Справа № 521/5311/16-ц
Провадження №2/521/2824/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Лукьяновій В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

В Малиновський районний суд м. Одеси звернулася позивач з позовом до Одеської міської ради про визнання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2, померлої 28.07.2014 року, та просить визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, що відкрилася 28.07.2014 року, та складається з квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 08.08.2001 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла вказану квартиру позивачці. Після її смерті 28.07.2014 року відкрилася спадщина, однак позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини лише 04.03.2016 року. Листом нотаріуса №74/2016/02-14 від 11.03.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Тому позивач змушена звернутися до суду з позов про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. Про причини пропуску строку позивач вказує на те, що вона проживає у Росії та не знала про смерть матері, а узнала лише на початку 2016 року, тому вважає, що строк був пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні позивач участь не приймала, однак приймав участь її представник, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні участі не приймав, однак надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази, заслухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.08.2001 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла квартир №42 в будинку №64 по вул. Ак. Філатова в м. Одесі позивачці, що підтверджено копією заповіту, який знаходиться у матеріалах справи.

28.07.2014 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивач, дізнавшись про смерть матері лише на початку 2016 року, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка була отримана 04.03.2016 року. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до листа №74/2016/02-14 від 11.03.2016 року, у звязку з тим, що сплив строк для прийняття спадщини встановлений законодавством.

Позивачка вважає, що строк на прийняття спадщину нею був пропущений з поважних причин, аргументуючи це тим, що до своєї смерті померла хворіла на атеросклероз, через що найчастіше не впізнавала навіть близьких родичів віч на віч, тим більше по телефону. Тому нагляд за нею здійснювала сестра позивача ОСОБА_3 Після смерті матері в сестри розвився депресивний стан, внаслідок чого вона на деякий стан перестала спілкуватися із позивачем, та через це їй стало відомо про смерть матері лише через майже півтора року після її смерті.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про практику у справах про спадкування», передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач посилається на поважність пропуску строку через депресивний стан своєї сестри, який розвився після смерті матері, та яка своєчасно не повідомила позивача про факт смерті.

Однак, причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчать про поважність причин пропуску зазначеного строку.

Крім цього, слід враховувати той факт, що особливість стосунків між сторонами, зокрема ті обставинами, що сторони не спілкувалися певний час, повинні були орієнтувати позивача на вчинення дій направлених на захист своїх інтересів та вчинення дій передбачених законом для прийняття спадщини.

Аналогічна позиція Верховного суду України викладена у Постанові від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1486 цс 15. Якщо у спадкоємця перешкод для подачі заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відсутні.

Також покази свідка ОСОБА_4, який був допитаний у судовому засіданні, не доводять того факту, що у позивача існували об'єктивні, непереборні, істотні труднощі на вчинення дій щодо прийняття спадщини, а всі доводи того, що ОСОБА_3 своєчасно не повідомила про смерть ОСОБА_2, на думку суду, не є поважними та обєктивними.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до листа ВСС України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Виходячи з предмету заявлених позовних вимог позивач просила надати додатковий строк на прийняття спадщини через поважність, на її думку, причини її пропуску. Вказаний законодавчий механізм застосовується до осіб, які не мешкали з померлою особою на момент смерті, та повинні були, через вказівку ст. 1269 ЦК України, звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. Позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для своєчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Однак, ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу вищевказаних обставин, що вона повинна зробити, згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що немає підстав для задоволення позовних вимог та визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 60, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 81, 88, 130, 174, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що відкрилася 28.07.2014 року, після смерті ОСОБА_2, та складається з квартири АДРЕСА_1, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий