Ухвала

іменем україни

27 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Житомирський консервний завод» на рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 26 травня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 03 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Житомирський консервний завод» про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом та зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Житомирський консервний завод» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Богунський районний відділ державної міграційної служби м. Житомира про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

30 серпня 2016 року ПАТ «Житомирський консервний завод» направив поштою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказані судові рішення, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, відповідно до вимог якої касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги заявник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений заявником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У вересні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд із вказаним позовом до ПАТ «Житомирський консервний завод», в якому просили вселити їх у АДРЕСА_1, зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у проживанні та користуванні вказаними кімнатами, стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивували тим, що вони є наймачами зазначених кімнат у гуртожитку, що належить ПАТ «Житомирський консервний завод» на підставі ордеру. З 2000 року по серпень 2013 року вони там постійно проживали, проте у зв'язку з протиправною поведінкою співмешканця ОСОБА_2 - ОСОБА_4, вимушені були тимчасово виїхати із вказаного помешкання. Відповідачем чиняться перешкоди у проживанні та користуванні спірними кімнатами.

В липні 2015 року ПАТ «Житомирський консервний завод» звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Мотивуючи свої вимоги тим, що більше року позивачі звільнили самостійно спірні кімнати, не сплачують за комунальні послуги та квартирну плату, тому втратили право користування житловими приміщеннями.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 26 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 03 серпня 2016 рокупервісний позов задоволено частково. Вселено ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у кімн. АДРЕСА_1. В решті вимог відмовлено. Зустрічний позов залишено без задоволення. Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Житомирський консервний завод» просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 із 16 жовтня 1991 року по 02 грудня 1994 року працювала на Житомирському консервному заводі. 10 лютого 2000 року їй на склад сім'ї із 2 осіб - вона та дочка - ОСОБА_3, видано ордер на заселення у кімнати АДРЕСА_1, де вони зареєстровані і проживали до 2013 року.

Внаслідок протиправної поведінки співмешканця ОСОБА_2 - ОСОБА_6, який спільно проживав з позивачами у спірному житлі, позивачі у 2013 року вимушено залишили спірні кімнати.

Даний факт підтверджується висновками і повідомленням Богунського РВ УМВС України в Житомирській області від 26 червня 2013 року, 02 липня 2013 року, 07 квітня 2014 року, листом Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області від 20 серпня 2015 року, листом ПАТ «Житомирський консервний завод» від 18 серпня 2014 року № 70.

Згідно ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до ст. ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог та відмовляючи у задоволенні зустрічних вимог, суд першої інстації, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, вірно виходив із того, що позивачі за первісним позовом вселилися в спірне приміщення на підставі ордеру виданого ВАТ «Житомирський консервний завод», який на момент розгляду справи у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, іншого житла позивачі не мають. Позивачі не проживали в займаних приміщеннях понад шість місяців у зв'язку із протиправною поведінкою ОСОБА_4, що встановлено судами, а тому причини відсутності позивачів за постійним місцем проживання є поважними.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити публічному акціонерному товариству «Житомирський консервний завод»строк на касаційне оскарження рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 26 травня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 03 серпня 2016 року.

Відмовити публічному акціонерному товариству «Житомирський консервний завод»у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Житомирський консервний завод» про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом та зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Житомирський консервний завод» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Богунський районний відділ державної міграційної служби м. Житомира про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов і кримінальних справ