АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Білич І.М.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коларес» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року, -

у с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ТОВ «Коларес» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

В апеляційній скарзі представником ОСОБА_2 ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та постановлення нової ухвали про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Представник відповідача посилається на ті обставини, що провадження у справі відкрито з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки кредитор - ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва, то в розумінні ч. 8 ст. 110 ЦПК України та роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3, позов повинен бути розглянутий Дніпровським районним судом м. Києва.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Коларес» - Майдюк В.П. апеляційну скаргу просив відхилити, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною у позовній заяві

_____________________________________________________

Справа № 757/33788/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/6482/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Частиною 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Разом з тим, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що предметом спору є стягнення заборгованості за договорами позики.

Відповідно до п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 1 березня 2013 року позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів (частина восьма статті 110 ЦПК).

Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Відповідно до п. 2 договорів позики повернення може бути здійснено в будь-якій країні світу будь-яким зручним для обох сторін способом по домовленості.

Отже, в укладених договорах позики не зазначено їх місце виконання, а якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Доводи апелянта щодо підсудності позову за зареєстрованим місцем проживання кредитора - ОСОБА_4 у Дарницькому районі м. Києва відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України не ґрунтуються на вимогах цивільного процесуального закону, є безпідставними та юридично не значимими для вірно відкритого провадження у справі за місцезнаходженням відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду та не беруться до уваги колегією суддів.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому остання має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: І.М. Білич

Л.Д. Поливач