ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/436/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про примусове проникнення до земельної ділянки

"14" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

при секретарі ГОЛОДЕНКО К.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, подання старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Малівської Н.І. про примусове проникнення до земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Малівська Н.І. звернулась до Дарницького районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Севастопольська, 14) з поданням про примусове проникнення до земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Матеріали подання надійшли до загальної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва (м. Київ, вул. О.Кошиця, 5-а) за вх..№ 30246 від 09 червня 2016 року і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщення суду (по вул. Севастопольській,14), що підтверджується даними контрольного журналу № 651 від 13 червня 2016 року.

Подання мотивує тим, що на виконанні у Дарницькому районному відділі ДВС м .Києві ГТУЮ у м.Києві перебувають виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/10159/13 від 28.05.2014, про зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5 здійснити демонтаж самочинно збудованих гаражу і сараю на земельній ділянці спільної приватної власності у АДРЕСА_1, демонтаж огорожі з сітки - рабиці на металевих стовпах, встановленої на земельній ділянці спільної приватної власності в АДРЕСА_1, та відновити стан земельної ділянки, який існував до початку незаконного самочинного будівництва, припинити вчинення перешкод ОСОБА_6 у користуванні встановлений обов'язковим проїздом (проходом) до його частини земельної ділянки та його частини житлового будинку по земельній ділянці площею 88 кв.м., де 19 кв.м. належить ОСОБА_6, залишеній рішенням Дарницького районного суду м. Києва у спільному користуванні ОСОБА_7, ОСОБА_6 в АДРЕСА_1.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 05.06.2014р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою надано строк для самостійного виконання до 12.06.2014 року та направлено боржнику.

Відповідно до статті 31 ЗУ «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Боржником в строк. наданий для самостійного виконання, рішення не виконано. Про причини такого невиконання державного виконавця повідомлено не було. У зв'язку із чим, відповідно до вимог статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Відповідно ст.30 п.2. Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення не майнового характеру - у двомісячний строк Державним виконавцем було вжито наступні заходи, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме направляйся вимога, здійснювалися виходи за місцем проживання боржника.

Відповідно до ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом.

28.07.2014 виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено те, що рішення суду боржниками не виконано.

20.07.2014 Державним виконавцем було винесено постанову ппо накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду

09.09.2014 державним виконавцем було направлено виклик державного виконавця та запропоновано з'явитись на прийом.

14.11.2014 повторно державним виконавцем була направлена вимога державного виконавця, виконати вищевказане рішення суду та з'явитись на прийом До Державного виконавця та повідомити про виконання рішення суду.

12.12.2014 державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника, на виклик до державного виконавця не з'явився, рішення суду не виконано.

20.04.2015 направлено вимогу державного виконавця боржнику, про призначення проведення виконавчих дій на 03.06.2015 об 10-00 год.

29.05.2015 виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, боржниками рішення суду не виконується, будь-які повідомлення та пояснення до відділу від боржника не надходили.

03.06.2015 виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_1, було встановлено, що боржниками рішення суду не виконується та не виконано.

12.06.2015 виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено те, що рішення суду боржниками не виконано, а саме не здійснено демонтаж самочинно збудованих гаражу та сараю, не відновлено стан земельної ділянки, який існував до початку незаконного будівництва, та чинять перешкоди ОСОБА_6 у користуванні встановленим обов'язковим проїздом до його частини земельної ділянки, та його частини житлового будинку.

18.12.2015 повторно направлено вимогу державного виконавця боржнику, завершити самочинне будівництво та виконати всі інші дії, відповідно виконавчих документів, повідомити про стан виконання рішення суду. Копії квитанцій про відправлення вимоги рекомендованим листом додається.

27.01.2016 повторно направлено вимогу державного виконавця боржнику, завершити самочинне будівництво та виконати всі інші дії, відповідно виконавчих документів, повідомити про стан виконання рішення суду листом реєстрацією через канцелярію відділу. Копії квитанцій про відправлення вимоги рекомендованим листом додається.

22.02.2016 виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено те, що рішення суду боржниками не виконано, про що складено акт державного виконавця.

28.03.2016 виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено те, що рішення суду боржниками не виконано, про що складено акт державного виконавця. Державним виконавцем за участю стягувача ОСОБА_6 та представника ОСОБА_8 проводилася перевірка виконання боржниками ОСОБА_4, ОСОБА_5 вимог державного виконавця від 18.12. 2015 р. та від 27.01. 2016 р. з виходом на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1

Незважаючи на стукіт державного виконавця у двері у високому паркані боржників, що перекриває вхід до земельної ділянки, до самочинно збудованих гаражу та сараю боржниками та до частини житлового будинку боржників, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ніхто не відгукнувся і двері на земельну ділянку не відчинив. Стягувач ОСОБА_6 запропонував увійти на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, через належну йому кухню та кімнату, що знаходяться з правої сторони земельної ділянки.

Державний виконавець таким чином проник до земельної ділянки та частини житлового будинку боржників з внутрішньої частини земельної ділянки. Із частини житлового будинку вийшов боржник ОСОБА_4 та в категоричній формі не дозволив пройти державному виконавцю до гаражу та сараю, було встановлено той факт, що боржниками ОСОБА_4, ОСОБА_5 не здійснено виконання виконавчих листів Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/10159/13 від 28.05.2014, про що було складено акт державного виконавця від 28.03.2016 р.

Згідно з положеннями ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла боржника чи іншого володіння боржника при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за місцезнаходженням жила за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст.11 Закону України про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право входити до приміщень, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень, при необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку. Звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи.

Державним виконавцем, зі свого боку, вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, однак, у зв'язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов'язків, які він має змогу виконати, та зобов'язань, покладених на нього рішенням, останнє досі залишається невиконаним. Зазначене має негативні наслідки, як для стягувана, так і держави в цілому, оскільки реальне виконання рішення суду є одним з показників ефективності роботи державних органів та сприяє зміцненню авторитету держави.

У звязку з наведеним вище, старший державний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної приватної власності.

В судове засідання старший державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, у зв'язку з чим та зокрема має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно положень пункту 9 частини 3 статті 5 вказаного Закону, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника -фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що, на виконанні в Відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві перебуває виконавчий лист про зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5 здійснити демонтаж самочинно збудованих гаражу і сараю на земельній ділянці спільної приватної власності АДРЕСА_1, демонтаж огорожі з сітки - рабиці на металевих стовпах, встановленої на земельній ділянці спільної приватної власності в АДРЕСА_1, та відновити стан земельної ділянки, який існував до початку незаконного самочинного будівництва, припинити вчинення перешкод ОСОБА_6 у користуванні встановлений обов'язковим проїздом (проходом) до його частини земельної ділянки та його частини житлового будинку по земельній ділянці площею 88 кв.м., де 19 кв.м. належить ОСОБА_6, залишеній рішенням Дарницького районного суду м. Києва у спільному користуванні ОСОБА_7, ОСОБА_6 в АДРЕСА_1.

Суд приходить до висновку, що з метою належного виконання виконавчого документа (рішень суду) про здійснення демонтажу самочинно збудованих гаражу та сараю, є всі належні правові підстави для надання державному виконавцю дозволу на примусове проникнення на територію земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Разом з цим, слід зазначити, що у відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла, іншого володіння особи, вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, державний виконавець, у порядку визначеному законом звернувся до суду з поданням про примусове проникнення, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення на територію земельної ділянки (розташованої за адресою АДРЕСА_1) з метою доступу до описаного раніше майна..

Оскільки, наданими суду доказами підтверджується, що власниками земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1, на території якої здійснене самочинне будівництво є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд вважає за необхідне подання задовольнити.

Керуючись ст. 210, 376 ЦПК України, ст. 3, 5,11 Закону України Про виконавче провадження , суд

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Малівської Н.І. про примусове проникнення до земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - задовольнити.

Дозволити примусове проникнення на територію земельної ділянки, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної приватної їх власності в АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити заявнику до виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва протягом п"яти днів з дня її проголошення . У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали, через районний суд.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.