Справа № 137/1474/16-ц
Провадження №2/149/1049/16
Номер рядка звіту 40
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.12.2016 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участю секретаря Лисої В.В.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, яким просив суд винести справедливе рішення та наказати ОСОБА_2 в адміністративному порядку та зобов"язати його вибачитися перед ветераном за скоєний ним негідний вчинок на сході села Кусиковець, в приміщенні сільського клубу. В послідуючому, 02.11.2016 року, ОСОБА_2 змінив позовні вимоги та просив суд: встановити істину, для чого відповідач ОСОБА_2 поширив серед людей на мітингу біля пам"ятника недостовірну інформацію про ОСОБА_1 і кому він служив; зобов"язати відповідача ОСОБА_2 спростування та непоширення в подальшому недостовірної інформації; зобов"язати ОСОБА_2 публічно вибачитися перед ветераном ОСОБА_1 інвалідом війни І групи за скоєний ним негідний вчинок на сході села Кусиківці в приміщенні сільського клубу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 9 травня 2016 року в День Перемоги, біля пам"ятника загиблим воїнам під час вручення йому подарунка, до нього підбіг агресивно налаштований житель села ОСОБА_2, який брутально в цинічній формі вирвав у нього подарунок і кинув його в сторону президії, при цьому він обзивав його липовим ветераном та різними нецензурними словами, говорив, що виведе на чисту воду і його будуть в сільському клубі судити за підробку документів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги викладені в уточненій позовній заяві підтримав та просив їх задовольнити при цьому пояснив, що його працівниками сільської ради було запрошено на мітинг, який відбувся 9 травня 2016 року в с. Кусиківці біля пам"ятника загиблим воїнам. На мітингу було біля 100 чоловік. Там представники сільської ради, йому, як інваліду Великої Вітчизняної війни, вручили подарунок - пакет з продуктами. Коли він тримав в руках пакет, то підбіг ОСОБА_2, який вирвав у нього пакет і кинув його до президії. При цьому ОСОБА_2 сказав йому, що де твоя совість, ти не ветеран. Сільський голова ОСОБА_4 сказав йому попросити вибачання, але ОСОБА_2 відмовився. Потім мені одні люди говорили - візьми подарунок, а інші - не бери, тому він відмовився від того подарунка. Все це його дуже образило.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити та пояснив, 9 травня 2015 року він був присутнім на мітингу в с. Кусиківці. На мітингу організатори мітингу від імені підприємця вручали ветеранам війни подарунки. Також такий подарунок вручили і ОСОБА_1 А так як той, на його думку і переконання, є не інвалідом війни, а інвалідом дитинства, то все це принижувало дійсних ветеранів та інвалідів війни, тому він забрав у ОСОБА_1 з рук подарунок та поклав його на стіл президії мітингу. При цьому він образливо до ОСОБА_1 не висловлювався, але при людях сказав, що той не має права отримувати подарунки так як не є інвалідом війни і запитав де його совість.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є рідним братом позивача ОСОБА_1 і був присутнім 9 травня на мітингу. Сільська рада виділила подарунки ветеранам, один із яких вручили ОСОБА_1 ОСОБА_2 вирвав у нього той подарунок. При людях почав його лякати, що ОСОБА_1 неправильно призначили пенсію, що той не є інвалідом війни. Він також в селі почав збирати свідків проти ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він був на мітингу в с. Кусиківці на День Перемоги. Коли ОСОБА_1 вручили подарунок як ветерану, то підійшов ОСОБА_2 і запитав ОСОБА_1, чи не соромно тому отримувати подарунок, що це принижує честь дійсних ветеранів. Після цього взяв у того подарунок і поклав на стіл, потім його забрала секретар сільської ради. Жодних образливих слів він на адресу ОСОБА_1 не говорив. На мітингу було не більше 40 чоловік. ОСОБА_7 . на мітингу не було.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона займається підприємницькою діяльність в селі Кусиківці. На прохання місцевої влади надала для вручення ветеранам кілька подарунків - продуктів харчування. На початку мітингу була безпосередньо на мітингу. ОСОБА_5 на мітингу не було. Потім вона пішла до магазину і подальших подій не бачила.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона 9 травня 2016 року разом із сестрою ОСОБА_1 прийшла на мітинг в селі Кусиківці. До цього свята ОСОБА_2 організував прибирання біля пам"ятника, за свої кошти організував його ремонт. Був мітинг, але спочатку була панихида за загиблими. Потім вручали подарунки ветеранам, серед яких був і ОСОБА_1 ОСОБА_2 підійшов до нього і запитав - чи ти його заслужив, тебе совість не мучає брати подарунок. Потім взяв у нього той подарунок і поклав на стіл. На цьому все закінчилося, ОСОБА_2 ОСОБА_1 не ображав і нічого не говорив.

В судовому засідання були досліджені витребувані за клопотанням позивача ОСОБА_1 з Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області документи - матеріали перевірки повідомлення ОСОБА_7

Як вбачається з висновку про результати розгляду повідомлення ОСОБА_7 від 14.05.2016 року, ОСОБА_7 звернулася в поліцію, так як житель с. Кусиківці ОСОБА_2 ображав та погрожував фізичною розправою її батькові ОСОБА_1 Через відсутність ознак кримінального правопорущення повідомлення ОСОБА_7 до ЄРДР не внесено, а розгляд заяви ОСОБА_7 в порядку звернення громадян припинено, так як факти викладені в повідомленні не знайшли свого підтвердження (а.с.81).

Як вбачається з письмового пояснення ОСОБА_10 від 09.05.2016 року, той пояснив, що 09.05.2016 року перебув біля пам"ятника в с. Кусиківці де відбувався мітинг, де йому вручили пакет з олією та макаронами. Після цього до нього підбіг ОСОБА_2 і вирвав у нього пакет і почав з ним розмовляти з приводу того, що він нібито підбурює людей і робить все їм на зло. Він йому сказав, що такого не робить. Даний конфлікт тривав недовго, після чого ОСОБА_2 пішов. Потім його дочка зателефонувала у поліцію і повідомила про дану подію (а.с.85).

Як вбачається з пояснення ОСОБА_2 від 09.05.2016 року, той пояснив, що 9 травня під час мітингу він підійшов до ОСОБА_1, якому вручили подарунок, а так як той 1944 року народження і не може бути ветераном та інвалідом війни, то почав з ним розмовляти з приводу того, що той не має права брати подарунок, а той відповів, що не твоє діло. Потім він вирвав з його рук той подарунок і поклав на стіл. Під час розмови він йому образливих слів не говорив (а.с.86).

Як вбачається з пояснення ОСОБА_11 від 10.05.2016 року, він працює Громадським сільським головою. 9 травня в селі Кусиківці біля пам"ятника, він вручав подарунки ветеранам війни - ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_1 Після цього він залишив мітинг і не бачив про те, що сталося між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Після мітингу до нього підійшов ОСОБА_1 і сказав, що ОСОБА_2 його образив (а.с.88).

Як вбачається з пояснення ОСОБА_12, той пояснив, що 9 травня 2016 року він був на мітингу, де також бути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Під час мітингу ОСОБА_1 отримав пакунок. ОСОБА_2 підійшов до нього і сказав йому, що той не достойний цього пакету, забрав у нього з рук і поклав на стіл. Під час розмови ОСОБА_2 не ображав ОСОБА_1 нецензурною лайкою і не погрожував фізичною розправою (а.с.89).

Під час судового засіданні позивач ОСОБА_13 відмовився від поданого клопотання про виклик та допит судом свідків ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та просив суд не викликати вказаних свідків.

Відповідно до ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації.

Статтею 34 Конституції України гарантовано право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про інформацію", ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Частиною другою вказаної статті визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливійчи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Суд, проаналізуваши та оцінивши досліджені докази в сукупності, прийшов до висновку, що даними доказами спростовуються обставини викладені позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві про те, що 9 травня 2016 року в День Перемоги, біля пам"ятника загиблим воїнам в селі Кусиківці під час вручення йому подарунка, ОСОБА_2 обзивав його липовим ветераном та різними нецензурними словами, говорив, що виведе на чисту воду і його будуть в сільському клубі судити за підробку документів.

Щодо того, що ОСОБА_2 9 травня 2016 року в День Перемоги, біля пам"ятника загиблим воїнам в селі Кусиківці під час вручення йому подарунка висловлювався про те, що ОСОБА_1 не має права на подарунок так як той не є ветераном війни, чи не соромно тому отримувати подарунок, що це принижує честь дійсних ветеранів, то ці слова відповідача ОСОБА_2, суд розцінює як оціночні судження.

Також, проаналізувавши зміст позовних вимог позивача ОСОБА_1, які викладені ним у позовній заяві, яка зареєстрована 02.11.2016 року за вхідним № 10084, то суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 обрав не належний спосіб судового захисту свої прав та інтересів, що також є підставою для відмови у задоволення позовних вимог.

При цьому суд зазначає, що позивачу ОСОБА_13 під час попереднього судового засідання роз"яснювалися можливі наслідки для позивача, якщо той не вірно обере спосіб захисту свого порушеного права та інтересу та для можливості реалізувати ним процесуальні права визначені ЦПК України, попереднє судове засідання відкладалося.

Відповідно до частини першої ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно частини третьої ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК.

З урахуванням встановлених обставин та фактів, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,60,88,209,212,213, 215, 218,224,226, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення істини, для чого відповідач ОСОБА_2 поширив серед людей на мітингу біля пам"ятника недостовірну інформацію про ОСОБА_1 і кому він служив, зобов"язати відповідача ОСОБА_2 спростування та непоширення в подальшому недостовірної інформації, зобов"язати ОСОБА_2 публічно вибачитися перед ветераном ОСОБА_1 інвалідом війни І групи за скоєний ним негідний вчинок на сході села Кусиківці в приміщення сільського клубу, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний на протязі 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В.О.