Справа № 357/5655/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 липня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, про визнання права власності на спадщину,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 17.05.2016 року звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 12.02.2002 року померла його бабуся ОСОБА_2, яка на день своєї смерті постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 19.08.2015 року помер його батько ОСОБА_3, який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 28.09.2015 року він звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в прийнятті спадщини, оскільки не було документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно, що належало померлому ОСОБА_3 Відповідно до довідки від 26.04.2016 року із Матюшівської сільської ради, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв спадщину протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а саме сплачував страхові платежі в червні-серпні 2002-2014 років, обробляв в цей період земельну ділянку, робив ремонт в житловому будинку і на день смерті спадкодавця за даною адресою був зареєстрований і проживав. Фактично ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, однак документально не оформив її, тому нотаріусом було відмовлено у прийнятті спадщини. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку, погреба, прибудови, гаража, сарая-літня кухня за адресою № 24, по вул. Н. Левицького в с. Матюші, Білоцерківського району в Київській області. Даний будинок був збудований 1960 року, згідно технічного паспорту та отримано свідоцтво про право власності 21.06.1988 року, яке видано Виконкомом Матюшівської сільської ради та зареєстровано на ОСОБА_2. На даний час він не може оформити спадщину, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності від 21.06.1988 року, в звязку з цим виникла необхідність звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок із прибудовами до нього за адресою № 24 по вул. Н. Левицького в с. Матюші, Білоцерківського району в Київській області, в порядку спадкування за законом, після померлого ОСОБА_3, який помер 19.08.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача, за довіреністю у справі, ОСОБА_4 в судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просила визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Матюші, вул. Н. Левицького, 24, в порядку спадкування за законом, після померлого 19.08.2015 року ОСОБА_3, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі представника чи заперечення на позов до суду не надав.

На підставі ст. 224 ЦПК України та враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 39/2015, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 12.02.2002 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14), після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами: № 24, по вулиці Н. Левицького в с. Матюші, Білоцерківського району Київської області, що належав їй на підставі свідоцтва про право власності від 21.06.1988 року, виданого Виконкомом Матюшівською сільською радою народних депутатів (реєстрова книга № 1. реєстровий № 96) та зареєстровано в передбаченому на той час порядку, що підтверджується копією відповіді на запит Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 11.04.2016 року (а.с. 9).

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 був її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який прийняв спадщину протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а саме: сплачував страхові платежі в червні-серпні місяцях 2002-2014 років, обробляв в цей період земельну ділянку, робив ремонт в житловому будинку, що підтверджується копією довідки Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 26.04.2016 року № 240 (а.с. 6).

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Вважається що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР (в ред.. 1963 року), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_3 відповідно до зазначених норм прийняв спадщину після померлої 12.02.2002 року ОСОБА_2 та не відмовився від спадщини у визначений законом строк.

19.08.2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15), після смерті якого залишилась спадщина у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами № 24 по вулиці Н. Левицького в селі Матюші, Білоцерківського району Київської області, так як дане майно ним було успадковано після смерті його матері ОСОБА_2.

Спадкоємцем першої черги за законом, після померлого ОСОБА_3 є позивач, син померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 16), інших спадкоємців не має, що підтверджується копією спадкової справи.

Позивач, у визначений законом шестимісячний строк, подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, однак 16.03.2016 року ОСОБА_5, приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з тим, що ОСОБА_1 не надав необхідних правовстановлюючих документів на майно, а тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості (а.с. 11).

Отже, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, він позбавлений права на оформлення спадкового майна та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачем не надано до суду заперечень та доказів і їх підтвердження щодо неправомірності набуття позивачем права власності на спадкове майно.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності,, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 набув в порядку спадкування за законом право власності на майно, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 24 по вул. Н. Левицького в с. Матюші, Білоцерківського району в Київській області, після померлого 19.08.2015 року ОСОБА_3.

Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову до суду 960,00 грн., але представник позивача заявила клопотання про залишення судових витрат за позивачем.

Керуючись ст.ст.1217,1218,1261,1268,1269 ЦК України, ст. ст. 548, 549, 553 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 213 - 215, 224-228, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Матюші, вул. Н. Левицького, 24, в порядку спадкування за законом, після померлого 19.08.2015 року ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_6