Провадження № 22-ц/779/1133/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д.,Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «ОСОБА_5 Аваль» звернулось до суду з указаним позовом і зазначало, що 26 жовтня 2007 року ОСОБА_5 та ПП ІФ-Будімпекс уклали Генеральну кредитну угоду № 161, в межах якої було укладено кредитний договір № 010/14-10-796 G 161 від 29 жовтня 2007 року, відповідно до якого ПП ІФ-Будімпекс отримало в позивача кредит у розмірі 1800000 грн., строком до 25 жовтня 2017 року під 12,5% річних за користування кредитними коштами. Також 11 грудня 2007 року між ОСОБА_6 та позичальником укладено кредитний договір № 010/14-10-958 G 161, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 200 тис. грн. під 15,5% річних строком користування до 25 жовтня 2017 року. Згідно умов кредитних договорів, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником в порядку та строки відповідно до графіка погашення кредитної заборгованості, який є невідємною частиною кожного кредитного договору. Взяті на себе зобовязання кредитор ОСОБА_6, виконав своєчасно і повністю, надав позичальнику ПП ІФ-Будімпекс кредитні кошти. Взяті на себе зобовязання по кредитному договору боржник ПП ІФ-Будімпекс належним чином і у встановлені строки не виконав, тому виникла заборгованість за кредитним договором №010/14-10-796 G161 від 29 жовтня 2007 року станом на 10 вересня 2014 року у сумі 1762457,17 грн- тіло кредиту; 1860160,47 грн. відсотки, 671118,55 грн.- пеня та за кредитним договором №010/14-10-958 G161 від 11 грудня 2007 р. станом на 10 вересня 2014 року у сумі 187694,15 тіло кредиту; 195 388,47 відсотки, 73584,51 грн. пеня. Загальна сума заборгованості по кредитних договорах становить 4750403,32 грн. У забезпечення виконання зобовязань, що випливають з Генеральної кредитної угоди №161 від 26 жовтня 2007 року та укладених на її підставі кредитного договору № 010/14-10-796 О 161 від 29 жовтня 2007 року та кредитного договору № 010/14-10-958 0161 від 11 грудня 2007 року, між АТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, посвідчений 29.10.2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО ОСОБА_7за реєстровим №3782 згідно якого в іпотеку ОСОБА_2 передав належний йому індивідаульний житловий будинок №98 заг. площею 404,9 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., який знаходиться по вул. Вовчинецька, м. Івано-Франківськ. Посилаючись на те, що ПП ІФ-Будімпекс належно не виконав свої обов'язки за вказаними кредитними договорами, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №010/14-10-796 G161 від 29 жовтня 2007 року та кредитним договором №010/14-10-958 G161 від 11 грудня 2007 р, укладених в межах Генеральної кредитної угоди №161 від 26 жовтня 2007 року в сумі 4750403,32 грн., просив звернути стягнення на нерухоме майно- індивідаульний житловий будинок №98 заг. площею 404,9 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., який знаходиться по вул. Вовчинецька, м. Івано-Франківськ належний ОСОБА_2

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 березня 2016 року позов задоволено. Звернуто стягнення на індивідуальний житловий будинок №98 по вул. Вовчинецькій в м. Івано-Франківськ, загальною площею 404,9 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №010/14-10-796 G161 від 29 жовтня 2007 р., кредитним договором №010/14-10-958 G161 від 11 грудня 2007 р., укладених в межах Генеральної кредитної угоди №161 від 26 жовтня 2007 р. в сумі 4750403,32 гривень ( за договором №010/14-10-796 G,17 гривень тіла кредиту, 1860160,47 відсотків, 671118,55 гривень пені, за договором №010/14-10-958 G161 187694,15 гривень тіла кредиту, 195388,47 відсотків, 73584,51 гривень пені), шляхом його продажу з прилюдних торгів, визначивши вартість вказаного предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» 3654 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволені позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості, суд не врахував того, що питання звернення стягнення на предмет іпотеки вже було вирішено судом, а тому у позивача відсутнє право заявляти позов повторно. Крім того, сторони встановили строк дії договору та строки виконання боржником окремих зобовязань(внесення щомісячних платежів), стороною заявлено сплив позовної давності у спорі, що є підставою для відмови у позові. Апелянт вважає, що 15 липня 2009 року банком направлено ОСОБА_2 вимога про виконання зобовязання, передбачених кредитним договором №010/14-10-796 G161 від 29 жовтня 2007 р., кредитним договором №010/14-10-958 G161 від 11 грудня 2007 р., укладених в межах Генеральної кредитної угоди №161 від 26 жовтня 2007 р., а позивач з позовною заявою звернувся до суду тільки 15 вересня 2014 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Представник ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 26/11/2010 р. встановлено заборгованість ПП ІФ-Будімпекс за Генеральною кредитною угодою №161, кредитним договором №010/14-10-796 G161, кредитним договором №010/14-10-958 G161 в сумі 2641654,72 гривень станом на 01/06/2010 р., що є правовою підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки на вказану суму заборгованості за кредитними договорами. Оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, яке станом на 10 вересня 2014 року збільшилась до 4750403,32 гривень, суд відповідно укладено договору іпотеки від 29.10.2007 року між АТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №010/14-10-796 G161 від 29 жовтня 2007 року та кредитним договором №010/14-10-958 G161 від 11 грудня 2007 р, укладених в межах Генеральної кредитної угоди №161 від 26 жовтня 2007 року в сумі 4750403,32 грн. звернув стягнення на нерухоме майно- індивідаульний житловий будинок №98 заг. площею 404,9 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., який знаходиться по вул. Вовчинецька, м. Івано-Франківськ належний ОСОБА_2

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом установлено, що 26 жовтня 2007 року ОСОБА_5 та ПП ІФ-Будімпекс уклали Генеральну кредитну угоду № 161, в межах якої було укладено кредитний договір № 010/14-10-796 G 161 від 29 жовтня 2007 року, відповідно до якого ПП ІФ-Будімпекс отримало в позивача кредит у розмірі 1800000 грн., строком до 25 жовтня 2017 року під 12,5% річних за користування кредитними коштами. Також 11 грудня 2007 року між ОСОБА_6 та позичальником укладено кредитний договір № 010/14-10-958 G 161, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 200 тис. грн. під 15,5% річних строком користування до 25 жовтня 2017 року. Згідно умов кредитних договорів, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником в порядку та строки відповідно до графіка погашення кредитної заборгованості, який є невідємною частиною кожного кредитного договору. Взяті на себе зобовязання кредитор ОСОБА_6, виконав своєчасно і повністю, надав позичальнику ПП ІФ-Будімпекс кредитні кошти. Взяті на себе зобовязання по кредитному договору боржник ПП ІФ-Будімпекс належним чином і у встановлені строки не виконав.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2010 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2,ОСОБА_8ТзОВ «Європа-Вікно», ОСОБА_9 на користь ВАТ ОСОБА_5 Аваль, 2 641 645, 72 грн. загальної заборгованості за кредитним договором №010/14-10-796 G161 від 29 жовтня 2007 року та за кредитним договором №010/14-10-958 G161 від 11 грудня 2007 р. станом на 01 червня 2010 року у межах Генеральної угоду № 161 від 26 жовтня 2007 року, 300 грн. витрат по оплаті повідомлення відповідачів про розгляд справи в газеті Галичина, 1 700 грн. судового збору 120 грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Матеріали справи не містять жодних відомостей того, що вказане судове рішення є виконаним, зокрема, що ПАТ ОСОБА_5 Аваль за рахунок стягнутих коштів виконані умови кредитних договорів.

Відповідно до п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Згідно довідки-розрахунку заборгованість за кредитним договором №010/14-10-796 G161 від 29 жовтня 2007 року станом на 10 вересня 2014 року у сумі 1762457,17 грн- тіло кредиту; 1860160,47 грн. відсотки, 671118,55 грн. пеня та за кредитним договором №010/14-10-958 G161 від 11 грудня 2007 р. станом на 10 вересня 2014 року у сумі 187694,15 тіло кредиту; 195 388,47 відсотки, 73584,51 грн. пеня. Загальна сума заборгованості по кредитних договорах становить 4750403,32 грн.

Розмір заборгованості за кредитними договорами не оспорюється відповідачем і підтверджується розрахунком поданим позивачем (а.с.4-9).

Отже, з відповідача на користь банку підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: прострочена заборгованість за процентами, пеня за несвоєчасне погашення процентів, пеня за несвоєчасне погашення кредиту.

Відповідно умов договору іпотеки, у забезпечення виконання зобовязань, що випливають з Генеральної кредитної угоди №161 від 26 жовтня 2007 року та укладених на її підставі кредитного договору № 010/14-10-796 О 161 від 29 жовтня 2007 року та кредитного договору Ж) 10/14-10-958 0161 від 11 грудня 2007 року, між АТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_2, посвідченого 29.10.2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО ОСОБА_7за реєстровим №3782 в іпотеку ОСОБА_2 передав належний йому індивідаульний житловий будинок №98 заг. площею 404,9 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., який знаходиться по вул. Вовчинецька, м. Івано-Франківськ.

Частиною першою статті 33 та статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до умов зазначеного іпотечного договору укладеного між сторонами, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання (пункт 3.1.4, 5 іпотечного договору) у порядку звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.25-27).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку задовольнивши позов ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», оскільки ОСОБА_2 є майновим поручителем ПП ІФ-Будімпекс, який належно не виконаві зобовязань за вище вказаними кредитними договорами укладеними з позивачем.

Разом з тим, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону "Про іпотеку".

У звязку з цим, рішення суду першої інстанції слід змінити та доповнити резолютивну частині цього рішення реченням: початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється у розмірі 1108043 грн. (один мільйон сто вісім тисяч сорок три гривні), але не нижчу за звичайні ціни на цей вид майна.

В решті рішення суду залишити без змін.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач пропустив строк позовної давності для захисту порушеного права встановлений ст. 256 ЦК України, оскільки такий строк рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2010 року, яке набрало законної сили 10 березня 2011 року було перервано відповідно ч.1 ст.264 цього Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 23 березня 2016 року змінити й доповнити резолютивну частину цього рішення реченням: початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється у розмірі 1108043 грн. (один мільйон сто вісім тисяч сорок три гривні), але не нижчу за звичайні ціни на цей вид майна.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

ОСОБА_10