Справа № 645/1792/16-ц
Провадження № 2/645/1469/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2016 року м. Харків
Фрунзенський райсуд м. Харкова в складі:
головуючого судді Алфьорової Т.М.
за участю секретаря судових засідань - Ляхової І.Ю.,
прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 - Осадчої Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Служби у справах у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Харківський обласний будинок дитини № 3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач Служба у справах у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач має малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н від виховання якої злісно ухиляється. ОСОБА_5 За даними АДБ УМВС України в Харківській області відповідач не зареєстрована у м. Харкові, місцезнаходження її невідомо. Батько дитини - ОСОБА_6 записаний у свідоцтво про народження дитини згідно до ч. 1 ст. 135 СК України. ОСОБА_5, покинута малолітню дочку у відділенні для недоношених новонароджених та патології доношених новонароджених міської клінічної лікарні № 3 м. Макіївки Донецької області, про що було складено акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, або яку відмовилися забирати батьки, чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 13.01.2011 року.Рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради від 24.05.2011 № 577/1 малолітній ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.На підставі рішення виконавчого комітету Макіївської міської ради від 11.04.2012№ 393/2 малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 була влаштована до державного закладу на повне державне утримання, а 14.02.2015 р.була тимчасово переведена з Артемівського спеціалізованого будинку дитини до Харківського обласного будинку дитини № 3. За час знаходження дитини у закладі мати до доньки не з'являлась, станом здоров'я не цікавилась, не телефонувала, не листу вала, не виявила бажання забрати дитину додому. У зв'язку з вказаними обставинами, просять позбавити батьківських прав відповідача у порядку ст. 164 СК України, а також стягнути аліменти на користь дитячого закладу, де знаходиться дитина.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю і дав пояснення про обставини, викладені вище..
Відповідач в судове засіданні не з'явився про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Третя особа - Харківський обласний будинок дитини № 3 в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи сповіщений належним чином. не явка третій особи не перешкоджає слуханню справи
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, має малолітнью ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н (свідоцтво про народження НОМЕР_1, видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області від 22.03.2011, актовий запис № 291), від виховання якої злісно ухиляється.
Батько дитини - ОСОБА_6 записаний у свідоцтво про народження дитини згідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
ОСОБА_5, покинута малолітню дочку у відділенні для недоношених новонароджених та патології доношених новонароджених міської клінічної лікарні № 3 м. Макіївки Донецької області, про що було складено акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, або яку відмовилися забирати батьки, чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 13.01.2011 року і більше не цікавилася своєю донькою та станом її здоровя.
Рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради від 24.05.2011 № 577/1 малолітній ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.На підставі рішення виконавчого комітету Макіївської міської ради від 11.04.2012 року № 393/2 малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 була влаштована до державного закладу на повне державне утримання.

14.02.2015 року малолітня ОСОБА_4 була тимчасово переведена з Артемівського спеціалізованого будинку дитини до Харківського обласного будинку дитини № 3. З моменту влаштування дитини мати жодного разу не відвідала доньку, не цікавилась її' долею, до закладу не лисдувала та не дзвонила, не виявила бажання забрати дитину додому.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.»

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, ОСОБА_5. не виконувала та не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляла до доньки батьківської турботи, не цікавилися та не відвідував її, не турбувався про її фізичний і духовний розвиток, не надавала матеріальної допомоги на її виховання.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав має також органи опіки та піклування.

Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії, керуючись ст.ст. 19, 150, 164 Сімейного кодексу України, в інтересах дитини, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.

У зв'язку із необхідністю визначення статусу малолітньої, враховуючи що ОСОБА_5 свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до доньки, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не бере участі у підготовці дитини до самостійного життя, що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей по досягненню ними повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо до утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням викладеного з відповідача треба стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх доходів.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати за судовий збір 551, 20 грн

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 180, 182 Сімейного кодексу України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 5, 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.07 № 3 „Про практику застосування судамизаконодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав",» Законом України « Про охорону дитинства» від 7.03.2002 р. із змінами, ст. ст. 10, 11, 60, 212-214, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Служби у справах у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Харківський обласний будинок дитини № 3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Харківського обласного будинку дитини № 3 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків мінімального доходу громадян України, починаючи з 15 квітня 2016 року ї до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, якій не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.

Головуючий суддя Алфьорова Т.М.