Справа № 734/183/16-ц Провадження № 22-ц/795/1137/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Соловей В. В. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець Н.С.
суддів:Онищенко О.І., Тагієва С.Р.
при секретарі:Шевченко М.О.
за участю:позивача ОСОБА_5, прокурора Похиталюка Є.П., представника відповідача Ганенко О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Остерської квартирно-експлуатаційної частини району про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

Треті особи - Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України, Командування сухопутних військ Збройних сил України

в с т а н о в и в:

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2016 року відмовлено у позові ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності Остерської квартирно-експлуатаційної частини району та зобов'язання розглянути заяву позивача про приватизацію житла і видати розпорядження щодо приватизації житла.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення місцевого суду і постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги - зобов'язати начальника Остерської квартирно-експлуатаційної частини району розглянути заяву позивача в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та видати розпорядження щодо приватизації квартири. Позивач вважає, що судом першої інстанції зроблені невірні висновки, які не відповідають обставина справи. Зокрема, позивач вказує на те, що посилковим є висновок суду про те, що військове містечко № 1 в смт. Десна має юридичний статус закритого, оскільки суд не врахував існування наказу Міністра оборони України № 685 від 08 листопада 2011 року «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальної громади селища Десна». Перелік військових містечок, що в своєму складі мають житловий фонд, затверджений рішенням № 14492/С від 19 серпня 2013 року начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України застосовувати не можна, бо Начальник Генерального штабу не може скасувати своїм розпорядженням Наказ Міністра оборони України.

У судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу. Представник відповідача і прокурор скаргу не визнали. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що житловий будинок у АДРЕСА_1, квартиронаймачем якої є позивач ОСОБА_5, є військовим майном та знаходиться в оперативному управлінні Остерської КЕЧ району, Міністерство оборони України, як центральний орган управління Збройних Сил України, здійснює управління військовим майном, а з урахуванням норм частин 1 і 2 ст. 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» рішення про відчуження військового майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Суд також врахував, що військові містечка № № 1 і 6 у смт. Десна Козелецького району Чернігівської області включені до Переліку військових містечок, що в своєму складі мають житловий фонд, затвердженого рішенням № 14492/С від 19 серпня 2013 року начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи і вимогам закону, виходячи з такого.

По справі встановлено, що ОСОБА_5 проживає у квартирі в АДРЕСА_1, де й зареєстроване місце його проживання і є наймачем цього житла. Позивач звернувся із заявою про передачу йому у приватну власність (приватизацію) квартири до Остерської КЕЧ району. 16 жовтня 2016 року Остерською КЕЧ району відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні його заяви, про що повідомлено заявника (а.с. 14). Вказана відмова обґрунтована тим, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень. З наведеного вбачається, що заява позивача начальником Остерської КЕЧ району розглянута і позивачу відмовлено у приватизації квартири.

Вирішуючи питання щодо права позивача на приватизацію житла і обов'язку Остерської КЕЧ району видати розпорядження щодо приватизації квартири , суд першої інстанції правильно застосував ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» та ст. 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», відповідно до норм якої рішення про відчуження військового майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Порядок вилучення і передачі військового майна Збройних Сил затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1282 від 29 серпня 2002 року ( із змінами і доповненнями). Відповідно до визначення, даного у п.2 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1282 від 29 серпня 2002 року( далі Порядок) , військовим містечком є майновий комплекс будівель, споруд, іншого нерухомого військового майна разом із житловим фондом, об'єктами соціальної та інженерної інфраструктури, які використовуються для його обслуговування, розміщений на відокремленій земельній ділянці, яка належить до категорії земель оборони. Згідно з п. 3 Порядку військові містечка, які вивільняються в процесі реформування Збройних Сил і не плануються до використання за призначенням, можуть передаватись у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст у разі не включення до відповідного переліку військового майна, яке не підлягає відчуженню. Передача військового майна, визначеного у підпунктах 1 і 2 пункту 2-1 цього Порядку, тобто військових містечок, що вивільняються в процесі реформування Збройних Сил і не плануються до використання за цільовим призначенням та нерухоме майно (будівлі, споруди, об'єкти незавершеного будівництва, приміщення, інше нерухоме майно); органам, уповноваженим управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність проводиться за рішенням Кабінету Міністрів України ( п.4 Порядку у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2010 № 105). Отже, посилання позивача на Наказ Міністра оборони України № 685 від 08 листопада 2011 року «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальної громади селища Десна» не може бути підставою для задоволення позову як такий, що не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України, ст. 3 і ст. 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України».

Суд обґрунтовано послався на Перелік закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд, затверджений 20 серпня 2013 року начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України, відповідно до якого житловий будинок у АДРЕСА_1 (в т.ч. квартира АДРЕСА_1, яку наймає ОСОБА_5,) входить до складу військового містечка № 1. В матеріалах справи відсутні будь-які докази про наявність рішення компетентного органу, прийнятого у відповідності з вимогами ст. 3 і ст. 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» та Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1282 від 29 серпня 2002 року ( із змінами і доповненнями), яке було б правовою підставою для задоволення вимоги про зобов'язання відповідача видати розпорядження про приватизацію позивачем житлового приміщення. Квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень не підлягають приватизації відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: