Справа 431/2562/16-ц
Провадження 2/431/821/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник С.В.,

за участі секретаря Яковенко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач через напружені особисті стосунки з нею відмовляється надавати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон разом з нею та надавати дозвіл на виготовлення проїзного документу для виїзду доньки за кордон. Вона має намір організувати для своєї дитини відпочинок в інших країнах світу з метою розширення її світогляду, спрямувати дитину на розвиток її історичних і культурних цінностей інших народів, підготувати дитину до свідомого життя у суспільстві. Вона вважає, що дії відповідача суперечать інтересам дитини, в результаті чого дитина позбавлена розширювати свій світогляд. Тому, вона просить суд надати дозвіл на виготовлення проїзного документа неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Старобільська Луганської області, для виїзду за кордон без згоди батька ОСОБА_2. Надати дозвіл дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Старобільська Луганської області на строк три роки з 01 травня 2016 року по 01 травня 2019 року разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою м. Старобільська Луганської області, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

У зв'язку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області 27 липня 2006 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов'язком батьків.

Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і нормами міжнародного права. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними.

Особисте немайнове право на свободу пересування фізичної особи закріплене статтею 313 ЦК України. Згідно частини третьої даної статті фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, та передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995р., визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовуОСОБА_1

На підставі викладеного, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, Закону України «Про порядок виїзду із України та в'їзду в Україну громадян України», Закону України «Про охорону дитинства», Конституції України, ст. 155 СК України, керуючись ст. 313 ЦК України, ст. ст. 11,10, 60, ст. ст. 212, 214-215, 224-225 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька- задовольнити у повному обсязі.

Надати дозвіл на виготовлення проїзного документа неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Старобільська Луганської області, для виїзду за кордон без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Старобільська Луганської області.

Надати дозвіл дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Старобільська Луганської області на строк три роки з 01 травня 2016 року по 01 травня 2019 року разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою м. Старобільська Луганської області, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Олійник