Справа № 152/997/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 липня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, заінтересована особа Плебанівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

встановив:

05.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

Мотивуючи заяву, зазначила, що 28.10.2015 року померла ОСОБА_2, яка на день смерті була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки (паю), що розташована на території Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Вона є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 за заповітом.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 вона прийняла, так як вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, розпорядилася її домашніми речами, а також на день смерті проживала разом з спадкодавцем в одному будинку, в с. Плебанівка на вул. Пролетарська, 51.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2М . немає.

В ході підготовки документів для оформлення своїх спадкових прав вона зверталася в нотаріальну контору, але у оформлені спадщини їй відмовлено через те, що не підтверджується факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2, тобто спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_2 проживала разом з нею тривалий час до смерті, оскільки хворіла, тому потребувала стороннього догляду.

Просить встановити факт її постійного спільного проживання з ОСОБА_2 в с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області по вул. Пролетарська, 51, на час відкриття спадщини, тобто на день смерті ОСОБА_2, що сталася 28.10.2015 року.

Встановлення цього факту має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просила встановити юридичний факт постійного її проживання з ОСОБА_2, яка була її тіткою, на час відкриття спадщини після смерті останньої, що сталася 28.10.2015 року. Встановлення означеного факту має для неї юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини за законом після смерті тітки, оскільки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає. Суду пояснила, що ОСОБА_2 була одружена з братом її матері, тому є її тіткою. Так я ОСОБА_2 не мала дітей та рідні, крім неї, а була особою похилого віку, часто хворіла, то вона забрала її у 2007 році проживати до себе, у свій та чоловіка ОСОБА_3, будинок, що знаходиться на вул. Пролетарська, 51, в с. Плебанівка, тоді як тітка була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час вона змінила місце проживання і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник заінтересованої особи Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не зявився. Від Плебанівського сільського голови ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує (а.с.17).

Вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_2 в будинку за №51, що знаходиться на вул. Пролетарська в с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, починаючи з 2007 року по день смерті останньої, що сталася 28.10.2015 року, тобто на час відкриття спадщини.

Вказаний факт підтверджується, крім пояснень заявниці, показаннями свідків та дослідженими судом доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, свідок ОСОБА_5 суду показала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 на вул. Пролетарська, 54, тобто по сусідству із заявницею. Їй достовірно відомо, що із заявницею в будинку №51 по вул. Пролетарська в с. Плебанівка проживала тітка ОСОБА_2. Останніх вісім років життя ОСОБА_2 хворіла, тому потребувала стороннього догляду, а ОСОБА_1 здійснювала за нею постійний догляд. ОСОБА_2 померла в будинку заявниці на вул. Пролетарська, 51, в с. Плебанівка.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що постійно проживає в с. Плебанівка на вул. Пролетарська, 46. Як сусідка ОСОБА_1, добре знає, що у 2007 році заявниця забрала до себе проживати тітку ОСОБА_2, яка спочатку проживала с. Плебанівка на вул. Лісова, 8, у власному будинку. ОСОБА_2 постійно проживала із ОСОБА_1 в будинку заявниці та чоловіка останньої ОСОБА_3, до самої смерті, яка сталася 28.10.2015 року.

28.10.2015 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №334722 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 1,2888 га, розташованої на території Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_1 за заповітом від 19.09.2003 року, посвідченим секретарем виконкому Плебанівської сільської ради ОСОБА_7, є її ОСОБА_1 (а.с.10).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає.

Таким чином, судом встановлено факт, що ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 та відкриття спадщини після її смерті, що сталася 28.10.2015 року, постійно проживала зі спадкодавцем в домогосподарстві, що знаходиться на вул. Пролетарська, 51, в с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується також довідкою Плебанівської сільської ради від 30.06.2016 року за №1388 (а.с.8).

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч.1 ст.29 ЦК України ).

Відповідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з розясненнями, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Встановлений судом факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на час смерті ОСОБА_2, що сталася 28.10.2015 року, в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявниці, показаннями свідків, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, визнається представником заінтересованої особи Плебанівської сільської ради, що вбачається із заяви від 20.07.2016 року (а.с.17).

24.06.2016 року завідуючою Шаргородської ДНК Вінницької області ОСОБА_8 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано доказів про прийняття спадщини, а заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк нею подано не було (а.с.6).

У звязку із наведеним встановлення означеного факту має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК, ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Керуючись ст.ст.3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України, ст.1268 ЦК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, заінтересована особа Плебанівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки та жительки с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, вул. Покровська, буд.45, українки, громадянки України зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, що сталася 28.10.2015 року.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя