Справа № 653/1089/16-ц
Провадження № 2/653/456/16
РІШЕННЯ

іменем України

09.06.2016

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

при секретарі Разумній Телик А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ? частки від усіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 червня 2011 року. Від даного шлюбу мають спільних дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Генічеського районного суд Херсонської області від 18 березня 2016р. шлюб між сторонами розірвано, діти залишились проживати з матірю. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дітей, добровільно матеріальну допомогу не надає, просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, зазначила, що на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому має право на утримання за рахунок колишнього чоловіка. Вказані обставини і стали підставою звернення до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на дітей у зазначеному розмірі. Проте, заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини, оскільки на його утриманні перебувають батьки похилого віку, ним виконуються кредитні зобовязання, набуті під час шлюбу, у звязку з чим він не має матеріальної можливості допомагати колишній дружині.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №46.

Від спільного проживання у шлюбі, сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження від 20 вересня 2011р., та від 18 березня 2014р. відповідно, виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016р., яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Після розлучення, діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо, та в добровільному порядку не бажає надавати допомогу на утримання їх дітей, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітні діти знаходяться на утриманні своєї матері, у добровільному порядку батько дітям не надає допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан матері, на утриманні якої вони перебувають, а також батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу малолітнім дітям, та те, що останній погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

При вирішенні спору про обов'язки подружжя по взаємному утриманню суд виходить з того, що відповідно ч.2 ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України правом на стягнення аліментів користується дружина під час перебування у відпустці по догляду за дитиною. Аліменти стягуються за умови, що той з подружжя, до кого пред'явлено вимоги про надання утримання, спроможний його надавати.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Згідно довідки за №1437 від 10 травня 2016р. виданої Херсонським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Генічеському РУСЗН, та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини у розмірі 1075 грн.

У той же час, з наданих відповідачем доказів вбачається, що останній працює у ТОВ «Херсонрегіонгаз», та отримує заробітну плату в середньому на місяць близько 3500 грн.

У відповідності до довідки виданої виконавчим комітетом Генічеської міської ради від 01 червня 2016р. за №2528 вбачається, що ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, та склад його сімї становлять батько та мати, які є пенсіонерами. Крім того, згідно консультаційного висновку спеціаліста, батько відповідача має ряд серцево-судинних захворювань, у звязку з чим потребує медичного лікування. Також, згідно довідки виданої ПАТ КБ «Приватбанк», за ОСОБА_2 рахуються кредитні зобовязання на загальну суму 18135 грн., які виникли ще за період перебування у шлюбних відносинах з позивачем, та виконання яких відповідач здійснює самостійно, сплачуючи щомісячні платежі.

Враховуючи обставини майнового і сімейного стану відповідача, суд приходить до висновку, що останній позбавлений можливості надавати допомогу по утриманню колишньої дружини, у звязку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНПП НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНПП НОМЕР_2) на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 квітня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_4