АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2388/16 Головуючий 1 - інстанції ОСОБА_1
Категорія відшкодування збитків
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів КРУГОВОЇ С.С.,

ОСОБА_2,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 25 січня 2016 року у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Харківська міська рада звернулась до Київського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 до бюджету міста Харкова збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 191992,96 грн. згідно з розрахунком величини пайового внеску виконаного за показниками опосередкованої вартості будівництва.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 25 січня 2016 року позов Харківської міської ради задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 19999 грн. 88 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 200 грн. 63 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а також на те, що висновки суду не відповідають наявним у справі доказам.

Зазначає, що позивачем не доведено, що він міг і повинен бути отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Вказує, що стягнення з відповідача збитків на підставі ст. 623 ЦК України, можливе лише у випадку порушення зобов"язання, яке у даній справі виникає лише на підставі відповідного договору, який не був укладений, а тому зобов"язання між сторонами відсутні.

Вважає, що суд першої інстанції повинен був застосувати п.1 ч. 4 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» до одного з двох будинків відповідача, який звільняє замовника від пайової участі у розвитку інфраструктури, тому, що житлові садибні будинки літ. Ж-2 та З-2 це окремі архітектурні споруди загальна площа, яких не перевищує 300 кв.м., а про суму загальних площ будівель на окремій ділянці в законі не йдеться.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 р. № 804, затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (зі змінами рішення від 22.05.2013 року № 319), який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску, та який був оприлюднений Харківською міською радою на офіційному сайті Харківської міської ради (www.city.kharkov.ua), на офіційному сайті комунального підприємства «Харківській міській інформаційний центр» (www.citynet.kharkov.ua) та у газеті «Харьковские известия» тому відповідно до норм ч. 1 ст. 144 Конституції України, є нормативно-правовим актом, обовязковим до виконання на території м. Харкова.

Згідно з пунктом 1.5 Порядку пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Харкова

Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради, для укладення якого замовник зобовязаний звернутись із відповідною заявою до Департаменту не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон) замовник об'єкта будівництва зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування. Згідно з ч. 1. ст. 40 Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Законом встановлено строки, упродовж яких мають укладатися договори про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не пізніше ніж 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 29.08.2013 року за №ХК 19, було введено в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки літ. «Ж-2» та літ. «З-2» з господарською будівлею та спорудами загальною площею 289, 5 кв.м та 249,8 кв.м відповідно по вул. Лазьківка - Лужок, 9 у місті Харкові, замовником є ОСОБА_3 (а.с.19, 20).

Визначений Законом та Порядком обовязок відповідачем ОСОБА_3 не було виконано: договір з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради про пайову участь до прийняття вищевказаного обєкту будівництва до експлуатації не укладено, пайовий внесок не сплачено.

Відповідно до пункту 5.1. Порядку у разі встановлення факту будівництва та введення об'єкта до експлуатації без укладення договору про пайову участь забудовника у розвитку інфраструктури м. Харкова Департамент економіки та комунального майна у десятиденний термін з дня встановлення такого факту, надсилає замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням лист-повідомлення про необхідність укладення відповідного договору.

Листами управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від 31.01.2014 року №50/0/114-14 та від 26.12.2013 року № 745/0/114-14 ОСОБА_3 було повідомлено про необхідність виконання вимог закону та направлено на підписання проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова (а.с.13,14,17,18), проте відповіді на вказані листи від ОСОБА_3 не надійшли.

Таким чином, внаслідок неукладення замовником будівництва договору пайової участі, невиконання зобовязань, що прямо встановлені Законом, Харківській міській раді заподіяно збитків у вигляді неодержаних доходів.

Порядком пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова визначено механізм залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова у разі ухилення від укладання договору пайової участі. Вказане питання врегульовано розділом 5 Порядку. Так, у разі ухилення замовника від виконання вимог, вказаних у листі-повідомленні щодо укладання договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у добровільному порядку, Департамент економіки та комунального майна вчиняє наступні дії:

- на підставі наявної інформації та у відповідності до цього Порядку проводить розрахунок величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури;

- готує два примірники договору пайової участі у розвитку інфраструктури з додатками;

- надсилає підписані два примірники договору з додатками замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно з положеннями статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти.

Відповідно до положень статті 71 Бюджетного кодексу України надходження бюджету розвитку місцевих бюджетів включають кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, у разі б належного виконання замовником будівництва передбаченого законом обовязку щодо звернення до органу місцевого самоврядування для укладення договору, Харківська міська рада беззаперечно отримала б кошти пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у порядку та розмірах передбачених чинним законодавством.

Зважаючи на приписи статті 623 Цивільного кодексу України, боржник (замовник будівництва), який порушив зобов'язання (не звернувся до органу місцевого самоврядування для укладення договору пайової участі та не уклав його), має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. При цьому розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Харківською міською радою з метою попередження збитків було вжито всіх заходів направлених на одержання коштів пайової участі, надано належну оцінку твердженням представників відповідача на безпідставність застосування приписів статті 623 ЦК України, які визнані необгрунтованими з зазначенням в рішенні мотивів їх відхилення , з якими колегія погоджується , оскільки вони грунтуються на положеннях Закону та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова та відповідають обставинам справи.

Так, суд підставно виходив з того, що із аналізу зазначених положень Закону та Порядку випливає, що участь замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту можлива лише на підставі відповідного договору, в якому сторонами визначаються, зокрема, розмір пайової участі та строк (графік) сплати пайової участі, укладання якого для забудовника є обовязковим. Виникнення такого обовязку безпосередньо з акта цивільного законодавства, рішень органів місцевого самоврядування передбачено ч.ч.3,4 ст.11 ЦК України, по своїй суті з урахуванням положень ст. 509 цього Кодексу правовідносин між сторонами зобовязальними.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання, а боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ст.. 623 ЦК України).

Згідно ч.ч.2,4 ст.623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Як на підставу задоволення позову про відшкодування збитків позивач посилався на те, що відповідач не уклав договору на пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, від пропозиції про його укладання відмовляється, у звязку з чим Харківська міська рада Харківської області не отримала доходів у розмірі, визначеному відповідно до п.п.5.3, 5.4 Порядку.

Суд першої інстанції врахував, що право на залучення коштів пайової участі у розвиток інфраструктури прямо передбачено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а позивачу через невідомість наміру відповідача проводити будівництво житлових будинків не могло бути заплановано надходження від цього коштів у відповідну класифікацію доходів. Однак таке не позбавляє Харківську міську раду вимагати, у звязку із не укладанням договору про пайову участь, відшкодування відповідачем збитків, завданих невиконанням останнім обовязку по його укладанню.

Належна оцінка надана судом і іншим запереченням представників відповідача, у тому числі посиланню на відсутність у ОСОБА_3 обов"язку приймати участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, оскільки загальна площа кожного з будинків, які були побудовані на одній земельній ділянці, не перевищує 300 кв. м

При цьому суд виходив з того , що у п.4 ч.4 ст.40 Закону мова йде про будівництво індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських споруд, загальна площа яких не перевищує 300 квадратних метрів, на різних земельних ділянках, про що свідчить відповідність множинності закінчення у словосполученні «земельних ділянках» зі словосполученням «індивідуальних житлових будинків…», а в разі побудови на одній земельній ділянці індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків загальна площа яких перевищує 300 квадратних метрів, норми п.4 ч.4 ст.40 Закону не розповсюджуються і це кореспондується із розясненням Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.12.2013 № 8/15-458-13, наданий на запит Департаменту економіки та комунального майна від 15.11.2013 року № 657/0/45-13 відносно залучення до пайової участі замовників, які здійснюють будівництво та введення в експлуатацію на окремій земельній ділянці (за однією адресою та з одним кадастровим номером) декількох індивідуальних житлових будинків загальна площа яких по кожному будинку становить менше 300 квадратних метрів, а сумарна загальна площа всіх будинків на земельній ділянці перевищує обумовлений показник, Міністерством було повідомлено, що такі замовники не звільняються від пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Крім того, судом враховано і те, що свідоцтво про право власності на обєкт нерухомого майна від 10.09.2013 року, а також декларація про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 29.08.2013 року за №ХК 19, були видані відповідачу як один документ одразу на два будинки, які розміщені за однією адресою і мають єдиний номер, що в свою чергу свідчить про їх єдність, як обєкту нерухомого майна (а.с.77 зворотна сторона, 111-113), а посилання представників відповідача на будівництво житлових будинків за різними проектами не доведено.

Дійшовши обгрунтованого висновку про виникнення у відповідача відповідного обовязку приймати участь у розвитку інфраструктури населеного пункту суд правильно визначив розмір цієї участі. При цьому виходив з того, що на день звернення до суду Харківській міській раді не було надано документів про кошторисну вартість будівництва обєкта Департаментом економіки та комунального майна, а тому розрахунок величини вартості будівництва було здійснено на підставі наявних в декларації показників загальної площі завершеного забудовою обєкта містобудування та показників опосередкованої вартості будівництв встановлених наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за відповідний квартал на відповідній території Відповідно до проведеного Департаментом економіки та комунального майна розрахунку кошторисна вартість індивідуальних (садибних) житлових будинків літ. «Ж-2» та літ. «З-2» з господарською будівлею та спорудами загальною площею 289, 5 кв.м та 249,8 кв.м відповідно по вул. Лазьківка - Лужок, 9 у м. Харкові, які були прийняті в експлуатацію на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації від 29.08.2013 року за №ХК 19 становить 4363476, 30 гривень, виходячи з чого розмір пайової участі було визначено позивачем у розмірі 191992,96 грн.

Проте, під час розгляду справи , відповідач надала до суду кошторисну документацію, відповідно до якої зведений кошторисний розрахунок складає 499997,00 грн. (а.с.92), що позивачем не спростовано, тому суд виходячи із відомостей кошторисного розрахунку визначив що розмір внеску дорівнює : 0,04Х4999997,00 = 19999,88 грн.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що у відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для залишення його без змін та відхилення апеляційної скарги, доводи якої не спростовують висновків суду першої інстанції, були предметом дослідження цього суду і їм надана правильна оцінка.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307,ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) Т.П.Зазулинська

Судді (підпис) С.С. Кругова

(підпис) ОСОБА_2