УХВАЛА

іменем україни

29 листопада 2016 року Солом`янський районний суд міста Києва

у складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз?яснення рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 07.04.2016 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Третьої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у порядку спадкової трансмісії, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся з вищевказаною заявою і просив суд роз?яснити рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 07.04.2016 у справі №2-1933/16 (760/8066/15-ц) за позовом ОСОБА_1 до Третьої Київської державної нотаріальної контори - про прийняття спадщини у порядку спадкової трансмісії, формулюючи свої вимоги таким чином, що під час такого роз'яснення суду слід роз'яснити нотаріальній конторі, що йому належить право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а також просив зобов'язати нотаріальну контору видату йому свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи свої вимоги наступним.

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Третьої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у порядку спадкової трансмісії.

Заочним рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 07.04.2016 позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано за ним право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_2, що перейшла до позивача у порядку спадкової трансмісії; зобов?язано Третю Київську державну нотаріальну контору видати ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину, що перейшла до позивача у порядку спадкової трансмісії, а саме на ? частку квартири АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_3.

Рішення набрало законної сили.

Проте під час виконання останнього у позивача виникли складнощі. Так, 13.08.2016 державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири АДРЕСА_4, оскільки порушено вимоги ст. 68 Закону України «Про нотаріат», пунктів 4.12, 4.14, 4.15 (глави 10) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Заявник просить суд роз'яснити рішення фактично змінивши резолютивну частину рішення і відповідно ті позовні вимоги, які розглядалися.

Сторони в судове засідання не з?явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України.

Разом з тим, Третя Київська державна нотаріальна контора направила до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця, приватного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду (ч.3 ст.221 ЦПК України)

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2015 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Третьої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у порядку спадкової трансмісії, при цьому просив суд визнати за ним право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_2, що перейшла до позивача у порядку спадкової трансмісії; та зобов?язати Третю Київську державну нотаріальну контору видати ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину, що перейшла до позивача у порядку спадкової трансмісії, а саме на ? частку квартири АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_3 (а.с.6)

Також суд акцентує увагу заявника на тому, що він звертаючись до суду із цим позовом оплатив судовий збір за ставками для вимоги немайнового характеру - 243,60 грн. (.с.1-2)

Заочним рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 07.04.2016 позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано за ним право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_4, що перейшла до позивача у порядку спадкової трансмісії; зобов?язано Третю Київську державну нотаріальну контору видати ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину, що перейшла до позивача у порядку спадкової трансмісії, а саме на ? частку квартири АДРЕСА_4, що належала ОСОБА_3 (а.с.99)

Рішення набрало законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалось.

13.08.2016 державним нотаріусом Пєшковою О.П. Третьої Київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири АДРЕСА_4, оскільки порушено вимоги ст. 68 Закону України «Про нотаріат», пунктів 4.12, 4.14, 4.15 (глави 10) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.126)

На сьогоднішній же день заявник ставить питання про роз'яснення вищезазначеного рішення таким чином, що фактично просить суд визнати за ним право власності на частину квартири, в той час як за ним судом визнано право на сапдщину, а не право власності на саме майно.

Позивач при зверненні до суду не оплативсудовий збір за вимоги майнового характеру, не визначав ціну позову. Самі вимоги в позові - про визнання права на спадщину))

Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився

установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Заявник скористався своїм правом щодо вибору предмету спору у повному обсязі, звернувся до суду з позовом, в якомупросив визнати за ним право на спадщину за законом, як таку, що перейшла до нього у порядку спадкової трансмісії на ? частину квартири АДРЕСА_1, а також зобов?язати відповідача видати йому свідоцтво про право на спадщину.

В ході розгляду справи заявник не змінював та не уточнював свої позовні вимоги, що підтверджується матеріалами справи та обставинами викладеними в рішення суду від 07.04.2016.

Питання щодо належності ОСОБА_1 права власності на ? частку квартири АДРЕСА_5 ним в судовому порядку не порушувалось.

При роз'ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу повинен викласти більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи при цьому змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки фактично за своєю суттю роз?яснення в тих межах з якими звернувся заявник, змінить резолютивну частину рішення суду, що категорично заборонено вимогами чинного законодавства.

Керуючись ст. 11, 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз?яснення рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 07.04.2016 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.С. Кицюк