У х в а л а

іменем україни

25 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом. Зазначала, що 30 серпня 2008 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого 24 листопада 2008 року народилась дочка - ОСОБА_3 Посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалось, вони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства, а відповідач не надає матеріального утримання їх спільній дитині, просила розірвати шлюб, залишити неповнолітню дочку з матір'ю та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки у розмірі 700 грн щомісячно до досягнення нею повноліття.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2016 року, позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано у відділі РАЦС Монастирського районного управління юстиції у Тернопільській області 30 вересня 2008 року, актовий запис № 39. Неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати разом із матір'ю ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 грн щомісяця, починаючи з 12 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 30 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого 24 листопада 2008 року у них народилась дочка ОСОБА_3, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3. ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України).

Суди встановивши, що відповідач не працює, доказів про те, що останній отримує регулярний дохід не подано, дійшли правильного висновку про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій формі у розмірі 700 грн щомісячно.

При визначенні розміру аліментів судами враховано, що ОСОБА_2 працездатний, а відтак у змозі сплачувати аліменти на дитину в сумі 700 грн,

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що заявник був позбавлений можливості подати докази, які впливають на вирішення спору по суті, безпідставні і підлягають відхиленню.

ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції було подано апеляційну скаргу на підставі якої апеляційним судом проводилась перевірка його законності.

Отже, відповідач мав можливість подати свої заперечення щодо позову і ухваленого рішення, навести доводи і міркування на їх підтвердження та подати з цього приводу докази.

В ухвалі апеляційного суду, постановленій за результатами розгляду апеляційної скарги, наведені мотиви відхилення поданих ним доказів.

З наданих відповідачем документів вбачається, що він працевлаштувався після ухвалення рішення судом першої інстанції, дані про те, що він працював на момент його ухвалення і мав стабільний дохід у справі відсутні, на такі обставини він не посилався. Існування об'єктивних перешкод, які б унеможливлювали сплату аліментів у сумі 700 грн ним не доведено.

Працевлаштування відповідача після ухвалення рішення не може впливати на його законність і зміну способу сплати аліментів.

Така обставина може бути підставою для звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:О.В. Кадєтова Т.Л. Ізмайлова