Справа № 752/8107/16-ц
Провадження по справі № 6/752/260/16
У Х В А Л А

31.05.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Мирошниченко О.В.,

при секретарі Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Головного Територіального управління юстиції у м. Києві Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Відділу державної виконавчої служби Сперкач Я.О. про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

У провадження Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вище вказане подання.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 50171504 з виконання наказу № 910/21711/15 від 09.11.2015 року виданого Господарським судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 317 194,22 гривень. Наразі рішення суду не виконано в добровільному порядку, у боржника недостатньо майна для задоволення вимог стягувача. Таким чином, на підставі положень ст. 377-1 ЦПК України просив обмежити ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України.

Державний виконавець Сперкач Я.О. в судове засідання не з'явився про час та місце повідомлявся відповідно до законодавства.

Вивчивши подання, матеріали, долучені до подання, суд прийшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає на підставі наступного.

Відповідно до ст. 11 п. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду».

Відповідно до ст. 11 п. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається з подання та доданих до нього матеріалів, державним виконавцем не наведено доказів того, що ОСОБА_2 має паспорт для виїзду за кордон на постійне місце проживання, не виконавши своїх зобов'язань, та доказів, які свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду. Разом з тим, державним виконавцем до подання не долучено доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Зокрема, відсутні докази на підтвердження обізнаності боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Також, до клопотання не долучено документів на підтвердження того, що державним виконавцем не було здійснено будь-яких інших заходів щодо виконання рішення суду.

Враховуючи, що право вільно залишати територію України передбачено Конституцією України, та позбавлення такого права можливе лише в виключних випадках, враховуючи, що подання є недостатньо обґрунтованим, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Подання Головного Територіального управління юстиції у м. Києві Голосіївського районного управління юстиції Відділу державної виконавчої служби Сперкач Я.О. про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя