Справа № 487/3171/16-ц
Провадження № 2/487/1801/16
УХВАЛА

23.06.2016 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить витребувати від ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та передати її ОСОБА_1.

Ухвалою від 23.06.2016 р. було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом.

Одночасно з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона 01.11.2012 року уклала з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу квартири за вказаною адресою. ОСОБА_6 після укладення договору купівлі-продажу ще раз продав квартиру ОСОБА_4 В подальшому ОСОБА_4 продала спірну квартиру ОСОБА_5 На сьогоднішній день квартира ще раз перепродана. Власником квартири є ОСОБА_2 Таким чином, позивач вважає, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 151 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 п. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом, враховуючи зміст позовних вимог, встановлено, що предметом спору фактично є квартира АДРЕСА_1. Суд вважає, що невжиття заходів із забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду в разі, якщо позовні вимоги буде задоволено, у зв*язку з чим, необхідно для забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: м. Миколаїв, проспект Леніна, б. 2, кв. 13, яка належить ОСОБА_2 В даному випадку право власності особи обмежується, але на певний час, і це обмеження відбувається у встановлених законом межах. В разі необґрунтованості позову, і ухваленні відповідного судового рішення, арешт буде знято судом у встановленому законом порядку і обсяг меж здійснення права власності відновлено.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Для забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про витребування майна накласти арешт на квартиру №13, розташовану в будинку №2 по проспекту Леніна в м. Миколаєві, яка належить ОСОБА_2.

Копію ухвали направити для виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та сторонам для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.А. Карташева