12.12.2016 227/4074/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року. м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого Притуляка С. А

при секретарі Коверченковій М.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про надання додаткового строку у 3 місяці для прийняття спадщини після померлої 06.02.2016р. його матері ОСОБА_4. Позовні вимоги мотивовані тим, що спадкове майно - житловий будинок, розташований за адресою: пров.Перемоги, 24АДРЕСА_1 було придбано за кошти, сплачені в якості аліментів батьком позивача. Після поховання відповідач неодноразово обіцяв надати позивачеві правовстановлюючи документи на житловий будинок, однак не надав їх, що перешкодило позивачеві своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому отримати дані документи позивач самостійно не мав можливості, а тому пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Також в якості підстави для задоволення позову позивач вказував на існування між ним та відповідачем домовленості щодо передачі відповідачем позивачеві грошових коштів у сумі 2000 дол.США в рахунок його частки у спадковому майні. За вказані кошти позивач мав не подавати заяву про прийняття спадщини, щоб її оформив відповідач на себе.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що у родині існувала наступна домовленість: оскільки позивачеві ОСОБА_1 відповідач та його померла дружина купили квартиру в м.Краматорську та зробили в ній ремонт, то будинок за адресою: пров.Перемоги, 24АДРЕСА_1 мав залишитися молодшому сину відповідача та ОСОБА_4. Будь-яких грошових коштів він позивачеві не обіцяв. Щодо документів на будинок, то вони весь час знаходилися в будинку, бабуся позивача мала постійний доступ до будинку, знала про їх місце знаходження. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є рідним сином померлої 06.02.2016р. ОСОБА_4, а ОСОБА_3 є її чоловіком.

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташований за адресою: пров.Перемоги, 24АДРЕСА_1.

На момент смерті позивач мешкав окремо від ОСОБА_4.

Дані обставини підтверджуться матеріалами справи та сторонами не оспорювалися.

Позивач по справі - ОСОБА_1, як син померлої ОСОБА_4, є спадкоємцем першої черги за законом, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим постановою державного нотаріуса Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області від 13.10.2016р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У зв'язку з наведеними обставинами позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно до ст..1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст..1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За приписами ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Доводи позивача про неможливість звернення до нотаріусу через те, що він не мав можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на будинок суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Згідно п.2.1 глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Даною інструкцією не передбачено необхідності обов'язково надавати разом із заявою про прийняття спадщини правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Пункт 1.2 Інструкції передбачає, що при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Отже відсутність у позивача правовстановлюючих документів на житловий будинок не є поважною причиною пропущення ним строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, як пояснила свідок ОСОБА_5, яка є бабусею позивача, вона мала постійний доступ до житлового будинку та відповідних документів на нього.

Щодо посилань позивача на існування між ним та відповідачем домовленості щодо передачі відповідачем позивачеві грошових коштів у сумі 2000 дол.США в рахунок його частки у спадковому майні суд зазначає, що будь-які домовленості щодо розпорядження належним учасникам цивільних відносин майном є їх правом, однак, в даному випадку мова йде про право позивача на прийняття спадщини, яке він мав реалізувати у встановлений законом строк та спосіб - шляхом подання протягом шести місяців з дня смерті матері заяви про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем прийняття спадщини.

Позивач не скористався своїм правом протягом встановленого законом строку, а тому в судовому порядку мав право на визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, обгрунтувавши поважність причин такого пропуску.

В процесі розгляду даної справи, в ході якого сторонами було забезпечено в повному обсязі можливість надання суду доказів та доведення їх переконливості, позивач не обгрунтував належним чином поважності причин пропущення ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому його позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України, ст..ст.3, 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено, оформлено і підписано в нарадчій кімнаті суддею.

Повний текст рішення складено 12.12.2016р.

Суддя Притуляк С.А.