У Х В А Л А

29 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гулько Б.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником - ОСОБА_3, на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 25 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Ковельської міської ради Волинської області, Ковельського районного відділу державної міграційної служби України у Волинській області, ремонтного житлово-комунального підприємства № 2 про визнання права користування житловим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії, усунення перешкоди у користуванні житловим приміщенням та вселення, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2016 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме заявнику необхідно було доплатити судовий збір та звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку касаційного оскарження, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Зазначені вимоги ухвали не виконані.

Заявник надіслав суду лист, згідно з яким вважає, що строк на касаційне оскарження не пропущено, оскільки судове рішення апеляційної інстанції отримав лише 14 квітня 2016 року. Проте порядок обчислення строку на касаційне оскарження визначено ч. 1 ст. 325 ЦПК України, яка початком обчислення зазначає набрання рішенням (ухвалою) апеляційного суду законної сили, а не отримання такого судового рішення. Несвоєчасне отримання копії судового рішення, якщо зазначене доведено, може бути лише підставою для поновлення процесуального строку.

Крім того, заявником не доплачено судовий збір за подання касаційної скарги. Як на підставу недоплати він посилався на те, що ним було сплачено судовий збір до суду першої інстанції у розмірі 243 грн 60 коп., отже, до суду касаційної інстанції згідно з Законом України «Про судовий збір» до сплати підлягало 292 грн 32 коп. Проте такий висновок є безпідставним.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Розмір ставки судового збору за подання до суду касаційної скарги становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви окремо за кожну вимогу немайнового характеру. Отже, у позові заявлено чотири немайнові вимоги (про визнання права користування житловим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії, усунення перешкоди у користуванні житловим приміщенням та вселення, стягнення моральної шкоди), таким чином до доплати підлягало з урахуванням сплаченої суми 876 грн 96 коп. (243 грн 60 коп. * 4 немайнові вимоги = 974 грн 40 коп. * 120 % = 1 169 грн 28 коп. - 292 грн 32 коп. = 876 грн 96 коп.).

Ураховуючи викладене, вимоги суду, викладені у вищевказаній ухвалі, заявником не виконані.

Відповідно до положень ст. ст. 121, 328 ЦПК України при невиконанні вимог суду, встановлених ухвалою про залишення касаційної скарги без руху, вона вважається неподаною та повертається заявнику.

Керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником - ОСОБА_3, визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І. Гулько