Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 22-ц /778/690/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, а саме визнання недійсним договору відступлення прав вимог за договором іпотеки № 0/3 (нежитлове приміщення) від 21.11.2006 р. предметом іпотеки якого є нежитлова будівля за адресою м. Бердянськ, Запорізької області, вул. Макарова, 13а.

ОСОБА_3 разом з позовною заявою надала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти заборону на вчинення будь-яких дій відносно спірного майна з боку ОСОБА_2 та зупинити звернення стягнення на предмет іпотеки з боку ОСОБА_2, оскільки на підставі договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченого 05.11.2015 року приватним нотаріусом, всі права іпотекодержателя за договором іпотеки перейшли до ОСОБА_2, яка має намір зареєструвати спірне майно за собою у випадку непогашення боргу, про що позивач отримав повідомлення від 09.11.2015р..

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2015 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю за адресою м. Бердянськ, Запорізької області, вул. Макарова, 13а, яка належить на праві власності ОСОБА_3, який мешкає за адресою м. Бердянськ, вул.17 вересня, буд.7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, яка мешкає за адресою с. Осииенко, Бердянського району, Запорізької області, вул. Фрунзе, буд.42, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 і заборонити відчуження цього майна.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_2Іподала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За роз'ясненнями 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній. Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Згідно статті 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

За положеннями ст.ст. 151,152 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, після відкриття провадження у справі, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 152 ЦПК України суд забезпечує позов шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві, проте суд на власний розсуд наклав арешт на майно позивача, що у розумінні ст. 152 ЦПК України не є заходами забезпечення позову.

Всупереч вимогам статті 210 ЦПК України, в мотивувальній частині ухвали суду відсутнє обґрунтування з посиланням на конкретні обставини справи щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та співмірності вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, що 24.11.2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2015 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Суд застосував заходи забезпечення позову у вигляді накладання арешту на нежитлову будівлю за адресою м. Бердянськ Запорізької області вул. Макарова,13а , яка належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Отже, доводи апеляційної скарги проте, що справа розглядалася без повідомлення сторін суперечить вимогам ч.1 ст. 153 ЦПК України, за положенням якої суд розглядає справу без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки ухвала суду про забезпечення позову постановлена з порушенням вимог статті 210 ЦПК України, без належного обґрунтування, тобто з порушенням встановленого законом порядку, вона підлягає скасуванню на підставі п. 2 ст. 312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 307,312,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2015 року про забезпечення позову у цій справі скасувати з передачею питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: