АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Винту Ю. М.

Суддів : Кулянда М.І., Половінкіної Н. Ю.

Секретар : Чубрей І.І.

За участю : представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа: сектор з питань опіки над недієздатними (обмежено дієздатними) особами управління місцевих пільг та допомог, контролю за призначенням пенсій та з питань опіки департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради) про визнання особи обмежено дієздатною, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання обмежено дієздатним ОСОБА_3, посилаючись на наступне.

Він є єдиним сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 02 листопада 2010 року є пенсіонером та інвалідом 3 групи пожиттєво по загальному захворюванню (повна відсутність лівого ока).

Батько зловживає алкогольними напоями, наркотичними засобами, став хронічним алкоголіком, що тягне за собою витрачання всієї пенсії на купівлю горілки та наркотичних засобів, особливо це посилилось після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 19 листопада 2014 року. Після цього батько один проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, а він більшість часу проживає зі своєю сім'єю в Хмельницькій області, до батька часто телефонує і навідується 1-2 рази на місяць.

Навідавшись до батька 21 грудня 2014 року, виявив його без свідомості з різким запахом алкоголю, в зв'язку з чим його було доставлено в Чернівецьку обласну клінічну лікарню з діагнозом - алкогольна інтоксикація важкого ступеня.

За час перебування на лікуванні батька було оглянуто невропатологом, який встановив наявність коматозного стану невиявного ґенезу; наркологом, який виявив наркоманію, синдром запальної відповіді, алкогольну інтоксикацію важкого ступеня, алкогольну енцефалопатію, залежність від опіоїдів; психіатром, який виявив активну алкогольну залежність, алкогольну енцефалопатію з періодичним психомоторним збудженням. Для подальшого лікування ОСОБА_3 було переведено в 9-те відділення Чернівецької обласної психіатричної лікарні, де він лікувався близько місяця. Лікуванням батька займався виключно він, за його кошти куплялись всі необхідні ліки.

________________________________________________________________________________________________

№ 22ц-794/715/16р. Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк Л.К.

Категорія : 81 Доповідач: Винту Ю.М.

Навідавшись до батька в кінці січня 2015 року він помітив, що останній різко змінився у поведінці та відношенню до нього, став психічно неврівноважений, практично постійно знаходиться в алкогольному сп'янінні, веде себе агресивно. Від батька почув, що до нього навідуються сторонні люди, які ведуть з ним розмову про його утримання і необхідність допомоги в оформленні права власності на житло після смерті матері, також повідомив, що у нього зник паспорт.

В кінці березня 2015 року позивачу зателефонувала сусідка і повідомила, що до ОСОБА_3 в квартиру зачастили сторонні люди, які відкривають двері ключами і ведуть себе як господарі. 15 квітня 2015 року він прибув до батька, однак вхідні двері були зачинені і батько через двері повідомив, що ключів від квартири у нього немає і він не може відчинити двері.

Враховуючи всі ці обставини, його батько не може повністю розуміти значення своїх дій, керувати ними, тому його шляхом обману можуть позбавити житла.

Просив визнати обмежено дієздатним ОСОБА_3.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, обмежено дієздатним відмовити відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог. Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дав неправильну оцінку зібраним доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31 березня 2016 року не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України, оскільки під час його ухвалення не було: повно і всебічно зясовано обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень; дано неправильну оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам; неправильно встановлено обставини справи, не визначено відповідно до них правовідносини та норми матеріального права, які суд мав застосувати виходячи зі змісту позовної заяви позивача та заперечень відповідача.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з недоведеності наявності у ОСОБА_3 психічного розладу, у зв'язку з чим він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та відсутності доказів, що ОСОБА_3 ставить себе у скрутне матеріальне становище.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3

За положеннями ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст.36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами азартними іграми тощо і тим самим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати у скрутне матеріальне становище.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що саме з підстав зазначених в ст. 36 ЦК України він просить обмежити дієздатність свого батька.

Заяву про визнання ОСОБА_3 обмежено недієздатним подано з двох підстав, а саме: 1) психологічний аспект - ч. 1 ст. 36 ЦК України та 2) ч. 2 ст. 36 ЦК України - зловживання особи спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами тощо і тим ставить себе чи свою сімю у скрутне матеріальне становище. Вказані підстави визнання особи обмежено дієздатною не є взаємоповязаними, оскільки можуть існувати як разом, так окремо одна від одної.

З висновку первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 401 від 04.09.2015р. вбачається, що експерт не дав відповіді на поставлені йому питання, оскільки, на його думку, для прийняття остаточного експертного рішення підекспертному ОСОБА_3 рекомендується проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

З описової та мотивувальної частинах зазначеного висновку вбачається, що підекспертний контакту доступний, однак не носить достатньо активного і продуктивного характеру. Виглядає розгубленим, незібраним, часто не розуміє питань, які потребують ; повторень та більш голосного озвучення. Більш складні питання осмислює важко, а осмислення та відповіді на деякі - неможливе. Не зміг пояснити, яке доручення він підписав на імя свого однокласника і в чому конкретно його уповноважив (генеральне доручення на імя ОСОБА_5 від 28.04.2015р. щодо розпорядження належною квартирою). Сам підекспертний не зовсім розуміє предмету експертизи. Виглядає оглушеним і абсолютно відстороненим від розмови, інколи незрозуміло дивиться по сторонах. Однак, остаточного висновку експертом зроблено не було і рекомендовано провести стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 777 від 23.12.2015р. по першому питанню (Чи хворіє ОСОБА_3, 03 квітня, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 А, квартира 13, психічними захворюванням, якщо хворіє, то яким та з якого часу?) експертами дана відповідь, що ОСОБА_3 виявляє органічний емоційно-лабільний розлад, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок поєднаного вживання алкоголю та наркотичних речовин, в даний час утримання.

По другому питанню (Чи може ОСОБА_3 внаслідок захворювання розуміти значення своїх дій та керувати ними?) експерти дають відповідь, що емоційно-лабільний розлад, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок поєднаного вживання алкоголю та наркотичних речовин не позбавляє його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, висновки експертиз та проведені експертні дослідження підтверджують, що ОСОБА_3 має психічні розлади. В розділі «Обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи та фактів, які встановлені і виявлені при досліджені експертизи» експерти вказують, що ОСОБА_3 має психологічну схильність до зловживання алкоголю.

Неврологічним обстеженням виявлено ураження центральної нервової системи складного ґенезу (наркотичні речовини, алкоголь) у вигляді змішаної енцефалопатії з лівобічною пірамідною недостатністю.

Таким чином, оцінюючи всі наявні в матеріалах справи докази, колегія приходить до висновку, що, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок, що заявником не надано доказів того, що ОСОБА_3 систематично до часу звернення ОСОБА_1 із заявою до суду і до винесення рішення судом зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами і тим ставить себе у скрутне матеріальне становище.

Так, у двох висновках експертиз досліджено медичну документацію підекспертного та встановлено, що ОСОБА_3 хронічно залежний від алкоголю та наркотиків. Зокрема, в них йде мова про те, що у ОСОБА_3 ліве око відсутнє, а в 2008р. зір знизився і на праве. ОСОБА_3 вживає наркотики (опій) з 1988р., а також зловживає алкоголем. У 2002р. виявлений гепатит «С». Спостерігається лікарями-наркологами з 1999р., призначались наркологічні експертизи (02.11.1994р., 03.09.1998р.). З 24.03.1999р. по 17.04.1999р. перебував на стаціонарному лікуванні у наркологічному диспансері. У 1999р. проходив наркоенспертизу - Д-з: наркоманія опійна, потребує примусового протинаркоманійного лікування. У 2001р. знову проходив стаціонарне лікування-в ЧОНД, Д-з: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіо'ідів, стан активної залежності. В 2005р. госпіталізувався до наркодиспансеру, Д-з: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. У 2006р. двічі перебував на стаціонарному лікуванні в цьому ж закладі. В 2007р. (за постановою слідчих) ОСОБА_3 встановлено діагноз: наркоманія опійна та хронічний алкоголізм. Аналогічний діагноз було встановлено повторно в 2010р. 30.12.2014р. було проведено консиліум в умовах реанімаційного відділення обласної клінічної лікарні, Д-з:алкогольна енцефалопатія з інтелектуально-містичним зниженням. Хронічна полінейродадикулопатія. Синдром залежності від опіоїдів, утримання. Синдром залежності до алкоголю. Аналогічну ситуацію встановлено і експертами, що проводили стаціонарну судово-психіатричну експертизу у висновку № 777 від 23.12.2015р.

З наведеного слідує, що висновок суду про те, що не надано доказів того, що ОСОБА_3 не зловживав алкоголем та наркотиками до звернення із заявою про визнання його обмежено недієздатним у травні 2015 року є безпідставним, оскільки останній є хронічним алкоголіком та наркоманом більше 20 років, що призвело до ураження його центральної нервової системи, що доводиться медичною документацією наявною в матеріалах справи та висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи у №777 від 23.12.2015р.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_3 здійснено відчуження єдиного належного йому житла - квартири АДРЕСА_1, яку він отримав 14.04.2015р. у спадок після смерті його матері ОСОБА_4, на імя ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2015р., зареєстрованого в реєстрі № 8135, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за 89 693 грн., що є низькою і невідповідною ціною за двохкімнатну квартиру у м.Чернівці, оскільки не відповідає ринковим цінам на житло в зазначеному населеному пункті.

Надана суду першої інстанції представником ОСОБА_3 характеристка з місця роботи ОСОБА_3, не свідчить на думку колегії, що ОСОБА_3 працює, оскільки суду першої інстанції не було надано копії його трудової книжки та відомостей із центру зайнятості.

Довідка наркологічного диспансеру від 16.06.2015р. свідчить про те, що ОСОБА_3 був тверезий станом на 13-00 год. цього ж дня, що не спростовує факту його алкогольної залежності.

Аналогічно це стосується і довідки про результат імунохромотографічного дослідження № 453 від 16.06.2015р., згідно якої не виявлено такої наркотичної речовини, як морфін та бупренорфін.

Відповідно до ст. 36 ч. 1 та ч. 2 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе та свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Зібраними по справі доказами встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, свідоцтвом про право власності на квартиру та договором дарування частини квартири (а.с.5-6,23-24).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатної може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною повинні бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Таким чином, зібраними по справі доказами є доведеним факт, що у зв'язку із зловживанням ОСОБА_3 спиртними напоями та наркотичними засобами є негативні та матеріальні наслідки для нього, що є підставою відповідно до ч. 2 ст. 36 ЦК для обмеження його дієздатності.

За положеннями статті 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатної, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

З матеріалі справи вбачається, що ОСОБА_1 не було заявлено вимогу про призначення піклувальника ОСОБА_3

Зазначена обставина не може бути підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 обмежено дієздатним.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи обмежено дієздатною задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.Чернівці, обмежено дієздатним.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :/підпис/

Судді :/підписи/

Згідно з оригіналом: