АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/4449/15-ц Головуючий суддя І інстанції Пілюгіна О. М.
Провадження № 22-ц/790/950/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк золоті ворота» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ПАТ «Банк золоті ворота»в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Золоті ворота» Єрмака В.О. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 14 від 16 січня 2007 року в розмірі 517 136,82 гривень, з яких:

-сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 272 832,12 гривень;

-сума простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 98 846,76 гривень;

-сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою у розмірі 7 526,06 гривень;

-пеня за кредитом у розмірі 89 563,92 гривень;

-пеня за відсотками у розмірі 44 063,00 гривень;

-пеня за комісійною винагородою у розмірі 4 304,96 гривень;

звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 07-007 від 16 січня 2007 року, укладений між ПАТ «Банк золоті ворота» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Семенюк М.М. 16 січня 2007 року, реєстр № 12, а саме: житловий будинок літ «А-1», дерево обкладене цеглою, житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею 82,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, з надвірними будівлями: гараж цегла літ. «Б», вбиральня, дерево літ. «В», душ, дерево літ. «Д», каналізаційна яма, гума літ. «Я», огорожа метал, цегла, № 1-2, свердловина, металеві труби, літ. «К», шляхом продажу вказаного предмета іпотеки позивачем будь-якій особі покупцеві із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, визначеною за згодою сторін, або на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 16 січня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 14 із змінами, внесеними до нього Договором про зміни № 1 від 13 березня 2014 року, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 22 000,00 долари США, а остання зобов'язалася повернути кредит в розмірі сум погашення основного боргу за кредитом, сплатити проценти за користування ним за ставкою 10,0% річних, вартість всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань в термін не пізніше 12 березня 2015 року. У випадку порушення строку повернення кредиту та/або строків сплати процентів, комісій ОСОБА_2 зобов'язалася сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки.

Позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту та надав ОСОБА_2 кредит у розмірі, визначеному договором, остання кредит отримала, але свої зобов'язання щодо його повернення не виконала, в результаті чого, станом на 08 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 517 136,82 гривень.

В забезпечення виконання ОСОБА_2 всіх вимог за договором про надання споживчого кредиту та всіма додатковими угодами до нього, 16 січня 2007 року між АТ «Банк Золоті ворота» та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 07-007, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Семенюк М.М. 16 січня 2007 року, реєстр № 12, відповідно до умов якого, ОСОБА_3 передав АТ «Банк Золоті ворота» в іпотеку нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме: житловий будинок літ «А-1», дерево обкладене цеглою, житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею 82,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, з надвірними будівлями: гараж цегла літ. «Б», вбиральня, дерево літ. «В», душ, дерево літ. «Д», каналізаційна яма, гума літ. «Я», огорожа метал, цегла, № 1-2, свердловина, металеві труби, літ. «К».

Відповідно до умов договору іпотеки № 07-007 від 16 січня 2007 року та всіма додатковими угодами до нього, АТ «Банк Золоті ворота» має право у випадку невиконання ОСОБА_2 у встановлений строк зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 14 від 16 січня 2007 року самостійно: звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його для погашення вищевказаних зобов'язань, залишити предмет іпотеки у своїй власності шляхом погашення заборгованості за рахунок власних коштів, реалізувати предмет іпотеки третім особам на підставі договору купівлі-продажу для погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 14 від 16 січня 2007 року.

Невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту порушує права АТ «Банк Золоті ворота» на отримання належних останньому грошових коштів, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «Банк золоті ворота» - задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Золоті Ворота» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в загальній сумі 517 136 (п'ятсот сімнадцять тисяч сто тридцять шість) гривень 82 копійки.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту в загальній сумі 517 136 (п'ятсот сімнадцять тисяч сто тридцять шість) гривень 82 копійки, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладений між ПАТ «Банк золоті ворота» та ОСОБА_3, а саме: житловий будинок літ «А-1», житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею 82,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, з надвірними будівлями, шляхом реалізації предмета іпотеки ПАТ «Банк золоті ворота» будь-якій особі покупцеві із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за ціною, визначеною за згодою сторін, або на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави суму судового збору в розмірі по 3 878 (три тисячі вісімсот сімдесят вісім) гривень 53 копійки з кожного.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «Банк золоті ворота». Посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу у відсутності ОСОБА_3, розмір заборгованості встановлений за даними, наданими позивачем, також справу розглянуто тоді, коли розглядалася інша цивільна справа за її позовом про визнання договору недійсним.

ОСОБА_3 посилався на недійсність споживчого договору, на розгляд справи у його відсутність, що суд прийняв рішення не за правилами, які регулюють порядок прийняття заочного рішення, розмір заборгованості за договором визначено за розрахунком, який наданий позивачем.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Судом встановлено, що 16 січня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком «Золоті ворота» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 14 із змінами, внесеними до нього Договором про зміни № 1 від 13 березня 2014 року, відповідно до умов якого Акціонерно-комерційний банк «Золоті ворота» надав ОСОБА_2 грошові кошти (кредит) у розмірі 22 000,00 доларів США на споживчі потреби, а остання зобов'язалася повернути кредит у термін не пізніше 12 березня 2015 року в розмірі сум погашення основного боргу за кредитом, сплатити проценти за користування ним за ставкою 10,0% річних, вартість всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту відповідно до Графіку платежів (Додатки № 1 та № 2), який є невід'ємною частиною вказаного договору у строк до 25 числа (включно) кожного поточного місяця.

У випадку порушення строку повернення кредиту та/або строків сплати процентів, комісій ОСОБА_2 зобов'язалася сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки; розмір пені розраховується від гривневого еквіваленту заборгованості вираженої в іноземній валюті, за офіційним курсом гривні НБУ до валюти станом на дату розрахунку.

Акціонерно-комерційний банк «Золоті ворота» повністю виконав свої зобов'язання за договором та надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 22 000,00 долари США.

ОСОБА_2 кредит отримала, але свої зобов'язання щодо його повернення не виконала, в результаті чого, станом на 08 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 517 136,82 гривень, з яких:

-сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 13 166,01 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 272 832,12 гривень;

-сума простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 4 770,03 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 98 846,76 гривень;

-сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою у розмірі 7 526,06 гривень;

-пеня за простроченою заборгованістю за кредитом у розмірі 89 563,92 гривень;

-пеня за простроченою заборгованістю за відсотками у розмірі 44 063,00 гривень;

-пеня за простроченою заборгованістю за комісійною винагородою у розмірі 4 304,96 гривень, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 14 від 16 січня 2007 року.

16 січня 2007 року в рахунок забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 14 від 16 січня 2007 року та всіма додатковими угодами до нього, між АТ «Банк Золоті ворота» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 07-007, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Семенюк М.М. 16 січня 2007 року, реєстр № 12, відповідно до умов якого, ОСОБА_3 передав АТ «Банк Золоті ворота» в іпотеку нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме: житловий будинок літ «А-1», дерево обкладене цеглою, житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею 82,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, з надвірними будівлями: гараж цегла літ. «Б», вбиральня, дерево літ. «В», душ, дерево літ. «Д», каналізаційна яма, гума літ. «Я», огорожа метал, цегла, № 1-2, свердловина, металеві труби, літ. «К». Крім того, відповідно до умов договору іпотеки № 07-007 від 16 січня 2007 року та всіма додатковими угодами до нього для погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 14 від 16 січня 2007 року АТ «Банк Золоті ворота» має право у випадку невиконання ОСОБА_2 у встановлений строк зобов'язань за вказаним договором від 16 січня 2007 року самостійно: звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його для погашення вищевказаних зобов'язань, залишити предмет іпотеки у своїй власності шляхом погашення заборгованості за рахунок власних коштів, реалізувати предмет іпотеки третім особам на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_2 свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених договором про надання споживчого кредиту № 14 від 16 січня 2007 року та додатковими договорами до нього не виконала, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про стягнення з неї суми заборгованості за кредитом у загальному розмірі 517 136,82 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку», позивач має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, відшкодування витрат щодо утримання і збереження предмета іпотеки, відшкодування витрат щодо страхування предмета іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечних договорів.

Відповідно до статті 589 ЦК України, статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель, яким є позивач, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду.

Відповідно статті 39 вказаного Закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізація предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно від свого імені будь-який особі-покупцеві із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

За таких підстав, суд першої інстанції також обґрунтовано вирішив питання про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 14 від 16 січня 2007 року, шляхом реалізації предмета іпотеки, яким є житловий будинок літ «А-1», житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею 82,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 з надвірними будівлями: гараж літ. «Б», вбиральня літ. «В», душ літ. «Д», каналізаційна яма літ. «Я», огорожа № 1-2, свердловина літ. «К», позивачем будь-якій особі покупцеві із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Суд першої інстанції у резолютивній частині рішення не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку». Посилання суду в резолютивній частині рішення на визначення ціни предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку про те, що в розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Ця правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року, яка в силу положень статті 3607 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Із звіту про оцінку майна № 40-02-16 від 16 лютого 2016 року вбачається, що ринкова вартість об'єкту оцінки на дату оцінки 08. 02. 2016 р. становить 596 280, 00 грн. ( т. 2 а.с. 76 - 98)

Отже, рішення суду першох інстанції у частині визначення ціни предмета іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності,слід скасувати та зазначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 596 280, 00 грн.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 88 ЦПК України, судова колегія при зміни рішення судом апеляційної інстанції відповідно змінює розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції у частині вирішення питання про судові витрати підлягає скасуванню.

З ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір на користь держави, відповідно: 3 654 грн. та 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИ Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року- змінити.

Зазначити початкову ціну предмета іпотеки - житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3, у розмірі 596 280 грн. 00 коп.

У частині вирішення питання про судові витрати рішення суду скасувати.

Стягнути судовий збір на користь держави з ОСОБА_2 у розмірі 3 654 грн., з ОСОБА_3 у розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

Л.В. Пшенічна