АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3867/16
Категорія : договірні Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді Бобровського В.В.,

суддів Кокоші В.В.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромза апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2016 року , -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05 травня 2006 року у розмірі, станом на 07 жовтня 2015 року, в 76157,69 грн. суми неповернутого кредиту, відсотків та нарахованої неустойки.

На обґрунтування позовних вимог представник банку посилався на те, що кредитний договір укладено на підставі заяви відповідача на Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») «Стандарт» на отримання кредиту у розмірі, 11943,68 грн. зі сплатою 25,08% річних за користування запозиченими коштами та погашенням заборгованості до 05 листопада 2009 року.

Зазначивши, що відповідачем прийняті зобовязання належним чином не виконуються та станом на 07 жовтня 2015 року не повернуто 8018,25 грн. кредиту, по відсотках заборгованість складає 22142,85 грн., а також нарахована пеня у розмірі 42236,70 грн. інші штрафні санкції, представник банку просив позов задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_2Є просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та залишити позов без задоволення.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2016 року у позові відмовлено у звязку з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» з посиланням на під ставність і обґрунтованість заявленого позову, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального права та вимог процесуального права при розгляді справи, рішення районного суду просить скасувати та задовольнити їх позов у повному обсязі заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них колегія відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України, вирішила апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані(пропущення строку позовної давності тощо) які мають значення для вирішення справи, та докази, що їх підтверджують, а також які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі встановлено, та не оспорюється те, що ОСОБА_2 на Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) на підставі його заяви від 05 травня 2006 року для придбання побутової техніки отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 11943 ,68 грн. зі сплатою 25,08% річних за користування запозиченими коштами на суму залишку заборгованості за кредитом.

У звязку з невиконанням зобовязань щодо своєчасного погашення заборгованості у жовтні 2013 року банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ТОВ «УФА «Верус» про стягнення заборгованості у розмірі 70968,03 грн. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2014 року за апеляційною скаргою ОСОБА_3 скасовано рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 20 січня 2014 року яким позов задоволено частково, та у позові банку відмовлено за пропуском строку позовної давності, зазначене рішення не переглядалось в касаційному порядку та є чинним.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_3 станом на 07 жовтня 2015 року за період з 05 травня 2006 року ним не повернуто банку 8018 ,25 грн. кредиту, не оплачено 22142,85 грн. відсотків за користування запозиченими коштами, а також нараховані суми пені у розмірі 42236,70 грн. та штрафи :500 грн. фіксованої частини, 3619,88 грн. складової, а всього 76517,69 грн., в тому числі суми заборгованості у розмірі 34134,63 грн. про стягнення якої рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2014 року у позові банку відмовлено.

Відмовляючи у позові за пропуском строку позовної давності, перебіг якого починається з 05 листопада 2009 року, з дати останнього платежу за графіком повернення кредиту та відсотків, суд такого висновку дійшов з посиланням на те. що встановлений п.п.5.5 Умов надання споживчого кредиту, строк позовної давності в 5 років сплинув у листопаді 2014 року.

Погоджуючись з таким висновком суду, колегія також враховує висновок апеляційного суду у рішенні від 25 лютого 2014 року ,згідно якого судом визначено, що відповідач не був ознайомлений за його підписом з Умовами надання споживчого кредиту, зокрема із збільшенням строку позовної давності у пять років, й цей факт відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем було сплачено на погашення заборгованості 13 серпня та 14 листопада 2014 року по 300 грн. та 27 вересня 2015 року 2853,37 грн., як факт визнання ним наявності боргу та як підстава для переривання строку позовної давності, колегія вважає такими, що не спростовують правильності висновку суду.

Згідно до ч.1 ст.256 та ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови позові.

Перебіг позовної давності починається, згідно до ч.1 ст.261 ЦК України, від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, та переривання перебігу позовної давності, відповідно до положень ст..264 цього Кодексу, в тому числі вчинені особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, можливо лише в межах встановленого строку позовної давності.

З огляду на викладене та керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В.Бобровський

судді В.В.Кокоша

ОСОБА_1