Провадження № 2/331/134/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Акціонерний комерційний банк «Форум» змінив з 19.04.2010 року назву на ПАТ «Банк Форум», яке є правонаступником усіх прав та зобовязань Акціонерного комерційного банку «Форум». Так, ОСОБА_2 відповідно до кредитного договору № 0001/10/07-KN від 28.10.2010 року, який був укладений нею з ПАТ «Банк Форум», отримала кредит в сумі 827690,00 гривень, зі строком до 27.10.2015 року. Позичальник зобовязався у разі несвоєчасно повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати процентів, сплатити на вимогу банку штрафні санкції, передбачені розділом 4 кредитного договору. В забезпечення зобовязань ОСОБА_2 щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та можливої неустойки виступив поручителем ОСОБА_3, який уклав з банком договір поруки від 28.10.2010 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав, а саме відкрив необхідні рахунки обліку на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності здійснив видачу кредитних коштів. В звязку з порушенням позичальником умов кредитного договору, а саме несплати суми основного боргу та процентів за користування кредитом, банк на підставі пункту 3.2.2 кредитного договору предявив відповідачам вимоги про усунення порушення умов договору, однак ніяких коштів та пропозицій по погашенню заборгованості від відповідачів позивач не отримав. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за станом на 30.09.2014 р . за кредитним договором № 0001/10/07-KN від 28.10.2010 р. у розмірі 1 068 785, 29 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 63 440,86 грн.; поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів 711 081,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 179 537,91 грн.; поточної заборгованості за нарахованими процентами 5 729, 34 грн.; суми пені з розрахунку 0,2 % за простроченим кредитом та процентами 108 996, 18 грн.

В судове засідання представник ПАТ «Банк Форум» надав суду заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали суду письмові заперечення, в яких просили застосувати строк позовної давності щодо позовних вимог про стягнення за договором поруки, пені та в задоволенні позову відмовити. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, прийнявши до уваги письмові заперечення відповідачів , суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Акціонерний комерційний банк «Форум» з 19.04.2010 року змінив найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», яке є правонаступником усіх прав та зобовязань Акціонерного комерційного банку «Форум», що підтверджується статутом ПАТ «Банк Форум» та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 776058.

28.10.2010 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0001/10/07-KN від 28.10.2010 року, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 827 690 грн., строком погашення до 27.10.2015 року, зі сплатою 21% річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення зобовязань за кредитним договором № 0001/10/07-KN від 28.10.2010 р. між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1 від 28.10.2010 р. , згідно з умовами якого поручитель ОСОБА_3 відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами здійснюється позичальником щомісячно впродовж дії кредитного договору рівними внесками за формулою ануїтету згідно з додатком № 1 до цього договору. Згідно з 2.4 кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту на відкритий йому позичковий рахунок № 6413 в банку. Відповідно до п. 2.6 кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту на рахунок банку.

Згідно з п.3.3.2 кредитного договору, позичальник зобовязаний згідно з додатком № 1 повертати банку суму кредиту, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, витрати, повязані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, а також на вимогу банку сплачувати можливі неустойку, штраф та пеню.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позивача від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Згідно з п. 5.3 кредитного договору, сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п.3.3 цього договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливими нарахуванням штрафних санкцій та пені.

02.02.2012 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 0001/10/07-KN від 28.10.2010 року, якою п.1.2 кредитного договору викладено: кредитні кошти надаються строком по 28.09.2020 року; п. 1.3 викладено: за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 18% процентів річних; п. 2.1 кредитного договору викладено: забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є іпотечні договори нежитлової нерухомості та договір поруки, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3; пунктом 11 кредитного договору викладено Графік повернення заборгованості та сплати процентів за кредитним договором в новій редакції.

ПАТ «Банк Форум» виконав свої зобовязання за кредитним договором № 0001/10/07-KN, проте ОСОБА_2 не належним чином виконувала свої зобовязання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашала кредит та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У разі зміни договору, як зазначено в частині третій статті 653 Цивільного кодексу України, зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 Цивільного кодексу України та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Уклавши з банком кредитний договір ОСОБА_2 у відповідності з умовами договору зобовязалася здійснювати повернення суми кредиту, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, витрати, повязані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, а також на вимогу банку сплачувати можливу неустойку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, та допустила заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, припинила погашення кредиту та процентів в порядку і строки, передбачені договором, і станом на 30.09.2014 р. утворилася заборгованість за кредитним договором, а тому повинна нести відповідальність, передбачену договором.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 63 440,86 грн., поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 711 081,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 179 537,91 грн., поточної суми заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 5 729,34 грн., є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 пені суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 548 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідачі подавали до суду заяви про застосування строку позовної давності .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню пеня нарахована за період з 17.09.2013 року по 16.09.2014 року у розмірі 82 979,37 грн..

Таким чином, загальна сума заборгованості , що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором становить суму у розмірі 1 042 768,48 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 63 440,86 грн.; поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів 711 081,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 179 537,91 грн.; поточної заборгованості за нарахованими процентами 5 729, 34 грн.; суми пені з розрахунку 0,2 % за простроченим кредитом та процентами 82 979,37 грн.

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 як з поручителя за договором поруки № 1 від 28.10.2010 р. року на користь банку заборгованості за кредитним договором № 0001/10/07-KN від 28.10.2010 р. , суд зазначає наступне.

За змістом ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитром божника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитром за порушення зобовязання боржником. За загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 554 ЦК України, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову( субсидіарну) відповідальність поручителя.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 28.10.2010 р. між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1, згідно з умовами якого поручитель ОСОБА_3 відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2015 р. по справі була призначена судово-почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 12.03.2016 року, підпис від імені ОСОБА_3 у додатковій угоді № 1 від 02.02.2012 р., у договорі поруки № 1 від 28.10.2010 року виконані ОСОБА_3 рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів.

Згідно з п. 2.1 договору поруки, поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити, заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором.

Відповідно до п. 2.3 договору поруки, кредитор зобовязується письмово повідомити поручителя про невиконання боржником своїх зобовязань.

02.02.2012 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 1 від 28.10.2010 року, якою п.1.1 договору поруки викладено: поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_2 у повному обсязі зобовязань за кредитним договором № 0001/10/07-KN від 28.10.2010 року та всіма додатковими договорами (угодами) до нього, які укладені та можуть бути укладені в майбутньому між кредитором та боржником, за умовами якого боржник зобовязаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 827 690,00 грн., з кінцевим терміном повернення 28.09.2020 року, сплачувати проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 18% процентів річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором.

Як вбачається з вимоги про дострокове повернення кредитних коштів № 681 від 08.05.2014 р., позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконання зобовязань за договором кредиту № 0001/10/07-KN, та ця вимога отримана відповідачами, що підтверджується поштовим повідомленням , наданим банком до суду.

10.12.2014 р. банк звернувся з позовною заявою до суду про стягнення з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором .

Відповідачі подавали до суду заяви про застосування строку позовної давності .

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Умовами договору поруки від 28.10.2010 року № 1, укладеного між банком та ОСОБА_3, конкретний строк припинення зобовязання поручителя перед банком не встановлений.

Як зазначено у пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, оскільки письмову вимогу кредитора до поручителя ОСОБА_3 із зазначенням невиконання зобовязань за договором кредиту № 0001/10/07-KN було відправлено 08.05.2014 р., то, відповідно, банк мав право предявити вимоги до ОСОБА_3 протягом шести місяців від дня настання цього строку.

Отже, до поручителя ОСОБА_3 вимоги предявлені банком не в межах шести місяців відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Аналізуючи викладені норми права, вивчивши надані сторонами докази, взявши до уваги письмові заперечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3, як поручителя, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0001/10/07-KN від 28.10.2010 року задоволенню не підлягають.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно абзацу 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 року встановлено, що розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_2, оскільки на їх підтвердження не надано належних та допустимих доказів, а тому вони є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь банку понесені ним судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0001/10/07-KN від 28 жовтня 2010 року у розмірі 1 042 768,48 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 63 440,86 грн.; поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів 711 081,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 179 537,91 грн.; поточної заборгованості за нарахованими процентами 5 729, 34 грн.; суми пені 82 979,37 грн.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 відмовити.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. М. Світлицька