Справа № 739/1000/16-ц
Провадження № 2/739/243/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що була успадкована нею після чоловіка ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13 лютого 1999 року помер її чоловік ОСОБА_3 Вона належним чином прийняла спадщину останнього. Ще за життя чоловік набув право на земельну частку (пай), у звязку з чим після його смерті на імя останнього було видано державний акт на право приватної власності на землю. Оскільки вказаний державний акт був виданий після смерті чоловіка, то він рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області 18 березня 2016 року визнаний недійсним. Враховуючи набуття чоловіком за життя права на земельну частку (пай), яке вона успадкувала після смерті чоловіка та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, виданого імя чоловіка, а також зважаючи на відсутність на даний час документів, які б підтверджували право чоловіка на земельну частку (пай), позивачка стверджує, що позбавлена можливості належним чином оформити прийняту спадщину, тому й змушена звернутися за захистом свого права до суду.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, при цьому представник позивачки подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 13 лютого 1999 року помер ОСОБА_3 (а.с.6). Позивачка була дружиною ОСОБА_3, що підтверджується їхнім свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7).

18 жовтня 1996 року, тобто ще за життя ОСОБА_3, останній отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0131535, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області від 17 травня 2016 року та копією з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією (а.с. 11-12). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 6,83 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель КСП «Ім. Мічуріна», розташованих на території Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

01 квітня 2003 року, після смерті ОСОБА_3, на імя останнього, в порушення вимог статті 9 Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) Новгород-Сіверською районного державною адміністрацією Чернігівської області було видано державний акт на власності на землю серії ІІІ-ЧН №018264. Вказаний державний акт рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2016 року, яке набрало законної сили 29 березня 2016 року, визнано недійсним (а.с.9-10).

Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України ( в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, з моменту видачі державного акту на імя ОСОБА_3, сертифікат серії ЧН №0131535 від 18 жовтня 1996 року, який посвідчував право останнього на земельну частку (пай), що входить до складу спадкового майна, є недійсним.

Після смерті ОСОБА_3 спадщина останнього, відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР, належним чином була прийнята його дружиною, тобто позивачкою, яка постійно проживала зі своїм чоловіком на день його смерті та вступила в управління спадковим майном (а.с. 8). При цьому інші спадкоємці ОСОБА_3 за законом його спадщину не прийняли. Отже, до позивачки перейшли всі права та обовязки її чоловіка ОСОБА_3, що належали останньому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) (чинної на час виникнення спірних правовідносин) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Частиною другою статті 2 вказаного Закону передбачено, що одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки судом встановлено, що позивачка набула у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 6,83 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Імені Мічуріна», розташованих на території Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яка належала ОСОБА_3, однак це право не визнається у звязку з недійсністю документа, яким воно посвідчувалося, суд вважає за необхідне захистити дане право позивачки шляхом його визнання, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», пунктом 17 розділу Х Земельного кодексу України, статтями 9, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтею 392 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 6,83 (шість цілих вісімдесят три сотих) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «імені Мічуріна», розташованих на території Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належала ОСОБА_3, який помер 13 лютого 1999 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко