РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/729/16-ц

пр. № 2/759/1981/16

17 березня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві про зняття арешту з майна, третя особа: Реєстраційна служба головного управління юстиції у м. Києві,

ВСТАНОВИВ:

В межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, третя особа - ОСОБА_3, зустрічним позовом ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності, виділ частки будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, третя особа - ОСОБА_3, та позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку гаража, третя особа - ОСОБА_1, Святошинським районним судом м. Києва 26.06.2007 року було постановлено ухвалу, якою на забезпечення позову було накладено арешт на будинок АДРЕСА_1.

На виконання вказаної ухвали суду державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві Дацько Я.О. 09.07.2007р. виніс постанову про арешт майна та заборону його відчуження.

Відомості про обтяження з посиланням на ухвалу суду і на постанову державного виконавця були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на що вказує відповідний витяг з реєстру.

В наступному провадження у вказаній справі було закрите, у зв'язку із затвердженням мирової угоди, і були скасовані заходи забезпечення позову, про що судом 09.10.2007 року були винесені відповідні ухвали.

Проте, ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову залишилась без виконання, на що вказує наявність обтяжень в реєстрі.

Між тим, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (див. свідоцтво про смерть).

Спадщину, що залишилась після ОСОБА_2, як це вбачається з матеріалів спадкової справи, прийняла його дочка ОСОБА_1, в тому числі і 3/25 частки будинку АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що наявність обтяжень перешкоджає видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, ОСОБА_1 в грудні 2015р. звернулась до ВДВС Святошинського РУЮ в м.Києві із заявою про зняття арешту, накладеного на будинок АДРЕСА_1, але отримала відмову мотивовану тим, що виконавче провадження в межах якого накладено арешт, знищене.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 в січні 2016 року заявила позов про зняття арешту.

Позивач подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову від відповідача не надходило.

Реєстраційна служба головного управління юстиції у м. Києві свого представника в суд не направила.

Оскільки, у справі достатньо даних про права і взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення за наявних доказів.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на наведені вище докази, суд приходить до висновку, що обтяження на будинок АДРЕСА_1, на час розгляду справи, не мають під собою законних підстав, а тому права позивача на це майно є порушеними.

Оскільки, позивач не є стороною в цивільній справі, в межах якої застосовувались заходи забезпечення позову, то суд погоджується, що зняти відповідні обтяження на майно можливо лише в судовому порядку.

Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 27 серпня 1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" роз'яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним та при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист.

Згідно зі статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що на відновлення прав позивача необхідно зняти арешт, що накладений на будинок АДРЕСА_1.

Отже, позов підлягає задоволенню.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт, що накладений на будинок АДРЕСА_1 відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2007 року в цивільній справі №2-1492-1/07.

Зняти арешт, що накладений на будинок АДРЕСА_1 відповідно до постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві від 09.07.2007 року №378/28.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько