Справа № 2-1316/175/11 Провадження № 6/450/69/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Зварич С.В.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа №2-1316/175/11 від 21.05.2013 року по справі №2/1316/101/2012 (2-1316/175/11) таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.06.2012 року Пустомитівський районний суд Львівської області ухвалив рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гланс, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, яким вирішено стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості та судові витрати. В подальшому на виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.07.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Гланс визнано банкрутом та ліквідовано. Згідно зазначеної ухвали вимоги Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_5 вважаються погашеними. На підставі наведеного вважає, що зобовязання ОСОБА_3 як поручителя та солідарного боржника є припиненими у відповідності до вимог ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 559 ч.1, 598 ч.1, 609 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», Постанови Верховного Суду України від 07.11.2012 року у справі №6-129цс12 та Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року у справі № 15-рп/2011.

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_5 ОСОБА_1 подану заяву не визнала, подала заперечення у яких посилається на Постанову Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі №6-172цс15 та просить в задоволенні заяви відмовити.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_2 подану заяву підтримав, просить таку задовольнити з врахуванням її мотивів та Ухвали Господарського суду Львівської області від 13.07.2015 року, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю „Гланс визнано банкрутом, ліквідовано, отже вимоги Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_5 вважаються погашеними.

Інші сторони в судове засідання не зявились, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду заяви були належним чином повідомленими.

Розглянувши матеріали заяви, оглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобовязаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

22.06.2012 року Пустомитівський районний суд Львівської області ухвалив рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гланс, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, яким вирішено стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості та судові витрати.

Згідно із частиною пятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобовязання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обовязок поручителя щодо виконання зобовязання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобовязання внаслідок ліквідації юридичної особи боржника за цим зобовязанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи боржника.

Отже, оскільки право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобовязання поручителя.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі №6-172цс15.

Беручи до уваги наведене, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 369 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа №2-1316/175/11 від 21.05.2013 року по справі №2/1316/101/2012 (2-1316/175/11) таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_7