Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна, прокуратури Харківської області, Охтирського міськрайонного суду Сумської області, Державного казначейства України про захист порушеного права, поновлення положення, що було до порушення права та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2016 року,

встановила:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, прокуратури Харківської області, Охтирського міськрайонного суду Сумської області, Державного казначейства України про захист порушеного права, поновлення положення, що було до порушення права та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від

22 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 лютого

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Визнаючи апеляційну скаргою неподаною та повертаючи її

ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із того, що останній не виконав вимоги ухвали суду у встановлений судом строк.

Проте даний висновок не ґрунтується на процесуальному законі.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається стороні.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року відмовлено

ОСОБА_3 у задоволенні заявленого позову.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 4 лютого

2016 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про звільнення від слати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 5-ти днів з дня отримання копії ухвали, а саме сплати судового збору та який не перевищує 30-ти днів з дня отримання копії ухвали для подачі клопотання про поновлення строку (а. с. 51-52, т. 2).

Листом суду від 4 лютого 2016 року зазначену ухвалу було надіслано ОСОБА_3 (а. с. 53, т. 2).

На виконання вимог ухвали, ОСОБА_3 надіслав повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору з наведенням інших підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд виходив із того, заявник не виконав вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору.

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuzv. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що у лютому

1995 року у відношенні нього прокуратурою Харківської області було порушено кримінальну справу і 30 червня 1999 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області його було визнано винним у вчинені злочину передбаченого ст. 176-3 КК України (1960) та призначено покарання.

Встановивши фактичні обставини справи, місцевий суд вирішив спір у порядку ст. 1176 ЦК України, яка регулює порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду та Закону України від 1 грудня 1994 року № 226/94/ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду.

У силу положень ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду» (п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зі змінами і доповненнями).

Отже спеціальний закон, яким урегульовані правовідносини сторін, звільняє позивач від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), тому особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

З урахуванням наведеного, постановлена в справі ухвала апеляційного суду не може залишатись в силі та з підстав, передбачених п. 2 ч. 1

ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 лютого

2016 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська