УХВАЛА

13 червня 2016 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючого судді Лаврушина О.М.

при секретарі Верній М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля у приміщенні суду подання старшого державного виконавця державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець ВДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспортного документу до виконання своїх зобов»язань. Своє подання обґрунтовував наступним.

В відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження ЄДРВП № 41479397 з примусового виконання постанови № 805/12158/13-а від 18.11.2013 р. виданного Донецьким окружним адміністративним судом України та вимога № ф-669 від 01.08.2013 р.про стягнення з ОСОБА_2 який мешкає за адресою: м. Добропілля вул. Першотравнева 63/46 на коирсть Управління пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі суми боргу у розмірі 11310,78 грн.

Державному виконавцеві стало відомо про те, що боржник має намір виїхати за межі України, при цьому борг у сумі 11310,78 грн. до теперішнього часу ОСОБА_2 не сплачений. У зв»язку з тим, що ОСОБА_2 має невиконані зобов»язання, які покладені на нього судовим рішенням, на підставі ст..377-1 ЦПК України державний виконавець просить задовольнити його подання відносно ОСОБА_2 і тимчасово заборонити останньому виїзд за межі України.

Вивчивши подання, дослідивши додані до подання матеріали суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, шо старшим державним виконавцем Рябоконь Н.М.. відкрито виконавче провадження про що винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.12.2013 року ВП № 41243461, від 29.08.2013 року ВП № 39544516.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

У відповідності до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Це право віднесено по ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст.269 ЦК України, особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», згідно ч.2 та п.5 ч.1 ст.6 якого громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, і якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Із зазначеного витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобовязання, але і ухилення від його виконання. Ухилення означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Також заявником належними та допустимими доказами не підтверджено той факт, що боржник здійснював свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), тому подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в країну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Добропільського міськрайонного суду ОСОБА_3

13.06.2016