РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/656/16-ц

Провадження № 2/700/296/16

05 грудня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Кравець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог пояснили, що 10.02.2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» і ОСОБА_2 уклали кредитний договір № б/н згідно якого ПАТ КБ «Приват Банк» надав кредит ОСОБА_2 розмірі 5000 грн.00 коп. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту ПАТ КБ «Приват Банк» керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовно згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приват Банк» нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідач зобовязувався погасити кредит, сплатити за його користування відсотки в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Однак відповідач своїх зобовязань за вказаним договором не виконував суму боргу не погасив, плату за користування кредитом щомісячно не сплачував, в результаті чого має прострочену заборгованість за кредитом та відсотками станом на 31.05.2016 року 29512 грн.48 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 2802 грн.98 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом -21585 грн.46 коп.; заборгованості за пенею та комісією-3242 грн.49коп.; штрафу (фіксована частина) -500 грн.; штрафу (процентна складова)-1381 грн.55 коп..

Тому вони просять стягнути з відповідача 29512 грн.48 коп. заборгованості за кредитом та 1378 грн. судового збору.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але звернувся з заявою в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу без їхньої участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглянути справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач наполягає на тому, що кошти відповідачу надано згідно з кредитним договором № б/н від 10.02.2016 року, однак позивач не надав кредитний договір, а лише надав в матеріали справи анкету-заяву ОСОБА_2 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку.

Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем було заповнено заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, яка взагалі не підписана позичальком.

При вивченні матеріалів справи було встановлено, що додана до матеріалів справи копія паспорта позичальника не встановлює особу позичальника, оскільки з фотокартки не видно обличчя власника, не висвітлюється імя , по батькові та підпис особи.

В доданій до матеріалів справи анкеті-заяви ОСОБА_2 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку мається підпис від імені ОСОБА_2 Однак встановити належність підпису саме ОСОБА_2 є неможливим, оскільки порівняти підпис в заяві-анкеті та паспорті позичальника є неможливим.

Суд неодноразово звертався до позивача, щодо надання в судове засідання належної копії паспорта позичальника. Однак, 19.09.2016 року та 09.11.2016 року ПАТ КБ «Приват Банком» було надано копію паспорта, яка взагалі не встановлює особу позичальника на якому взагалі не видно фотокартку особи, не висвітлюється прізвище, імя, по батькові та підпис особи. Крім того, з наданої копії паспорта вбачається накладення на паспорт стороннього паперу (можливо фото або інше).

Відповідно до ч.3 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором не доведеними та такими, що не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.15,16, 526, ч.3 ст.551, 1054, 10561 Цивільного кодексу України, ст.ст. 15,15-1,30, 57-58, 60, 62, 88, 202, 202-1, 203, 212, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

Сторонам розяснити, що з повним текстом рішення вони зможуть ознайомитись в приміщенні Лисянського районного суду Черкаської області 09 грудня 2016 року

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча -