Єдиний унікальний номер №243/4631/16-ц
Номер провадження №2/243/2422/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«21» червня 2016 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарях - Жмарьові П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов'янської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з дійсною позовною заявою до Слов'янської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є донькою ОСОБА_2, якій належала квартира АДРЕСА_3. Однак, свідоцтво про право власності на житло від 21 лютого 1994 року не збереглось. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її мати померла та на випадок смерті залишила заповіт від 28 червня 1994 року. Вона прийняла спадщину і подала відповідну заяву нотаріусу, була заведена спадкова справа. Пізніше вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на успадковану квартиру. Однак, свідоцтво про право на спадщину не було їй видане через те, що у її матері не зберігся документ, який би посвідчував її право власності на квартиру. Чинним законодавством не передбачено можливості отримання дублікатів документів спадкоємцями. Таким чином, виникла ситуація за якої вона не має можливості отримати правовстановлюючий документ на успадковану квартиру.

Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні (а.с.33).

Представник позивача ОСОБА_3, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 06 червня 2016 року (а.с.2), в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.34).

Представник відповідача - Слов'янської міської ради в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника, винести рішення на розсуд суду, із урахуванням наявних у справі матеріалів (а.с.32).

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Наданими по справі доказами встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, її матір'ю зазначена ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого Свеською селищною радою Ямпільського району Сумської області, ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_4, прізвище дружини після укладення шлюбу - «ОСОБА_4» (а.с.10).

Як вбачається зі свідоцтва на право власності на житло від 21 лютого 1994 року, право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно заповіту від 28 червня 1994 року, зареєстрованого в реєстрі №І-4117, ОСОБА_2 заповіла квартиру, належну їй на праві власності, ОСОБА_1 (а.с.12).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 18 травня 2016 року, право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 за станом на 01 січня 2013 року зареєстроване за ОСОБА_2 (а.с.13).

Як вбачається з довідки Комунального підприємства «ЖЕК №7» від 18 травня 2016 року, ОСОБА_2 була зареєстрована та мешкала в зазначеній квартирі з 23 травня 1977 року по день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.14).

Вищезазначене також підтверджується договором власника квартири багатоквартирного будинку про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від лютого 1994 року, укладеного між трест «Донмашбуд» та ОСОБА_6 (а.с.15) та розпорядженням №463/Д від 21 лютого 1994 року (а.с.16).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданого ВДРАЦС по м.Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №1914 (а.с.17).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 травня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкоємця необхідного для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно документа на право власності на квартиру (а.с.18).

Отже, в судовому засіданні, наданими належними письмовими доказами підтверджений факт того, що позивач є донькою померлої ОСОБА_2, якій належала квартира АДРЕСА_2

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами статей 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 1216 і 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п.27 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця на спадщину.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.182 ЦК України, право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом.

Спірна квартира, яка належала ОСОБА_2 тривалий час знаходилася в її користуванні на підставі свідоцтва про право власності на житло, проте цей документ в неї не зберігся.

Оскільки на теперішній час у відповідності до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність ОСОБА_2 припинилась у зв'язку з її смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину.

З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на зазначену квартиру.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду на перелічені обставини справи закон прямо не забороняє суду ухвалити рішення щодо визнання за позивачем права власності на квартиру, що створене на законних підставах, оскільки зробити це у якийсь іншій спосіб є неможливим, тому право позивача є порушеним і підлягає захисту.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі ст.ст. 25, 182, 328, 392, 1216, 1218, 1265, ч.5 1268, ч.3 ст.1296 ЦК України, керуючись ст.ст.1, 3, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов'янської міської ради про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м. після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 23 червня 2016 року.

Суддя Н.О. Чемодурова