Справа № 544/1541/15-ц
пров. № 2/544/23/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 квітня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сімонової С.Г.,

за участі секретаря - Пірогова В.Г.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду на вул. Соборній, 41 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 01 жовтня 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 вересня 1999 року уклав з відповідачем шлюб, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними сварками та взаємною неприязністю, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін з жовтня 2014 року. Позивач уважає збереження шлюбу неможливим та просить його розірвати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на обставини, указані в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву, у якій просить судовий розгляд провести без її участі, позов визнала в повному обсязі.

Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута в його відсутність.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 1999 року Дейманівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 3 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 5).

Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін з жовтня 2014 року.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як передбачено ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, міри, прийняті судом для збереження сімї, виявились безрезультатними, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Приписами ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), установлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач квитанцією № 1P0114 від 01.10.2015 сплатив судовий збір у розмірі 487 грн 20 коп., тому вказану суму суд стягує на користь позивача з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 88, 212, 215 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2), народження ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 04 вересня 1979 року Дейманівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 3, у шлюбі одна неповнолітння дитина.

Дошлюбне прізвище відповідача не відновлювати.

Стягнути з ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Дейманівка Пирятинського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, народження ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя с. Дейманівка Пирятинського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_2 у повернення сплаченого судового збору 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий: