Справа № 379/1727/15-ц Головуючий у І інстанції Бабоїд О. М.
Провадження № 22-ц/780/3516/16 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 46 22.06.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Гуля В.В., Приходька К.П.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» на рішення Таращанського районного суду Київської області від 25 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду в особі свого представника ОСОБА_3 з даним позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що позивачу ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 09.11.2006 року належить земельна ділянка площею 2,1275 га, що розташована на території Великоберезянської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Раніше дану земельну ділянку обробляв відповідач. Восени 2015 року позивач звернувся до відповідача з приводу виділення в натурі даної земельної ділянки для власного використання за призначенням в зв'язку з тим, що договір оренди земельної ділянки не укладався.

Проте, позивачу у відповідь було надано примірник договору оренди даної земельної ділянки № 590 від 01.06.2012 року, згідно якого позивач передав відповідачу належну йому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 09.11.2006 року земельну ділянку площею 2,1275 га в оренду строком на п'ять років. Також було надано акт прийому-передачі даної земельної ділянки.

Строк дії договору розпочався з дати державної реєстрації 17.2.2012 року і закінчувався 17.12.2017 року. Отже, на день подання позову договір діє.

Позивач та його представник стверджують, що підпис від імені позивача виконано невідомою особою, а не позивачем. Дане підтверджується Висновком експертів № 385/386/16-32 від 23.03.2016 року.

Крім того, зазначав, що про укладення договору оренди земельної ділянки йому стало відомо в жовтні місяці 2015 року, з моменту звернення його до ТОВ «Відродження» про повернення земельної ділянки і отримання у відповідь екземпляру договору. Оскільки він договір не підписував, а значить і не укладав, то не міг знати про існування цього договору.

Представник позивача просив визнати договір оренди земельної ділянки № 590 від 01.06.2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Відродження» недійсним. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн та витрат на проведення експертизи в розмірі 2772 грн.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 25 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі № 590 від 01.06.2012 року на земельну ділянку площею 2,1275 га (кадастровий номер НОМЕР_2), укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження».

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ТОВ «Відродження» в особі представника Ситенко О.С. звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було дано належної оцінки тим доказам, що позивач передав земельну ділянку відповідачу в оренду, що підтверджується актом приймання-передачі землі. Крім того, позивачем не заперечувався факт отримання орендної плати за використання земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 09.11.2006 року належить земельна ділянка площею 2,1275 га, що розташована на території Великоберезнянської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Місцевим судом встановлено також, що восени 2015 року позивач звернувся до відповідача з приводу виділення в натурі даної земельної ділянки для власного використання за призначенням в зв'язку з тим, що договір оренди земельної ділянки не укладався.

Проте, позивачу у відповідь було надано примірник договору оренди даної земельної ділянки № 590 від 01.06.2012 року, згідно якого позивач передав відповідачу належну йому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 09.11.2006 року земельну ділянку площею 2,1275 га в оренду строком на п'ять років до 17.12.2017 року. Також було надано акт прийому-передачі даної земельної ділянки.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що не підписував договір оренди № 590 від 01.06.2012 року, що свідчить про відсутність у нього волевиявлення на укладення такого договору.

Висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 385/386/16-32 від 23.03.2016 року встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2 анатолійовича у графах 2орендодавець2 у двох примірниках договору № 590 оренди земельної ділянки від 01.06.2012 року, який укладено між ОСОБА_2 та ТОВ «Відродження», та актів прийому-передачі земельної ділянки (додатків до даного договору) виконано не ОСОБА_2, а іншою особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За таких обставин, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Відродження» з 2012 року відкрито користується спірною земельною ділянкою, сплачуючи земельний податок та виплачуючи орендну плату за користування нею. Так, 2012, 2013, 2014 та 2015 року позивач ОСОБА_2 отримував орендну плату від ТОВ «Відродження» як в грошовій, так і в натуральній формі. Зазначені обставини підтверджуються відомостями про видачу плати за оренду земельного паю, де у відповідній графі про отримання плати наявні підписи ОСОБА_2 Позивач зазначених обставин не спростував.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що хоча спірний договір не містить підпису позивача, однак про наявність його волевиявлення на укладення договору оренди свідчить фактична передача земельної ділянки відповідачу та отримання орендної плати з 2012 по 2015 рік. Позивач також не навів у позові, які саме його права чи інтереси порушені у зв'язку з укладенням договору оренди з відповідачем.

Задовольняючи позов про визнання недійсним договору оренди, суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, і не встановив, чи дійсно порушено право позивача у зв'язку з укладенням даного договору, а також судом не з'ясовано, в чому саме полягає порушення законних прав позивачів.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав не доведення позивачем відсутності волевиявлення на укладення спірного правочину, а також порушення його прав чи законних інтересів у зв'язку з укладенням договору оренди земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» - задовольнити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 25 квітня 2016 року- скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді: