Справа № 755/61/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Бабченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 0 від 07 жовтня 2008 року (в системі обліку банку договір № 1) по процентах та кредиту у розмірі 138839,63 долари США та по пені у розмірі 107209,09 гривень; стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» понесені судові витрати у розмірі 50446 гривень 43 копійки, а саме у рівних частках з кожного по 25 223 гривні 22 копійки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21 грудня 2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 07 жовтня 2008 року (в системі обліку банку договір № 1) з наступними змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 12 жовтня 2009 року. Підписуючи цей договір, відповідач ОСОБА_1 погодився отримати кредит на умовах, викладених у договорі та Правилах споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) у сумі 130 000,00 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача ОСОБА_1, а відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати проценти шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі 1655,00 доларів США з 07 жовтня 2008 року, з 12 листопада 2009 року по 11 листопада 2010 року - у розмірі 1124,41 доларів США, з 12 листопада 2010 року по 11 листопада 2012 року - 1400,00 доларів США, з 12 листопада 2012 року по 08 жовтня 2029 року - 1875,00 доларів США, з кінцевим терміном остаточного повного погашення кредитної заборгованості 08 жовтня 2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1., 1.2. кредитного договору, п. 2.2. додаткової угоди). За користування кредитними коштами відповідач ОСОБА_1 зобов'язався сплачувати проценти у розмірі 14,5 % річних (п. 1.2.9. кредитного договору) з 07 жовтня 2008 року, а з 12 жовтня 2009 року по 11 жовтня 2010 року у розмірі 8,51% річних, з 12 жовтня 2010 року по 11 жовтня 2012 року у розмірі 11,72% річних, з 12 жовтня 2012 року - 17,35% річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника прийнята порука ОСОБА_2 згідно договору поруки № 232992 від 07 жовтня 2008 року з наступними змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 12 жовтня 2009 року. Станом на 08 грудня 2015 року заборгованість за кредитним договором № 0 від 07 жовтня 2008 року (в системі обліку банку договір № 1) складає: по процентах та кредиту у розмірі 138839,63 доларів США та по пені у розмірі 107209,09 гривень, а саме: 119795,01 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2200,90 доларів США за строк з 12 листопада 2014 року по 08 грудня 2015 року; 19044,62 доларів США - прострочена заборгованість за процентами за строк з 12 грудня 2014 року по 12 листопада 2015 року; 13404,65 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 11 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року; 93804,44 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 14 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що відповідачем ОСОБА_1 було отримано кредит у розмірі 130 000 доларів США з терміном повернення до жовтня 2029 року. В той же час, позичальником було порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Також, зазначила, що договором, в якості забезпечення виконання зобов'язань з боку позичальника, була передбачена застава майна, проте банк не здійснював звернення стягнення на предмет застави.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав. Пояснив суду, що на протязі п'яти років з моменту укладення кредитного договору, він дотримувався графіку погашення кредиту. Зазначив, що до погашення кредиту позивачем було застосовано пільговий період, але у зв'язку із затримкою ним сплати кредитних коштів, банк скасував пільговий період. Затримки в погашенні кредиту були приблизно до тижня із-за матеріального положення, курсу долара, у зв'язку з чим зросла заборгованість за кредитом.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0, відповідно до умов якого Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 130 000,00 доларів США 00 центів, що дорівнює еквіваленту 633 035,00 гривень за курсом Національного банку України на день укладення договору зі сплатою за користування кредитними коштами процентної ставки у розмірі 14,50% річних з кінцевим терміном остаточного повного погашення кредитної заборгованості: 08 жовтня 2029 року.

За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

В забезпечення виконання умов договору про надання споживчого кредиту з боку позичальника ОСОБА_1, 07 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 232992, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 зобов'язалася перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 07 жовтня 2008 року, укладеного між кредитором та боржником, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Крім того, відповідно до п. 2.1. Розділу 2 договору про надання споживчого кредиту, виконання зобов'язань позичальника за договором забезпечується наступним чином, а саме: з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника банком приймається: застава нерухомості (будівлі/споруди/приміщення), а саме: квартири, що складається з 3-ох кімнат, загальною площею 58,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та є власністю ОСОБА_1

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1.2.10. Розділу 1 договору про надання споживчого кредиту, розмір ануїтетного платежу складає 1655,00 доларів США 00 центів. День сплати ануїтетного платежу 07 число кожного місяця протягом строку кредитування.

В подальшому, 12 жовтня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 07 жовтня 2008 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації), за якою сторони домовились про зміну розміру процентної ставки за договором, а саме: за користування кредитними коштами у період з 12 жовтня 2009 року по 11 жовтня 2010 року процентна ставка встановлюється у розмірі 8,51% процентів річних, якщо після підписання цієї додаткової угоди не була встановлена інша процентна ставка згідно умов договору; за користування кредитними коштами у період з 12 жовтня 2010 року по 11 жовтня 2012 року процентна ставка встановлюється у розмірі 11,72% процентів річних, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору; за користування кредитними коштами у період з 12 жовтня 2012 року і до закінчення строку дії договору процента ставка встановлюється у розмірі 17,35% процентів річних, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору. Також, сторонами було досягнуто домовленість щодо зміни розміру ануїтетного платежу за договором, а саме, що позичальник зобов'язується повертати в день сплати ануїтетних платежів, передбачений договором, суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у таких розмірах: у період з 12 листопада 2009 року по 11 листопада 2010 року у розмірі 1 124 доларів США 41 цент; у період з 12 листопада 2010 року по 11 листопада 2012 року у розмірі 1 400 доларів США; у період з 12 листопада 2012 року по 08 жовтня 2029 року у розмірі 1 875 доларів США 00 центів; в останній місяць - решту платежу, якщо інший розмір ануїтетного платежу не буде встановлений згідно умов договору. Крім того, сторони погодили, що сплата процентів, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів у період з 07 вересня 2009 року по 06 жовтня 2009 року, здійснюється позичальником до 07 грудня 2009 року.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди, сторони домовились, що позичальник згідно умов договору сплачує банку комісію за управління кредитом при достроковому погашенні кредиту у розмірі 15,5 % від суми дострокового погашення.

У зв'язку з укладенням між банком та ОСОБА_1 додаткової угоди № 1 від 12 жовтня 2009 року, 12 жовтня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 1300552 від 07 жовтня 2008 року (згода забезпечувати змінене зобов'язання).

За правилом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності з положенням частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема:

1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2.зміна умов зобов'язання;

3.сплата неустойки;

4.відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося відповідачем ОСОБА_1 в судовому засіданні, останнім було порушено умови договору про надання споживчого кредиту та додаткової угоди № 1 до договору про надання споживчого кредиту, у зв'язку з чим, як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 08 грудня 2015 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07 жовтня 2008 року (в системі обліку банку договір № 1) складає: по процентах та кредиту у розмірі 138839,63 доларів США та по пені у розмірі 107209,09 гривень, а саме: 119795,01 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2200,90 доларів США за строк з 12 листопада 2014 року по 08 грудня 2015 року; 19044,62 доларів США - прострочена заборгованість за процентами за строк з 12 грудня 2014 року по 12 листопада 2015 року; 13404,65 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 11 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року; 93804,44 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 14 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.

Відповідно до п. п. 1.3., 1.4. Розділу 1 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Згідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як роз'яснено в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

27 серпня 2015 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про дострокове повернення простроченої заборгованості за договором протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, вказані вимоги були отримані позичальником ОСОБА_1 31 серпня 2015 року, в той же час заборгованість за договором погашена не була.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з вищезазначених приписів Закону та наявних вищенаведених у справі доказів, обставини справи вказують на порушення зобов'язання по поверненню кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та пені з боку відповідачів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків та пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 50 446 гривень 43 копійки, в рівних частках з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 533, 546, 553, 610 - 612, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст.10, 11, 58, 60, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 07 жовтня 2008 року (в системі обліку банку договір №1) по процентам та кредиту у розмірі 138 839 (сто тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять дев`ять) доларів США 63 (шістдесят три) центи та по пені у розмірі 107 209 (сто сім тисяч двісті дев`ять) гривень 09 (дев`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 50446 (п`ятдесят тисяч чотириста сорок шість) гривень 43 (сорок три) копійки, в рівних частках з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: