Справа №639/8629/16-ц
Провадження №2/639/313/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 4 611,80 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 07.10.2016 року за клопотання позивача до участі у справі було залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира №54 по вул. Ак. Богомольця, б. 21 у м. Харкові. 15 червня 2015 року її квартиру було залито водою з вини відповідача, який є власником квартири №60, що розташована поверхом вище. Співробітниками КП «Жилкомсервіс» було складено ОСОБА_5, яким встановлено, що джерелом протікання води на стелю квартири №54 може бути тільки квартира №60.

Вартість ремонтних робіт у квартирі №54 становить 4 361,80 грн. Також внаслідок залиття квартири позивача було пошкоджено ноутбук «Асус», вартість ремонту якого становила 250 грн. Таким чином майнова шкода внаслідок залиття квартири позивача становить 4 611,80 грн., яка, на думку ОСОБА_1, підлягає стягненню з відповідача.

Позивач також вказує, що внаслідок залиття квартири їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 5 000 грн.

У зв'язку з викладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом.

09 серпня 2016 року представником відповідача суду було надано письмові заперечення в обґрунтування яких вказано, що визначити причину та джерело залиття квартири №54 неможливо, а тому встановити вину відповідача у спричиненні матеріальної шкоди позивачу у справі також неможливо. Додатково вказано, що ОСОБА_5 про залиття квартири складений з порушенням правил. На думку представника відповідача в даному випадку відсутні докази вини ОСОБА_2 у спричиненні матеріальної та моральної шкоди, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Позивач та її представникОСОБА_6 в судовому засіданні заявлений позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на письмові заперечення, просила суд відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, щоОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира №54 по вул. Ак. Богомольця, б. 21 у м. Харкові, яка згідно технічного паспорту знаходиться на 9 поверсі 14 поверхового будинку. (а.с. 5-8)

Відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира №60 по вул. Ак. Богомольця, б. 21 у м. Харкові, яка згідно технічного паспорту знаходиться на 10 поверсі 14 поверхового будинку. (а.с. 40-41, 143)

Сторони пояснили, що квартира №60 знаходиться над квартирою №54.

Позивач в судовому засіданні вказувала, що 15.06.2015 року її квартиру було залито водою з квартири, що знаходиться поверхом вище та яка належить на праві власності відповідачу. Внаслідок залиття було пошкоджено стелю квартири та залито ноутбук «Асус».

З цього приводу 25 червня 2015 року комісією в складі: начальника дільниці №44 КП «Жилкомсервіс», інженера дільниці №44 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_8, майстра дільниці №44 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_9 було складено ОСОБА_5 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_10 від 22.06.2016 року. При комісійному обстеженні було встановлено, що в квартирі №54, розташована на 9 поверсі, виявлені сухі сліди залиття на стелі в житловій кімнаті. Обстежити квартиру, що знаходиться поверхом вище, не виявилося можливим через відсутність мешканців.

За наслідками огляду комісією було зроблено такий висновок: джерелом протікання води на стелю квартири №54 може бути лише квартира №60, розташована безпосередньо поверхом вище. Суміжних квартир з квартирою №60 на 10 поверсі немає. Зі слів мешканців квартири №54 причиною залиття був акваріум, що лопнув. Мешканець квартири №60 доступу до квартири не надав.

ОСОБА_5 підписаний членами комісії, а також мешканцем квартири №54 ОСОБА_1 та мешканцем квартири №9 в б. 27-А по вул. Ак. Богомольця ОСОБА_11 (а.с. 9)

Обставини щодо залиття квартири №54 по вул. Ак. Богомольця, б. 21 у м. Харкові також вбачаються з фотографій, наданих позивачем. (а.с. 13, 15-24)

Позивачем суду надано копію Довідки про вартість виконання ремонтних робіт за серпень 2015 року, складену ПП «Агробудіндустрія», відповідно до якої вартість ремонтних робіт за адресою: м. Харків, вул. Ак. Богомольця, б. 21, кв. 54 становить 4 361,80 грн. Також суду надано копію квитанцію про сплату вартості ремонту ноутбуку «Асус», видану ФОП ОСОБА_12, на суму 250 грн.

Так, на думку позивача та її представника розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття її квартири становить 4 611,80 грн. (4 361,80+250), та підлягає стягненню з відповідача.

Однак, суд не може погодитися з такими доводами сторони позивача у зв'язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибуткової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та відповідно до додатку до листа Мінжитлкомунгоспу від 29 серпня 2008 року № 20-8-18 факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка у відповідності до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, затвердженого начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено зокрема: характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Однак, Акт обстеження від 25.06.2015 року, наданий позивачем, не відповідає вимогам зазначених Правил, оскільки був складений без обстеження членами комісії квартири відповідача, за відсутності відповідача та визначених Правилами осіб, не містить опису обсягу необхідного ремонту приміщень, переліку пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовної вартості, без належного з'ясування причин цього залиття, та не містить висновків щодо причин залиття приміщень позивача та висновків встановлення винної в цьому особи.

Причина залиття, вказана в акті зі слів позивача, як «акваріум що лопнув» є ймовірною причиною залиття, не ґрунтується на фактичному сприйнятті фактів та не дає змоги встановити дійсну причину залиття квартири №54 по вул. Ак. Богомольця, б. 21 у м. Харкові.

Враховуючи те, що при складанні ОСОБА_5 були допущенні порушення й він не відображає дійсні обставини справи та не містить висновків щодо причин та джерела залиття, вважати його належним та допустимим доказом не можна.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_13, та ОСОБА_14, які підтвердили факт залиття квартири №54 по вул. Ак. Богомольця, б. 21 у м. Харкові.

Так, ОСОБА_11 вказала, що вона разом з позивачем поверталась з відпочинку та побачила факт залиття квартири. Було пошкоджено стелю у двох кімнатах. Сусід зверху казав, що відремонтує ноутбук.

ОСОБА_13 пояснив суду, що він спостерігав наслідки залиття квартири на другий день. Сусід зверху обіцяв відремонтувати ноутбук, але потім відмовився.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що її квартира №66 знаходиться над квартирою відповідачів на 11 поверсі будинку. Восени вона дізналась про залиття квартири №54. До неї приходила комісія, які сказали, що до неї вони претензій не мають.

Однак, суд критично відноситься до показань свідків, оскільки свідок ОСОБА_13 є цивільним чоловіком доньки позивача, свідок ОСОБА_11 є знайомою позивача, а покази свідка ОСОБА_14 не узгоджуються з матеріалами справи.

Між тим, відповідач пояснив, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок залиття його квартири, при цьому в належній йому квартирі сантехнічне обладнання ушкоджено не було.

За клопотанням представника позивача судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно висновку судової будівельно-технічну експертизу №2329 від 23.05.2016 року визначити причину та джерело залиття квартири №54 по вул. Ак. Богомольця, б. 21 у м. Харкові не надається можливим. (а.с. 90-106)

В дослідній частині з даного питання вказано, що оглядом квартири №60, яка знаходиться над квартирою №54 встановлено, що ця квартира також має сліди залиття, які за своїми масштабами значно перевищують наслідки залиття квартири №54. Витоків води з інженерних мереж квартир під час проведення натурного огляду виявлено не було. Всі сліди залиття старі. Не можна виключити, що вода до кв. 54 потрапила з кв. 60 через її залиття. Визначити причину та джерело залиття неможливо.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, та достовірність письмових доказів, показань свідків, та висновку експерта окремо та в їх сукупності судом не було встановлено вини відповідачів у залитті квартири позивача, оскільки матеріали справи місять суперечливі докази, а акт від 25.06.2015 р. визнано недопустимим.

Встановити дійсну причину та джерело залиття квартири позивача, а також надати однозначну відповідь з чиєї вини сталося залиття квартири №54 суд не має можливості.

Отже, в даному випадку відсутні необхідні елементи складу цивільного правопорушення такі як вина та причинно-наслідковий зв'язок, що виключає настання цивільно-правової відповідальність відповідачів у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач також посилалась на спричинення їй моральної шкоди внаслідок залиття її квартири.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Але, оскільки судом не було встановлено протиправності дій відповідачів та не встановлено причинний звязок між шкодою та діями відповідачів, то і підстави для відшкодування моральної шкоди в даному випадку відсутні.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибуткової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок залиття квартири відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з дня отримання його копії.

Суддя В. В. Труханович