АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1420/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Олійник М. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д., Новікова О. М.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 101 990,87 грн.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2016 року позовну заяву банку залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції, в іншому складі суду та вирішити питання про розподіл судового збору.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України, підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вважав, що представник банку ОСОБА_8, яка подавала позовну заяву, не мала повноважень на здійснення цієї процесуальної дії, додана нею довіреність від 04 серпня 2015 року, що підписана уповноваженою особою Фонду гарантування ОСОБА_9, не є належним доказом наявності повноважень на подання позову від імені банку, в зв'язку із чим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, залишив позов без розгляду.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява підписана представником ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_8, яка на представництво інтересів ПАТ «Дельта Банк» була уповноважений довіреністю від 04 серпня 2015 року, виданою уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_9 (а. с.42).

До позовної заяви представником були приєднані додатки, в тому числі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_9 (а.с. 39)

Згідно з ч. 1 ст. 36 ЗУ від 23 лютого 2012 року «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку, заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи (п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 37 Закону).

За змістом ч. 3 ст. 37 та ч. 6 ст. 38 вказаного Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку, вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення виконує повноваження органів управління банку, приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку, у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб (п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 48 Закону).

Залишаючи позовну заяву банку без розгляду, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що подача позову під час дії тимчасової адміністрації є діями, пов'язаними із здійсненням тимчасової адміністрації банку; уповноважена особа, будучи виконавчим органом банку, представляє останнього через представника, якому делеговано його повноваження в органах судової влади з метою захисту прав та інтересів банку, та дійшов до помилкового висновку про те, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду, оскільки представником позивача надано належні та допустимі докази на підтвердження своїх повноважень.

На підставі вищевикладеного судова колегія вважає, що ухвала суду, як постановлена з невідповідністю висновків суду обставинам справи та незаконна, відповідно ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню, з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, із відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги банком по 689 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, ст. 311, ст.ст. 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2016 року скасувати, а матеріали справи направити до Христинівського районного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 689 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 689 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :