією, що була тимчасово передана ОСОБА_5 його бабою ОСОБА_6

Оскаржуване рішення міської ради призвело до зменшення розміру земельної ділянки під його домоволодінням до 0,0960 га.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 24 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним рішення Ватутінської міської ради Черкаської області від 20 листопада 2014 року № 66-11/VI в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0324 га, для ведення особистого селянського господарства, та зобов'язання ОСОБА_5 замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 2 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 звернулась до міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка входила до наділеної бабі позивача земельної ділянки, загальною площею 0,15 га. Крім того, під час звернення до міської ради нею не було додано погодження ОСОБА_4, який є землекористувачем сусідньої земельної ділянки.

Ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що дослідженими судом доказами щодо належності членам КСП ім. Ватутіна земельних ділянок не підтверджується належність бабі позивача - ОСОБА_4 (після зміни прізвища у 1994 році- ОСОБА_6.) земельної ділянки площею 0,15 га. Крім того, на час звернення ОСОБА_5 до міської ради, земельна ділянка, яку вона мала намір отримати у приватну власність, не перебувала у володінні чи користуванні інших осіб.

Такі висновки апеляційного суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що спірна частина земельної ділянки, яку мала намір приватизувати ОСОБА_5, входила до належної бабі позивача - ОСОБА_6 (дівоче прізвище - ОСОБА_8) земельної ділянки спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами справи. Такі доводи не є підставою для скасування ухваленого ним рішення, оскільки зводяться до переоцінки доказів у справі, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Посилання заявника на те, що спірна частина земельної ділянки є тією земельною ділянкою, яку його баба передала у тимчасове користування ОСОБА_5 є необґрунтованими, оскільки такі доводи не підтверджено належними і допустимими доказами.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування ухваленого апеляційним судом рішення, тому касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 2 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук