АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/2529/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/789/618/16 Доповідач - Ходоровський М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю позивачки ОСОБА_1, її представників

ОСОБА_2 ОСОБА_3,ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кременецького районного суду від 28 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних позовних вимог: Кременецька районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних позовних вимог: Кременецька районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей, про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа без самостійних позовних вимог: Кременецька районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою №7 по вул. Ярослава Мудрого №9 в місті Почаїв Кременецького району Тернопільської області.

Позивач зазначив, що є власником квартири АДРЕСА_1. У квартирі зареєстрована його дочка ОСОБА_1, яка з 2011 року проживає разом із своєю матір'ю ОСОБА_4 у будинку по вул. Фабрична, 60а в м. Почаїв, належному останній на праві приватної власності. Факт формальної реєстрації ОСОБА_1 позбавляє його права на володіння, користування і розпорядження власністю.

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5, третя особа без самостійних позовних вимог: Кременецька районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення її у квартиру АДРЕСА_2.

Позивачка зазначила, що з часу свого народження зареєстрована у згаданій квартирі, яка на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 18 серпня 1998 року, належить її батькові ОСОБА_5 Після розірвання шлюбу між батьками виникли неприязні стосунки, у звязку з чим відповідач вигнав її разом з матір'ю ОСОБА_4 з квартири, замінив ключі від вхідних дверей, у звязку з чим змушена була проживати у бабусі, тітки, винаймати з матірю житло.

Рішенням Кременецького районного суду від 28 березня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою №7 по вул. Ярослава Мудрого №9 в місті Почаїв Кременецького району Тернопільської області.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, вселення у квартиру АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити а позов ОСОБА_1 задовольнити посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1, її мама ОСОБА_4, представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали.

ОСОБА_5 заперечив відносно апеляційної скарги, вважає рішення законним та обгрунтованим. ОСОБА_7 у квартирі не проживає з 2011 року. У цьому році він поміняв замок у вхідних дверях. Ключ від вхідних дверей дочці не дав так як вона цього не вимагала.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Визнаючи ОСОБА_1 втратившою право користування жилим приміщенням квартирою №7 по вул. Ярослава Мудрого №9 в м. Почаїв Кременецького району та відмовляючи їй у задоволенні позову про вселення, суд першої інстанції виходив з того, що неповнолітня ОСОБА_1 у спірному жилому приміщенні не проживає з поважної причини, - вона обрала собі місце проживання з матірю ОСОБА_8 у належному мамі на праві власності будинку в м. Почаїв по вул. Фабрична, 60а.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає вимогам закону та не грунтується на матеріалах справи. Зокрема, судом не дано належної оцінки поясненням ОСОБА_5, згідно якого він не заперечує факт заміни у 2011 році ним замка у вхідних дверях квартири та не надання ключа від нього дочці; не проживання доньки у квартирі з 2011 року; не дано також належної правової оцінки висновку органу опіки і піклування Кременецької райдержадміністрації від 15 лютого 2016 року щодо не доцільності визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на проживання у квартирі; не досліджено наявного у справі письмового доказу - пояснювальної записки завідувача сектору соціально-правового захисту дітей Кременецької райдержадміністрації ОСОБА_9 від 03 лютого 2016 року

Зазначені обставини згідно ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення суду.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ИД № 008665 ОСОБА_1 народилася 13.02.2000 року, її батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.16).

18 серпня 1998 року ОСОБА_5 купив у ОСОБА_10 двокімнатну квартиру АДРЕСА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18 серпня 1998 року (а.с.6-9), витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 21.11.2009 року (а.с.10).

ОСОБА_1 зареєстрована у спірній квартирі 05 квітня 2000 року, що підтверджується записами у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-15).

Відповідно до пояснень сторін, актів обстеження на факт проживання ОСОБА_1 у квартирі по вул. Ярослава Мудрого, 9/7 м. Почаїв від 19.06.2015 року, 07.08.2015 року, 18.09.2015 року, проведеного депутатом Почаївської міської ради ОСОБА_11 та представниками громадкості ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_1 у зазначеній квартирі не проживає з 2011 року.

Згідно наявної у справі пояснювальної записки завідувача сектору соціально-правового захисту дітей Кременецької райдержадміністрації ОСОБА_9 від 03 лютого 2016 року вбачається, що в ході обстеження нею та секретарем виконкому Почаївської міської ради ОСОБА_14 умов проживання ОСОБА_5, останній поводив себе агресивно, категорично відмовлявся від проживання своєї доньки у квартирі, на всі її прохання також реагував агресивно.

Стосовно до Висновку органу опіки та піклування від 15 лютого 2016 року голова Кременецької райдержадміністрації вважає не доцільним визнавати неповнолітню ОСОБА_1 такою, що втратила право користування квартирою №7 по вул. Ярослава Мудрого №9 в місті Почаїв Кременецького району. У ньому зазначено, що в даній квартирі тривалий час ніхто не проживає. Власник ОСОБА_5 у квартирі буває рідко (останній раз навідувався до квартири перед різдвяними святами) так як працює у м. Києві. ОСОБА_1 хотіла б проживати у квартирі за місцем своєї реєстрації, оскільки місце її знаходження є зручним для проживання та відвідування репетиторів, а також різноманітних гуртків.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 у спірному жилому приміщенні не проживає з поважної причини, а від так не втратила право на проживання у ньому.

За положеннями ст. ст. 64, 65 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом.

Таким чином, з врахуванням встановлених обставин справи та зазначених норм права, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про вселення у жиле приміщення є підставним та підлягає до задоволення а у позові ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кременецького районного суду від 28 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних позовних вимог: Кременецька районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей, про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення задовольнити.

ОСОБА_1 вселити у квартиру АДРЕСА_2.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних позовних вимог: Кременецька районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відмовити

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_15