Справа № 182/3027/16-ц
Провадження № 2-о/0182/158/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.06.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.

за участю заявника - ОСОБА_1

представника зацікавленої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Нікопольський міськрайонний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті в порядку ст. 257-1 Цивільно - процесуального кодексу України, суд

встановив:

06 червня 2016 року заявниця звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 в м. Луганськ, яка настала 28 березня 2016 року.

В обґрунтування заявлених вимог заявником зазначено, що 28 березня 2016 року у м. Луганськ померла її мати ОСОБА_3 про що 30 березня 2016 року було складено відповідний актовий запис №525 Жовтневим відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Оскільки м. Луганськ є тимчасово окупованою територією документи, які видані на даній території є недійсними та не створюють будь-яких правових наслідків на території України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 потрібно заявниці для отримання свідоцтва про смерть матері, виданого державним органом України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник Нікопольського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не заперечувала проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За правилами ст. 257-1 ЦПК заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 доводиться донькою ОСОБА_3 про що Артемівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану міста Луганська зроблено відповідний актовий запис №864 (а.с.10).

ОСОБА_1 згідно довідки від 09 березня 2016 року була взята на облік як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України і перемістилась з м. Луганськ в Дніпропетровську область, м. Нікополь, вул. Чубаря, буд. 25 а (а.с.9).

28 березня 2016 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується довідкою №340 про смерть, виданою державним підприємством Луганської міської центральної лікарні паталогічного відділення (а.с.6).

30 березня 2016 року Жовтневим відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було складено відповідний актовий запис №525 (а.с.5).

Оскільки м. Луганськ є тимчасово окупованою територією, документи, які видані на даній території є недійсними та не створюють будь-яких правових наслідків на території України.

ОСОБА_1 з письмовою вимогою до Нікопольського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо внесення відомостей до актового запису про смерть її матері ОСОБА_3 не зверталася, оскільки вона ознайомлена з правилами ст.1,9,17,18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

За правилами ст.1,9,17,18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується наданими заявником довідкою про причину смерті, виданх органами державної влади, які створені всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Однак, оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров'я на окупованій території, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_3, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_3 у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України" N 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,11,57-60, 234, 235, 256, 208, 213, 257-1 ЦПК України, Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка настала 28 березня 2016 року у Каменобродському районі м. Луганськ, Україна.

На підставі ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, рішення суду у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню після його ухвалення.

Оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4