Справа № 415/2638/16-ц
Провадження № 2/415/1250/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.16року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородовій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 на підставі двох договорів дарування 1/2 частини квартири від 25.08.2010 р. за реєстром №1119, та від 17.02.2016р. за реєстром №335. В квартирі зареєстрований та не мешкає ОСОБА_2 колишній чоловік позивача. Шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 20.04.2016р. З червня 2014 року по сьогоднішній день відповідач зовсім перестав мешкати за вищевказаною адресою в м. Лисичанську та переїхав до Російської Федерації. Позивачка ніяким чином не перешкоджала відповідачу проживати у цій житловій квартирі, відповідач з власного бажання перестав мешкати за цією адресою. Відповідач на сьогоднішній день оформлює російське громадянство. Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивач не може оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Тому просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №253 в будинку № 113 по пр. Леніна в місті Лисичанськ та зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив, що визнає позов в повному обсязі і просить його задовольнити.

У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором дарування ? частини картири від 25.08.2010р. посвідченого приватним нотаріусом Лисичанськогом міського нотаріального окргу ОСОБА_4 за реєстром №119 ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар належну їй ? частину двохкімнатної квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.13).

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27373909 від 20.09.2010р. виданою Лисичанським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації ? частина квартири АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_1, на підставі договору дарування реєстр №119 від 25.08.2010р., номер запису 103-а, в книзі 11 (а.с.14).

Згідно з договором дарування ? частини картири від 20.02.2016р. посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром №335 ОСОБА_7, що діє від імені ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар належну їй ? частину двохкімнатної квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.15).

Згідно з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №53431897 від 17.02.2016р. виданою приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_6 правочин зареєстрована за №13296478 (а.с.16).

Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 20.04.2016р. у справі №415/1014/16-ц шлюб зареєстрований 13 березня 1986 року Лисичанським міським відділом ЗАГС Луганської області актовий запис №197 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.10).

Згідно з довідкою №251 від 10.03.2016 року, виданої КП ЛЖЕК №1 про те, що за адресою АДРЕСА_4 зареєстровано 2 особи: ОСОБА_1 власник та ОСОБА_8 чоловік. В період з червня 2014 р. по теперішній час ОСОБА_8 за вищевказаною адресою не проживає, місце його фактичного проживання Росія. Підтверджують сусіди (а.с.17).

Згідно з домовою книгою для прописки (реєстації) горомадян, які проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 прописані ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.11-12).

За таких обставин враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 дійсно не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_4 з червня 2014 року, та існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує її права, як власника квартири, у звязку чим суд вважає, що є підстави визнати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4.

Суд не може задовольнити вимоги позивача в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої сооби жилим примщенням відповідно до норм цивільного та житлового законодавства.

Крім того, позовні вимоги згідно з нормами цивільного процесуального законодавства Украни можуть бути пред'явлено до відповідача, яким було порушено права, свободи чи законні інтереси позивача, з наданням відповідних доказів порушеного права з боку відповідача.

У разі відмови компетентного органу здійснити зняття з реєстраційї особи на підставі рішення суду такі дії оскаржуються в порядку, встановленим КАС України. Таким чином, вимоги про зняття особи з реєстраційного обліку не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, оскільки рішення суду про виселення особи з зийманого приміщення бао визнання особи такою. що втратила право на користування житловим приміщенням, є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив права користування житловим приміщенням є підставою для подальшого зняття відповідача з реєстраційного обліку на підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а тому вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку є передчасною та безпідставною.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 391, 409 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №253 в будинку № 113 по пр. Леніна в місті Лисичанськ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА