Справа № 521/6055/15-ц
Провадження № 2/521/400/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

при секретарі - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника позивача про направлення справи для проведення експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, виключення відомостей з актового запису,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, виключення відомостей з актового запису.

Представник позивача надав до суду заяву про направлення справи для проведення експертизи, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2016 року по цій справі була призначена судова медична молекулярно-генетична експертиза, але справу було повернуто з експертизи без виконання через ухилення відповідачки від участі у її проведенні. Ухвала про призначення експертизи є чинною та ніким не скасована. Доводи відсутні кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими доступними доказами, у тому числі висновком судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Для встановлення наявності чи відсутності кровного споріднення між позивачем, ОСОБА_1, та дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідне проведення експертизи по цій справі.

В судовому засіданні відповідач заперечувала проти призначення експертизи. Зазначила, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС.

Оскільки правовідносини по даній цивільній справі виникли у 1997 році і в силу п. 1 Прикінцевих положень СК України 2004 року , згідно з яким цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року і за загальним правилом застосовується до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, норми ст. 136 СК України на правовідносини сторін про оспорювання батьківства щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не поширюються. Застосуванню підлягають норми ст.ст. 54, 56 КпШС України.

Відповідно до ст. 56 КпШС України особа, яка записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу , коли їй стало відомо або повинно було стати відомо про проведений запис.

З матеріалів справи слідує, що на момент реєстрації дитини позивачу було відомо, що саме він записаний її батьком, а з позовом до суду він звернувся лише 16 квітня 2015 року.

Таким чином позивачем пропущений річний строк, передбачений ст. 56 КпШС України, для оспорювання свого батьківства, наслідком чого є втрата ним права оспорити своє батьківство.

Також слід додати і про те, що сумніви позивача, які з його слів, виникли у нього, щодо свого батьківства, після закінчення вищенаведеного річного строку, не змінюють порядок його обчислення. Наведене підтверджується усталеною практикою Вищого спеціалізованого суду України, прикладами якої є ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2012 року по справі № 6-17755св12, від 11 липня 2012 року по справі № 6-14632св12, від 11 травня 2011 року по справі № 6-28212св09, від 02 липня 2014 року по справі № 6-52319св13.

Якщо прийняти посилання позивача на норми СК України, то у відповідності із ч. 3 ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вже виповнилось 18 років. За таких обставин батьківство не може бути оспорено, незалежно від причин, які викликали сумніви щодо його справжності.

Заслухавши пояснення сторін у справі щодо направлення справи для проведення експертизи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних причин.

Для розгляду цього спору необхідні спеціальні пізнання, тому в порядку забезпечення доказів судом призначається проведення судової експертизи. Згідно ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі медицини, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Заперечення щодо позову по їх суті має бути вирішено судом при ухваленні рішення.

Враховуючи, що для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на період проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 143, 144, п. 5 ст. 202 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

Направити справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, виключення відомостей з актового запису до експертної установи для проведення експертизи відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2016 року.

Розяснити сторонам положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

На ухвалу суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, в іншій частині оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.К.Гуревський