СЛОВЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 243/5940/16-ц 2-о/243/579/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуюча суддя Неженцева О.В.

при секретарі Куцик Н.Є.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Словянську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Словянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в певний час,

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою за участю заінтересованої особи Словянського міського ВДРАЦС, в якій просив встановити факт, що його матір ОСОБА_2 померла 28 червня 2016 року у м.Горлівка.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 зазначив, що 28 червня 2016 року в м.Горлівка померла матір заявника ОСОБА_2 02.07.2016 р. він поховав свою матір на цвинтарі Байрак біля могили батька. 07.07.2016 р. у органах ДРАЦС м.Горлівка він отримав свідоцтво про смерть матері, яке є недійсним на території України. Він звернувся до Словянського міського ВДРАЦС з проханням зареєструвати смерть ОСОБА_2, однак йому відмовили у державній реєстрації смерті у зв?язку із відсутністю у нього оригіналу лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми з печаткою медичного закладу України. Зазначив, що встановлення факту смерті матері йому необхідне для отримання свідоцтва про її смерть. Просив встановити факт смерті ОСОБА_2 28 червня 2016 року у м.Горлівка Донецької області.

Представник заінтересованої особи Словянського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 була належним чином сповіщена про дату, час та місце судового засідання, але до зали суду не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що заперечень не має /а.с.22/.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положення ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 /а.с.9/.

Відповідно до довідки про причину смерті № 1373 від 01.07.2016 року ОСОБА_2, померла 28 червня 2016 року у віці 90 років, причина смерті гостра серцево-судинна недостатність, астеросклеротичний коронарокардіосклероз /а.с.11/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія ДНР № 028982 від 07.07.2016 р. ОСОБА_2 померла 28 червня 2016 року, про що 07 липня 2016 року складено відповідний актовий запис № 696 у Калінінському відділі ЗАЦС м.Горлівка /а.с.12/.

Згідно з дозволом на поховання 02.07.2016 р. о 10-00 год. ОСОБА_2 була похована на цвинтарі «Байрак», на дільниці № 7, у родинній огорожі з раніше похованим ОСОБА_4 /а.с.13/.

Відповідно до договору-замовлення з ФОП ОСОБА_5, останній надав заявнику ОСОБА_1 послуги з організації та проведення поховання ОСОБА_2 /а.с.14-15/.

З фотографій, доданих до заяви, вбачається, що на цвинтаріі знаходиться могила з хрестом, на хресті прикріплена табличка «ОСОБА_6 28.03.1926 28.06.2016» /а.с.16/.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На звернення ОСОБА_1 до Словянського міського ВДРАЦС йому було відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки ним пред?явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження /а.с.17/.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто свідоцтво про смерть ОСОБА_2, померлої 28 червня 2016 року, видане 07.07.2016 р. року в м. Горлівка - на території, тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. Згідно інформації № 2840/03.2-45 від 25.07.2016 р., наданої на запит суду Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов?янську, актовий запис про смерть ОСОБА_2, яка померла 28.06.2016 р. у м.Горлівка відсутній /а.с.23/.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки породжує для нього правові наслідки отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_7 у відділі ДРАЦС.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в певний час, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість.

Відповідно до положення п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Враховуючи, що м.Горлівка є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду.

Керуючись статтями 3, 57-59, 60, 234, 256-259, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м.Горлівка, громадянка України, померла в Україні, в м.Горлівка Донецької області, 28 червня 2016 року, причина смерті гостра серцево-судинна недостатність, астеросклеротичний коронарокардіосклероз.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Неженцева