пр. № 2/759/4030/16
ун. № 759/8244/16-ц
У Х В А Л А

14 червня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву

позивача ОСОБА_1

про забезпечення позову, -

В с т а н о в и в :

13.06.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради та просив постановити рішення, яким зобов*язати відповідача розглянути по суті питання про погодження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Одночасно із даним позовом ОСОБА_1 подав заяву про його забезпечення шляхом:

1)накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку 50 030 кв.м. (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, за рахунок частини якої відводиться земельна ділянка НОМЕР_2 ОСОБА_1 площею 0,10 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

2)заборонити Київській міській Раді вчиняти дії щодо розгляду на пленарних засіданнях сесії Київської міської Ради питання про передачу фізичним чи юридичним особам у власність, оренду, постійне користування земельної ділянки площею 50 030 кв.м. (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, за рахунок частини якої відводиться земельна ділянка НОМЕР_2 ОСОБА_1 площею 0,10 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Клопотання мотивоване тим, що у випадку не забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, у разі можливого постановлення судом рішення про задоволення його позову, будуть порушені його права. Також, в заяві про забезпечення позову позивач вказував, що відповідач має намір розпорядитися спірною земельною ділянкою на користь Прокуратури м.Києва або на користь ЖБК «Учасник АТО».

Згідно частини 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до частини 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є право позивача на своєчасне вирішення питання щодо розгляду його заяви від 30.07.2010р. про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яку позивач просить надати йому за рахунок частини земельної ділянки площею 50 030 кв.м. (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1.

Тобто, на час подання даного позову до суду і на час вирішенні питання про його забезпечення, відповідачем ще не прийнято рішення про надання позивачу конкретної земельної ділянки із визначенням її меж в натурі на місцевості, що свідчить про не можливість на даний час чітко ідентифікувати предмет спору.

Верховний Суд України в пункті 4 Постанови Пленуму №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. з наступними змінами і доповненнями вказав про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з*ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В спірному випадку, обсяг позовних вимог складає право позивача на своєчасний розгляд відповідачем його заяви про надання йому земельної ділянки, при цьому не є відомим, яке рішення буде прийнято відповідачем: задоволена заява позивача, відмовлено у її задоволенні або, можливо, позивачу буде запропоновано надати іншу земельну ділянку.

Однак, позивач просить суд забезпечити заявлений ним позов - про розгляд заяви про надання земельної ділянки - шляхом накладення арешту та заборонити відповідачу розпоряджатися усією земельною ділянкою площею 50 030 кв.м. (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, за рахунок лише частини якої він просить виділити йому у майбутньому земельну ділянку, що вже само по собі свідчить про не відповідність і не співмірність способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Крім цього, у вказаному вище пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. з наступними змінами і доповненнями роз*яснино про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв*язку із застосуванням відповідних заходів…

Вирішуючи заяву, суд вважає, що забезпечення позову у такий спосіб, про який просить позивач, явно виходить за межі заявлених ним позовних вимог і може привести до порушення прав та інтересів інших осіб, які мають права або бажають їх мати стосовно земельної ділянки, стосовно якої заявлені вимоги про забезпечення позову.

Також, на час розгляду питання про забезпечення позову, в справі відсутні докази про те, кому належать права на земельну ділянку площею 50 030 кв.м. (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, для вирішення питання про те, чиїх інтересів буде стосуватися забезпечення, у разі задоволення заяви.

Умова допустимості забезпечення позову закріплена в частині 3 ст.151 ЦПК України і сформульована законодавцем наступним чином: якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В даному випадку, у разі задоволення позову ОСОБА_1 буде вирішено питання виключно про зобов*язання Київської міської Ради розглянути питання про погодження і виділення позивачу земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, вирішення питання щодо надання або не надання земельної ділянки, погодження або не погодження відповідача із заявою позивача не є і не може бути предметом спору, оскільки зазначені питання віднесені до дискреційних (виключних) повноважень Київської міської Ради.

Враховуючи зміст і суть позовних вимог, предмет спору, ризики не виконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не відповідність і не співмірність способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд вважає, що правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у той спосіб, про який заявлено позивачем, відповідно до частини 3 ст.151 ЦПК України, судом не встановлені.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмови.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя: