Справа 206/6736/15-ц
Провадження 2/206/172/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя: Сухоруков А.О.,

при секретарі: Гуртовий В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

16 грудня 2015р. представник Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 24.07.2012 року Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» в особі ТОВ "Розетка УА", який діяв на підставі довіреності №11080801 від 08.08.2011 року та ОСОБА_1 уклали Договір №120386909 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання відеореєстратор Gazer F410. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 2310,81 грн. Відповідач зобов'язалася сплачувати платежі у загальній сумі 2310,81 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 16,67% від загальної суми платежів; 5 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, відповідач мала сплатити 6 (шість) платежів по 385,14 грн. У відповідача перед позивачем виникли зобовязання щодо сплати орендних платежів. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання щодо надання обладнання відповідачу згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу. Згідно розрахунку заборгованість відповідача станом на день подання цієї позовної заяви не погашена і становить 70883,51 грн., що складається з: 1 925,67грн. компенсації вартості наданого обладнання; 68 878.64 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 79.20грн. компенсація понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання. Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобовязань відповідач не погоджується.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 70883,51 грн. (а.с. 1-3).

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з урахуванням додаткових письмових пояснень. (а.с. 30, 58, 83-84).

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлена. Її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, посилаючись на письмові заперечення. (а.с. 77-79).

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» в особі ТОВ "Розетка УА", який діяв на підставі довіреності №11080801 від 08.08.2011 року та ОСОБА_1 був укладений договір №120386909 від 24.07.2012 року про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання відеореєстратор Gazer F410, загальною вартістю переданого обладнання 2310,81 грн. (а.с. 4).

24.07.2012 року відповідачем було отримано відеореєстратор Gazer F410 вартістю 2189,19 грн. та карту пам'яті Team microSDHC 16GB Class 10вартістю 121,62 грн. на підставі акту приймання-передачі майна №120386909 від 24.07.2012 року (а.с.12).

Згідно розрахунку заборгованості договір №120386909 від 24.07.2012 рокуОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 70883,51 грн., що складається з: 1 925,67грн. - компенсації вартості наданого обладнання; 68 878.64 грн. - плата за прострочення щомісячних платежів та 79.20 грн. - компенсація понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання. (а.с.13).

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті загальної вартості відеореєстратора Gazer F410, відповідач не виконала прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписувала договір №120386909 від 24.07.2012 року, а також отримувала відеореєстратор Gazer F410 разом з картою пам'яті Team microSDHC 16GB Class 10, що свідчить про те, що вищенаведений договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови. Відповідачем здійснено оплату відеореєстратора на суму 585,14 грн. Тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача частини вартості переданого обладнання - відеореєстратор Gazer F410 разом з картою пам'яті Team microSDHC 16GB Class 10 з урахуванням здійсненого відповідачем платежу на суму 585,14 грн., що складає: 2310,81грн.-585,14грн.= 1725,67 грн.

Вирішуючи позов в частині стягнення 68 878.64 грн. - плати за прострочення щомісячних платежів та 79.20грн. - компенсації понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання, то суд вважає цю вимогу не доведеною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки договір №120386909 від 24.07.2012 року про надання в оренду на умовах фінансового лізингубезпосередньо не передбачає обов'язку відповідача сплатити на рахунок позивача грошові кошти за прострочення щомісячних платежів. Натомість, вказаний договір містить посилання на Правила отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT.

Позивачем долучено до матеріалів справи «Правила отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які не підписано відповідачем. (а.с.5-10). У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини, які вчиняються між фізичною та юридичною особою, мають бути укладені в письмовій формі.

Відповідна правова позиція, викладена в правових висновках з аналогічних питань, яких дійшов Верховний Суд України в постановах №6-240цс14 від 11.02.2015р., №6-16цс15 від 11.03.2015р. та №6-757цс15 від 01.07.2015р.

Статтею 207 ЦК України встановлено вимоги до письмової форми правочину: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази понесення позивачем витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання в сумі 79,20 грн.

У звязку з такими обставинами, вимоги позивача в частині стягнення 68 878.64 грн. - плати за прострочення щомісячних платежів та 79.20грн. - компенсації понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд зокрема має вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Розглядаючи позови в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 131, 208-209, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н. НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" (адреса реєстрації: 04205, м, Київ, проспект Оболонський, буд. 28; р/р032 в ПАТ "КРЕДОБАНК", МФ0325365, Код ) заборгованість у розмірі 1725 (одна тисяча сімсот двадцять п'ять) грн. 67 коп.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н. НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" (адреса реєстрації: 04205, м, Київ, проспект Оболонський, буд. 28; р/р032 в ПАТ "КРЕДОБАНК", МФ0325365, Код ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1218,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков