Справа № 361/4166/15-ц Головуючий у І інстанції Шинкар А. О.
Провадження № 22-ц/780/3120/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 14.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Білоконь О.В., Іванової І.В.,

За участі секретаря: Тимошевській С.І.

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайсуду Київської області від 25 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості належної їй 1/2 частини автомобіля, що становить 55000 грн.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з лютого 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого за спільні кошти було придбано автомобіль ВАЗ-211140, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 110 000 грн., право власності на який зареєстровано за відповідачем.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, позов задоволено частково та визнано зазначений автомобіль ВАЗ-211140 спільною сумісною власністю подружжя та визначено його частки по 1/2 частині за кожним.

Оскільки з відповідачем не досягнуто згоди щодо спільного користування автомобілем, просила заявлені вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «ВАЗ-211140» в сумі 55 000 гривень та судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду І інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2002 року, під час якого придбано автомобіль ВАЗ-211140, реєстраційний номер НОМЕР_2, право власності на який зареєстровано за відповідачем згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 026712.

18 лютого 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а також зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя, вирішив: позов ОСОБА_3 задовольнити частково; визнати автомобіль ВАЗ-211140, реєстраційний номер НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя; визначити частки в автомобілі ВАЗ-211140 по 1/2 частині за кожним; із визначенням часток в автомобілі він належить сторонам на праві спільної часткової власності; у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 11.11.2015 року № 1468, дійсна вартість автомобіля ВАЗ-211140, реєстраційний номер НОМЕР_2, визначена із застосуванням порівняного підходу ідентичного КТЗ, за документами наданими в матеріалах справи, без огляду обєкта дослідження, станом на дату проведення експертного дослідження складає 117 899, 16 грн.

Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Задовольняючи позов частково суд І інстанції виходив з того, що автомобіль є неподільною річчю, а тому виділ у натурі належної ОСОБА_3 1/2 його частки неможливий, тому суд дійшов висновку, враховуючи згоду позивачки .на отримання грошової компенсації у розмірі 55 000 грн., що менше експертної оцінки, що позов у частині стягнення грошової компенсації підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, спільне користування спірним автомобілем є неможливим, оскільки сторони не досягли згоди щодо порядку такого користування, тому колегія суддів вважає, що висновки суду І інстанції є обґрунтованими та відповідають обставинам справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази та обставини, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішенні, не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайсуду Київської області від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: