________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6993/16-ц
Провадження № 2/520/3678/16
УХВАЛА

про відкриття провадження

та відмову у забезпечення позову

22.06.2016 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

14.06.2016 року позивач звернулась до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кВ. 14) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії КЕ 326924, виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 14.08.1996 року, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) заборгованість за договором позики у розмірі 703 265 гривень 79 копійок, з яких 500 041, 44 гривень сума позики, 66 437, 01 гривня проценти за договором позики, 121 516, 07 гривень проценти за договором позики, 15 271 , 27 гривень 3 % річних, та судові витрати понесені позивачем у розмірі 6 890 гривень.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за реєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Згідно ч 3. ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Як вбачається з відповіді адресно-довідкового бюро, яка надійшла на адресу суду 21.06.2016 року, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кВ. 14, що територіально відноситься до Київського району міста Одеси.

Суддя, дослідивши позовну заяву, матеріали цивільної справи, вважає, що позов відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, тому необхідно прийняти позов та відкрити провадження по справі призначивши до судового засідання.

Одночасно з подачею позову, представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2, а саме: квартиру загальною площею 66, 7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєктна нерухомого майна 1; ? частину номеру апартаментів з кухнею загальною площею 79,9 кв.м., - за адресою: Одеська обл.., м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/3, приміщення 327, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01; ? частину квартири загальною площею 46,6 кв.м., за адресою: Одеська обл.., АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна 22180363.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову, як арешт, заборона / зупинення дії, , суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суддею враховано той факт, що позивачем не надано жодних доказів існування спору між сторонами у справі, оскільки будь якого боргового документу суду надано не було, а від так суддя позбавлений на даному етапіможливості переконатися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до ст. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, суддя вважає, що в даному випадку вид забезпечення позову є не співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки ціна позову становить 703 265, 79 гривень, а майно,на яке просить накласти арешт позивач на думку суду, значно перевищує ціну позову.

Більш того, позивач в порушення вимог ст. 10,60 ЦПУК України взагалі не надав доказів належності відповідачеві ? частини номеру апартаментів з кухнею загальною площею 79,9 кв.м., - за адресою: Одеська обл.., м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/3, приміщення 327, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01 та ? частини квартири загальною площею 46,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер майна 22180363.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову в повному обсязі через його необґрунтованість.

Вирішуючи питання по суті, суддя також бере до уваги, що з клопотанням про витребування доказів з метою встановлення належності майна позивач до суду не звертався.

Керуючись ст. 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Призначити судове засідання на 21.07. 2016 року о 11 год. 30 хв.

Направити сторонам копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати подати в строк до 21.07.2016 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, яким вони обґрунтовуються.

У задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.