АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищиди М.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Осіяна О.М.,

за участі секретаря - Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ДавидюкВаленитиниПетрівни на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськавід 31 березня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті дружини - ОСОБА_4, яка за життя була клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» та на її ім'я були відкриті два депозитних банківських рахунка.

За життя ОСОБА_4 ПАТ КБ «Приватбанк» було видано 3 електронні ощадні книжки у вигляді пластикових карток та 1 картка PrivatTravel, проте банк відмовляється видати ОСОБА_3 грошові кошти за договорами банківського вкладу, укладеними між дружиною ОСОБА_3 та відповідачем.

У зв'язку із зазначеним ОСОБА_3 просив суд стягнути на його користь з відповідача суму грошових коштів в розмірі банківських вкладів та процентів за ними, які зберігаються на електронних ощадних книжках відкритих на ім'я ОСОБА_4 (а. с. 3-4).

У зв'язку зі смертю, позивача ОСОБА_3 було замінено на його спадкоємця ОСОБА_5

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджуется матеріалами справи, що у грудні 2009 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір банківського вкладу № SAMDN1383.

Крім того, між сторонами було укладено договір банківського вкладу № SAMDN4883 та договір банківського вкладу № SAMDN1230.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4, померла.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 серпня 2011 року приватним нотаріусом Токмаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано спадкоємицею після смерті бабусі - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадщина після смерті якої складається з грошових вкладів з відповідними відсотками, нарахуваннями, компенсаційними та індексаційними виплатами по них, що знаходяться на зберіганні у Токмаківському відділенні Дніпропетровського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунках: НОМЕР_1 за договором № SAMDN1230 у сумі 2003,29 доларів США; № 0830 за договором №SAMDN4883 у сумі 282,60 доларів США, вартість спадкового майна складає 2 282,89 доларів США (а. с. 105).

Рішенням Токмаківського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2012 року зазначене свідоцтво про право на спадщину визнано недійсним; визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як за спадкоємцем за законом, право власності на спадщину, а саме: на грошові заощадження на ім'я ОСОБА_4, що знаходяться на зберіганні в ТВБВ IV типу № 10003/0384 Філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадний банк» (НОМЕР_3 - залишок - 79,40 грн.; № НОМЕР_2 залишок - 7397,65 грн.); ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «УкрпромБанк»; «Райффайзен Банк Аваль» та інші рахунки в інших банках України, відкриті на ім'я ОСОБА_4.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_3 посилався на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовляється видати йому, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_4, банківські вклади, здійснені спадкоємицею за життя.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Токмаківського району Дніпропетровської області, 31 жовтня 2014 року ОСОБА_3 помер (а. с. 31), та після його смерті із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Токмаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є. звернулась ОСОБА_2 (а. с. 28), надавши при цьому заповіт складаний ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_5 та посвідчений 20 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Токмаківськогорайонного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудим М.Є. (а. с. 30 зворот), при цьому відповідного свідоцтва про право на спадщину видано не було.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи було встановлено факт видачі ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів за договорами банківського вкладу, укладеними між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_7, яка станом на день видачі грошових коштів булла спадкоємицею вкладниці на підставі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому правом уточнення позову ОСОБА_5 протягом розгляду справи не скористалася.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст. 1216, 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із частинами 1, 2 ст.1060 ЦК України договірбанківського вкладу укладається на умовахвидачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Статтею 1228 ЦК України встановлено право вкладника розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).

Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (ч. 2 ст.1228 ЦК України).

Оскільки сторонами договору банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобов'язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не є нерозривно пов'язаним з особою вкладника, то таке зобов'язання відповідача не припиняється внаслідок смерті вкладника та триває до моменту фактичного повернення коштів спадкоємцям.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2009 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір банківського вкладу № SAMDN1383, грошові кошти за яким у повному обсязі у розмірі 1033,39 грн. були виплачені ОСОБА_4 15 березня 2010 року, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 80-81, 84).

Крім того, між сторонами було укладено договір банківського вкладу № SAMDN4883 та договір банківського вкладу № SAMDN1230.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 серпня 2011 року приватним нотаріусом Токмаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано спадкоємицею після смерті бабусі - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадщина після смерті якої складається з грошових вкладів з відповідними відсотками, нарахуваннями, компенсаційними та індексаційними виплатами по них, що знаходяться на зберіганні у Токмаківському відділенні Дніпропетровського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк».

17.08.2011 року ОСОБА_7 наддала довіреність ОСОБА_10, на підставі якої останньою 07.09.2011 року та 09.09.2011 року в ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 було отримано грошові кошти за договорами банківських вкладів № SAMDN4883 та № SAMDN1230 відповідно.

Тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» у розумінні статті 1071 ЦК України, згідно якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження; без відповідного розпорядження клієнта таке списання можливо на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом, виконав свої зобов'язання за договорами банківських вкладів, укладених між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4

Позов з інших підстав ОСОБА_5 не заявлено.

У зв'язку з чим, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_5 та стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь грошових коштів за договорами банківських вкладів, на думку колегії суддів, є правильним, законним та узгоджується з наявними у матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності номерів договорів банківських вкладів, укладених між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 були перевірені колегією суддів шляхом витребування даних від Банку.

З відповіді ПАТ КБ «ПриватБанк» та доданих до неї матеріалів встановлено, що грошові кошти за договором банківського вкладу № SAMDN1383 у повному обсязі у розмірі 1033,39 грн. були виплачені ОСОБА_4 15 березня 2010 року; грошові кошти за договорами банківського вкладу № SAMDN4883 та № SAMDN1230 були виплачені ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, яке на момент виплати 07.09.2011 року та 09.09.2011 року відповідно, було чинним. Рахунки, зазначені в клопотанні позивача, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 є номерами електронних ощадних книжок у вигляді пластикових карток. Таких рахунків та рахунку № НОМЕР_5, зазначених позивачкою, у банку не відкривалося.

Наведені вище підстави свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, обґрунтовані висновки щодо яких виклав в мотивувальній частині судового рішення.

При ухваленні судового рішення також правильно застосовані норми матеріального права у спірних правовідносинах та не допущено порушень норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: