Справа № 209/1156/15-ц
Провадження № 2/209/64/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DZHCG100770511 від 02 серпня 2007 року в розмірі 35464,11 доларів США, що за курсом 28,34 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 23 лютого 2015 року складає 10005052,83 грн., та судові витрати.

На обґрунтування позовну зазначено, що 02 серпня 2007 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № DZHCG100770511, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 8000,00 доларів США на термін до 01 серпня 2017 року і зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно договору погашення заборгованості повинно було здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідачка повинна була надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісією а також сплатити інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідачка зобовязалася сплатити банку відсотки за користування кредитними коштами в подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідачка взяті на себе зобовязання не виконувала, а саме не надавала банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань ОСОБА_2 станом на 23 лютого 2015 року, має заборгованість в сумі 35464,11 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7578,79 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 8801,33 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 1166,75 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором - 16220,08 доларів США, штраф (фіксована частина) - 8,82 доларів США, штраф (процентна складова) 1688,35 доларів США.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов, надав пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, просить позов задовольнити. Також пояснив, що на будинок по вул. Водяній, 72 в м. Дніпродзержинську, який був предметом застави за кредитним договором, рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 листопада 2009 року було звернуто стягнення для погашення заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором. Але вказаний будинок протягом тривалого часу не продавався через його поганий стан та відсутність покупців. Після реалізації будинку отримані кошти від його продажу були зараховані для погашення заборгованості на кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні та надала пояснення, аналогічні письмовим запереченням проти позову, де зазначила, що у серпні 2007 року вона звернулася до банку за кредитом для купівлі житлового будинку і отримала кредитні кошти у сумі 10900 доларів США після підписання низки договорів: кредитного договору № DZHCG100770511 від 02 серпня 2007 року, кредитного договору № DZHCG200770511 від 02 серпня 2007 року, який був додатком до першого, договору іпотеки від 02 серпня 2007 року та договорі страхування відповідно до вимог банку. Кредит було отримано під заставу будинку та земельної ділянки, розташованих по вул. Водяній, 72 в м. Дніпродзержинську, які експерти банку оцінили у 10000 доларів США. Більше року вона сплачувала кредит за допомогою сина, але восени 2008 року син втратив роботу, і вона більше не змогла повертати кредитні кошти. На її прохання дозволити продаж заставного майна, банк їй відмовив. В лютому 2009 році банк звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом про звернення стягнення на предмет застави. Розгляд справи тривав десять місяців, хоча вона не заперечувала проти позову. Протягом розгляду справи банк збільшував суму боргу через нарахування пені та відсотків за прострочення виконання зобовязань за кредитом. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 листопада 2009 року будинок по вул. Водяній, 72 в м. Дніпродзержинську перейшов у розпорядження банку для погашення боргу за кредитним договором. Але позивач замовчує ці обставини та обставини щодо сплати нею боргу в сумі 5139 доларів США, які вона готівкою вносила через касу банку для погашення кредиту. Також пояснила, що їй невідомо за якою ціною був проданий банком будинок по вул. Водяній, 72 в м. Дніпродзержинську. Вона вважає, що повністю повернула банку кредит, так як сплатила банку готівкою 5139 доларів США. Їй відомо, що за користування кредитними кошами нараховуються відсотки. Вона є пенсіонеркою, отримує пенсію в розмірі 1030 грн., проживає у квартирі. Будинок придбавали для сина. Просить зменшити суму пені. Зазначила, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська вже розглядалася цивільна справа за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості за цим кредитним договором.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 02 серпня 2007 Закрите акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №DZHCG100770511, відповідно до якого відповідачка отримав кредит у розмірі 8900 доларів США для придбання житлового будинку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 01 серпня 2017 року (а.с. 8-10).

Як зазначила відповідач в письмових запереченнях проти позову та підтвердила в судовому засіданні, з осені 2008 року вона припинила повертати банку кредитні кошти.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 листопада 2009 року, що було ухвалено у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, було звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Водяна, 72, шляхом надання банку права продажу будь-якій особі покупцю предмету іпотеки за договором іпотеки від 14 серпня 2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2.

Грошові кошти, отримані від продажу будинку були зараховані 26 вересня 2014 року для погашення заборгованості за кредитним договором № DZHCG100770511 від 02 серпня 2007 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-7), який перевірений судом.

Згідно цього ж розрахунку, станом на 23 лютого 2015 року прострочена заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DZHCG100770511 від 02 серпня 2007 року становить 35464,11 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7578,79 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 8801,33 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 1166,75 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором - 16220,08 доларів США, штраф (фіксована частина) - 8,82 доларів США, штраф (процентна складова) 1688,35 доларів США.

При вирішенні справи суд не приймає до уваги пояснення відповідачки про те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з неї стягнута заборгованість за цим кредитним договором.

Згідно наданих представником позивача судових рішень, Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська 20 вересня 2013 року було ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DZHCG200770511 від 02 серпня 2007 року. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 вересня 2013 року було скасоване і з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість за кредитним договором № DZHCG200770511 в розмірі 3675,34 грн.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача була стягнута заборгованість за іншим кредитним договором № DZHCG200770511, укладеним між сторонами 02 серпня 2007 року, а не за кредитним договором № DZHCG100770511, який є предметом розгляду у цій цивільній справі.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за кредитом - 7578,79 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 8801,33 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 1166,75 доларів США.

Частинами 1 та 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1, 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд вважає, що розмір неустойки: пеня - 16220,08 доларів США, штрафи (фіксована частина) в сумі 8,82 доларів США та (процента складова) в сумі 1688,35 доларів США, за порушення відповідачкою своїх зобовязань за кредитним договором необхідно зменшити до 100 доларів США, оскільки, з урахуванням нарахованих процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з відповідачки, розмір неустойки (пені та штрафів) значно перевищує можливий розмір збитків, завданих позивачу невиконанням зобовязань за кредитним договором відповідачкою.

При визначенні розміру неустойки (пені та штрафів), яка підлягає стягненню, суд також враховує, що за рішенням суду було звернуто стягнення на предмет застави житловий будинок, який був придбаний за отримані відповідачем кредитні кошти, та цей будинок протягом тривалого часу не реалізовувався банком для погашення заборгованості за кредитним договором. Суд також враховує скрутний матеріальний стан відповідачки, яка є пенсіонеркою, інших доходів не має.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» має бути стягнуто 17646,86 доларів США заборгованості за кредитним договором № DZHCG100770511 від 02 серпня 2007 року, яка складається з наступного: 7578,79 доларів США заборгованості за кредитом; 8801,33 доларів США заборгованості по процентам за користуванням кредитом; 1166,74 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом; 100,00 доларів США неустойки(пеня та штрафи).

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, яка мешкає в АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» (р/р 3111 МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № DZHCG100770511 від 02.08.2007 року в сумі 17646,86 доларів США, яка складається з наступного: 7578,79 доларів США заборгованості за кредитом; 8801,33 доларів США заборгованості по процентам за користуванням кредитом; 1166,74 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом; 100,00 доларів США пені.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк», , 1817,86 грн. сплаченого судового збору у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Байбара Г.А.