Справа №577/1355/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1044/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_3

про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено за пропуском звернення до суду (спливом позовної давності).

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2003 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № SUKWPK 00000824. Згідно вказаного кредитного договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 53 300 грн. під 28, 80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 грудня 2006 року. За період з 09 грудня 2003 року по 04 лютого 2016 року, згідно розрахунку банка, мається заборгованість в сумі 235 957 грн. 63 коп.

Відповідно до рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2013 року по справі за № 577/332/13 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, про стягнення 152 776 грн. 48 коп. за кредитним договором № SUKWPK 00000824, тобто за тим же самим договором і тими же самими сторонами судом відмовлено в задоволенні позовних вимог у звязку із пропуском строку позовної давності. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23 квітня 2013 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

Сторони належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарзі про те, що банк звернувся до суду з вимогою про захист цивільного права у межах строків позовної давності, оскільки зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином є безпідставними. В своєму рішенні суд першої інстанції обґрунтовано посилається на те, що загальний строк позовної давності встановлений у три роки. І саме з цих підстав позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що вказаний кредитний договір був укладений між сторонами 09 грудня 2003 року, кредит надавався до 08 грудня 2006 року. Таким чином, строк дії кредитного договору укладеного з ОСОБА_3 закінчився 09 грудня 2009 року.

Ствердження в апеляційній скарзі про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на отримання відсотків за користування кредитом, що передбачено чинним законодавством та кредитним договором, оскільки кредитним договір не є припиненим або розірваним висновків суду не спростовують. Незважаючи на те, що згідно п. 6.1. кредитного договору, вказаний договір діє до виконання сторонами зобовязань по ньому, строк його дій закінчився, а тому підстави для стягнення відсотків за користування кредиту на користь позивача відсутні.

Згідно розяснень, викладених у п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року передбачено, що суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо).

Згідно висновку Європейського суду з прав людини, позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Терміни позовної давності виконують кілька завдань, у тому числі забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, яке можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Такий висновок дає підстави вважати, що боржник має певні матеріально правові права, які безпосередньо повязані з позовною давністю. Будь який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У звязку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: