АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Савчук М.В., Яремко В.В.

секретар Окармус О.М.

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 7 квітня 2016 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовувала слідуючими обставинами.

15.06.2003р. виконкомом Плосківської сільської ради Путильського району Чернівецької області за актовим записом №04 був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу у них є дочка ОСОБА_3 07.12.2003р.н.

Як причину розірвання шлюбу, позивач вказувала, що протягом останнього року відповідач самоусунувся від ведення спільного господарства, не приймає у часті в утриманні неповнолітньої доньки, вчиняє сварки, застосовує до неї фізичне насильство та зраджує з іншою жінкою.

ОСОБА_2 зазначала, що дитина знаходиться на її утримані, ОСОБА_1 більше року не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання доньки.

Відповідач є приватним підприємцем і здійснює торгівельну діяльність на МТК «Калинівський ринок» в м.Чернівцях, що підтверджується копією угоди

22-ц/794/747/ 2016р. Головуючий у 1 інстанції Дідух Д.В.

Категорія 47/48 доповідач Перепелюк І.Б.

№17-вп від 01.02.2011р. про надання в користування торгівельного місця.

Позивач просила розірвати шлюб з ОСОБА_1 та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000грн., в процесі розгляду справи зменшила розмір аліментів до 800грн.

Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 7 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 765грн. щомісячно до повноліття дитини.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить рішення змінити в частині розміру аліментів, зменшивши цей розмір до 437грн., що становить 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що він не в змозі платити визначений рішенням суду розмір аліментів, оскільки він не працює, не отримує жодних доходів та на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки.

Рішення в частині розірвання шлюбу не оскаржується.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що15.06.2003р. виконкомом Плосківської сільської ради Путильського району Чернівецької області за актовим записом № 04 був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, від якого у сторін є спільна дитина - ОСОБА_4 07.12.2003р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 133347.

Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї № 766 від 19.03.2015р., виданої Сокирянською міською радою.

За змістом ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ч.2 ст. 51 Конституції України зазначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів, суд першої інстанції посилався на обовязок відповідача, як батька, сплачувати аліменти.

Відповідно до довідки Плосківської сільської ради Путильського району Чернівецької області № 1141 від 27.08.2015р. сім»я ОСОБА_1 складається з 4-х осіб: його самого, його батька ОСОБА_5, мати ОСОБА_6 та брата- Микитчука М.П.

Однак посилання апелянта на наявність на його утриманні непрацездатних батьків спростовується наявним в матеріалах справи листом Плосківської сільської ради Путильського району Чернівецької області № 53 від 19.03.2015р., з якого вбачається, що ОСОБА_1, зареєстрований на території сільської ради, але не проживає.

Відповідач є приватним підприємцем і копією угоди №17-вп від 01.02.2011р. йому було надано до 31.12.2020р. в користування торгівельне місце для здійснення торгівельної діяльності на МТК «Калинівський ринок» в м.Чернівцях.

Апелянт посилаючись на довідку ДПІ у Путильському районі № 1207/10 від 28.08.2015р., стверджує, що він жодних доходів від підприємницької діяльності не отримує.

Однак, незважаючи на це, зазначеною довідкою підтверджується, що відповідач є приватним підприємцем та знаходиться на обліку в ДПІ і перебуває на загальній системі оподаткування.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на підтвердження того, що він припинив підприємницьку діяльність апелянтом не представлено.

Відповідач є молодою людиною працездатного віку, інших осіб на утриманні немає, доказів того, що він за станом здоров»я, або інших обставин позбавлений можливості утримувати свою дитину суду не представлено.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції враховував і прожитковий мінімум на дитину.

Відповідно до ст.7 Закону «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму - 2016 на одну особу прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить : з 1 січня 2016 року 1455грн., з 1 травня 1531грн.

Доводи апелянта про те, що з нього слід стягувати аліменти в розмірі 437грн., що становить 30% прожиткового мінімуму на дитину є безпідставними.

За ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Враховуючи, що відповідач є молодою, працездатною людиною, являється приватним підприємцем, інших осіб на утриманні немає, а також враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, підстав для зміни розміру аліментів в сумі 765грн., визначеного судом першої інстанції, не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 7 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно: