Справа №2/489/1025/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 червня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І,М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ЖЕК № 14 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 р. позивачі звернулись до суду із позовом, яким просили визнати відповідачів, такими, що втратили право користування будинком № 10 по вул. Горохівська, у м. Миколаєві. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі були зареєстровані в будинку з дозволу їх матері ОСОБА_5, яка на даний момент померла, а вони, тобто позивачі, є спадкоємцями після її смерті. Відповідачі вже більше двох років в будинку не проживають, тому позивачі просять визнати їх такими, що втратили право користування.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву до суду про слухання справи у його відсутність.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити.

Будинок № 10 по вул. Горохівській у м. Миколаєві належав на праві власності ОСОБА_5 на підставі: Договору дарування від 27 листопада 2006 року (1/2 частки будинку), та Свідоцтва про право на спадщину від 24 грудня 2004 р. після смерті ОСОБА_6 (1/2 частки будинку). (а.с. 10,12).

ОСОБА_5 померла 10 листопада 2009 року (а.с. 55).

Як вбачається з копії спадкової справи № 306/2010 р. після смерті ОСОБА_5, позивачі є спадкоємцями після смерті спадкодавці, тобто своєї матері, які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини і є такими, що прийняли спадщину у відповідності до частини 2 статті 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті матері були зареєстровані разом з нею у зазначеному будинку (а.с. 52, 53, 55, 61).

Відповідно до копії виписки з будинкової книги та копії довідки форми № 3, виданої позивачці ОСОБА_1 22 лютого 2016р., у будинку № 10 по вул. Горохівська у м. Миколаєві, окрім брата позивачки - ОСОБА_2, зареєстровані її дядько - ОСОБА_3 та дядько - ОСОБА_4 (а.с. 5,16).

Між тим, згідно акту про не проживання, складеного у присутності сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посвідченого начальником ЖЕК № 14, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зазначеному будинку не проживають більше двох років (а.с. 6).

Згідно частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Надані докази, в сукупності, дають підстави для визнання факту не проживання відповідачів у будинку понад один рік без поважних причин, а тому, у відповідності до статті 405 ЦК України, є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування будинком № 10 по вул. Горохівська, у м.Миколаєві.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя Д.Г. Губницький