Справа №469/110/16-ц 10.10.2016 10.10.2016
Справа№469/110/16-ц
Провадження №22-ц/784/2181/16 Головуючий першої інстанції : Тавлуй В.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду : Бондаренко Т.З.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Бондаренко Т.З.,

суддів - Прокопчук Л.М., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (далі ПАТ КБ) «Приват Банк»

на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2016 року у справі за позовом

ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року Пуюлічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 3 червня 2008 року з відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 22652,50 доларів США на термін до 3 червня 2028 року, а відповідачка зобов'язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ними у строки та в порядку встановленим договором.

В зв'язку з тим, що відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала, позивач просив стягнути з неї кредитну заборгованість у розмірі 87749,90 доларів США, з яких: 20278,32 доларів США заборгованість за кредитом; 17259,34 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 6319,79 доларів США заборгованість за комісією; 39703,59 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 4 188,86 доларів США сума штрафу, нарахованого за порушення строків платежів: фіксована частина 10,81 доларів США та процентна складова 4178,05 доларів США.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач по справі, посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явились до суду, дослідивши матеріали позовної заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Районний суд, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що останній платіж за спірним кредитним договором ОСОБА_3 здійснила 3 березня 2010 року, а тому на час звернення до суду з даним позовом 4 лютого 2016 року, встановлена договором кредиту п'ятирічна позовна давність сплинула.

Проте з таким висновком погодитись неможна, оскільки він суперечить наявним доказам у справі.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, що 3 червня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № NKQWGL (а.с.8-10). Відповідно до умов вказаного договору банк зобов'язався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 22662,50 доларів США на термін до 3 червня 2028 року, а відповідачка зобов'язалася повертати кредитні кошти шляхом сплати щомісячних платежів в сумі 292, 39 доларів США, які складаються із кредитних коштів, відсотків із розрахунку 1,25 % на місяць за користування кредитними коштами, винагороди за резервування коштів у строки та в порядку, встановленими договором в розмірі 0,04% на місяць (п.7.1. договору).

Крім того, в разі порушення вказаних умов, договором встановлено обов'язок щодо сплати пені та штрафу ( п. 4.3 договору).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530, ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

На виконання вказаних вимог закону та положень договору ПАТ КБ «Приват банк» на підставі ордеру-розпорядження про видачу споживчого кредиту №006/2008 від 05 червня 2008 року видав ОСОБА_3 20000 доларів США на ремонт будинку, 112, 50 доларів США зарахував на оплату страхового внеску, 300 доларів США за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту та 2250 доларів США на сплату страхових платежів (а.с. 11).

Проте в порушення наведених умов договору відповідачка ОСОБА_3 своїх зобов'язань щодо здійснення щомісячного платежу не виконала. Вказане банк підтверджує наданим розрахунком станом на 28 грудня 2015 року де зазначено, що з липня 2009 року мала місце періодична заборгованість, а з травня 2010 року несплата щомісячних платежів в належному розмірі стала систематичною (а.с. 4-6).

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України.

Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором.

Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що в разі встановлення в договорі обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Аналогічні положення містяться і в умовах кредитного договору укладеного між сторонами.

Так, в зв'язку з несплатою щомісячних платежів відповідачкою Банк скористався своїм правом на дострокове повернення частини позики, що залишилася, в зв'язку з чим звернувся до суду.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2014 року, ухваленого за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» постановлено про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок , розташованій за адресою смт. Березанка Березанського району Миколаївської області по вул. Шкільна № 3, який передано в забезпечення зобов'язань за даним кредитним договором від 3 червня 2008 року, в погашення кредитної заборгованості визначену станом на 6 червня 2013 року на загальну суму 48312, 99 доларів США, яка складалася з 20257,99 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 9822, 89 доларів США заборгованості за процентами, 3587, 92 доларів США заборгованості за комісією, 12314, 54 доларів США заборгованості за нарахованою пенею, а також 31, 29 доларів США та 2299, 13 доларів США нарахованих штрафів (а.с. 63-65).

Відповідно до положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Проте позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Так, за умовами викладеними в п. 4.5 кредитного договору сторони погодили, що позовна давність становитиме п'ять років.

В даній позовній заяві ПАТ КБ «Приват Банк» просить стягнути з відповідачки кредитну заборгованість за весь період її утворення, тобто починаючи з 2009 року і по 28 грудня 2015 року. Проте розмір вказаної заборгованості визначено судом за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2014 року станом на 6 червня 2013 року. Вказане рішення набрало законної сили 11 березня 2014 року з цього часу у кредитора виникло право на стягнення заборгованості за визначений судом період та період після рішення суду.

Враховуючи, що з даним позовом Банк звернувся до суду 4 лютого 2016 року, тобто фактично через рік, в зв'язку з чим позовна давність ним не пропущена.

Районній суд не повно з'ясував обставини справи, та не вірно застосував положення наведених норм закону, що призвело до невірного вирішення спору. В зв'язку з цим, на підставі п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Визначаючи розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором у даній справі, слід враховувати вже визначену заборгованість судовим рішенням в розмірі 48312, 99 доларів США станом на 6 червня 2013 року, як приюдиційний факт.

Відповідно до листа Березанського районного відділу державної виконавчої служби від 22 вересня 2016 року, виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду від 25 лютого 2014 року завершено по п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв'язку з відсутністю майна у боржника. Тому за період після вказаного рішення суду з 6 червня 2013 по 28 грудня 2015 року, як заявлені позовні вимоги у цій справі, підлягає нарахуванню проценти, пеня, комісія та штраф.

Так вказаний період складається з 29 місяців та 22 днів.

Відповідно до умов договору викладених в п. 7.1 за користування кредитом сплачуються відсотки в розмірі 1, 32 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем до позовної заяви процентна ставка за договором становить 15 % річних. Залишок заборгованості на який підлягає нарахуванню відсотки за користування кредитом, виходячи із складових боргу визначених рішенням суду від 25 лютого 2014 року, становитиме 23845,91 доларів США, куди входить 20257, 99 доларів США тіла кредиту та 3587, 92 долари США заборгованості за комісією. Враховуючи, що за 1 місяць процентна ставка становитиме 1, 25 % (15: 12), то заборгованість по процентам за один місяць буде 298, 07 (23845,91 х 1, 25 :100), а за 29 місяців 8644, 03 доларів США (298,07 х 29). З урахуванням процентної ставки за один день 0,042 % (1,25 : 30) сума процентів за 22 дні становитиме 10, 02 долари США ( 23845, 91 х 0,042 : 100 х 22). Загальний борг за процентами за вказаний період становитиме 8654, 16 доларів США (8644, 03 + 10,02), що еквівалентно 200170 грн. 72 коп.

Положеннями п. 7.4 кредитного договору, встановлено, що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0, 15 % від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний календарний день прострочення, але не менше 1 гривні.

З урахуванням того, що прострочена заборгованість за кредитом, на яку підлягає нарахуванню пеня, становить 32500, 07 доларів США (23845, 91 + 8654, 16), то за вказаний період сума заборгованості за пенею становитиме 32500,07 х 0,15: 100= 48,75 доларів США відсотків пені за 1 місяць, а за 29 місяців 1413,75 доларів США (48,75 х 29). До даної суми слід добавити пеню за 22 дні, яка, з урахуванням розміру відсоткової ставки за один день 0,11 % (0,15:30), становитиме 1440 доларів США (32500,07 х 0,11:100 х 42). Таким чином загальна сума заборгованості за пенею становитиме 2853, 75 доларів США (1413,75 + 1440), що еквівалентно 66007, 23 грн.

Також за даний період підлягає нарахуванню комісія, відповідно до умов викладених в п. 7.1 боржник сплачує винагороду за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів, тобто комісія.

Таким чином сума зарезервованих ресурсів, на яку слід нарахувати комісію становитиме 20257,99 доларів США (тіло кредиту), а сума комісії за спірний період становитиме 239,30 доларів США , яка складається з 234,90 доларів США за 29 місяців ( 20257,99 х 0,04 (процент за один місяць 0,48 : 12) : 100 х 29) та 4,40 долари США за 22 дні ( 20257,99 х 0,001 (процент за один день 0,04 :30) : 100 х 22).

Крім цього відповідно до п. 4.3 кредитного договору передбачено сплату штрафу в разі порушення позичальником строку платежу по кожному із грошових зобов'язань передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, в розмірі 250 грн. та 5% від суми позову.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, то визначення в договорі відсотків від суми позову не є визначенням розміру штрафу. Тому стягненню підлягає лише штраф в розмірі 250 грн.

Таким чином заборгованість за договором кредиту від 3 червня 2008 року, яка підлягає стягненню за даним позовом , буде складатись з 48312,99 доларів США, що еквівалентно 386020 грн. 79 коп., заборгованості визначеної за рішенням суду від 25 лютого 2014 року, станом на 6 червня 2013 року; а також за період з 6 червня 2013 року по 28 грудня 2015 року з 8654, 16 доларів США, що еквівалентно 200170 грн.72 коп. заборгованості за процентами, 2853, 75 доларів США, що еквівалентно 66007 грн. 23 коп. заборгованості по пені та 239, 30 доларів США, що еквівалентно 5535 грн. заборгованості по комісії, на загальну суму 60060,20 доларів США, що еквівалентно 657733 грн.74 коп., а також 250 грн. штрафу, а тому в цілому стягненню підлягає 657983 грн. 74 коп.

Надані позивачем розрахунки не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки вони не містять розмежування щодо зазначених вище періодів та здійсненні без урахування положень ст. 61 ЦПК України.

Доводи відповідачки, викладені в запереченні на апеляційну скаргу, стосовно того, що відповідно до рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 25 грудня 2014 року вже розглянуто даний спір, а тому згідно із ч. 2 ст. 223 ЦПК України кредитор не може повторно звертатись до суду, не можна прийняти до уваги, оскільки в зазначеному рішенні заборгованість лише визначена, а не стягнута, а в частині звернення стягнення на предмет іпотеки рішення не виконано, оскільки предмет іпотеки не реалізовано, в зв'язку з чим кредитна заборгованість не була погашена.

Також неможна прийняти до уваги посилання відповідачки на те, що після набрання судового рішення законної сили про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором банк втрачає право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки. Як зазначено вище, рішення про стягнення заборгованості у спірних правовідносинах між сторонами у даній справі не ухвалювалось, а виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та нормами ЦК України, про що зазначено в висновках ВСУ у справах № 6-1206цс15 від 23 вересня 2015 року та за № 6-1047цс16 від 6 липня 2016 року.

Зазначення відповідачкою на недопустимість одночасного нарахування штрафу та пені за одне й те саме порушення, теж підлягає відхиленню, оскільки з наведених умов договору кредиту слідує, що пеня нараховується у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, а штраф нараховується у разі порушення позичальником строків платежів по кожному зобов'язанню за кредитним договором більше ніж на 30 днів, що не є тотожними порушеннями (п.п. 4.1, 4.3 договору).

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь Банку слід стягнути з відповідачки судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (32,42 %) з урахуванням сплати судового збору за подачу позову та апеляційної скарги позивачем, з відповідачки слід стягнути 20727 грн. 45 коп.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити частково.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2016 року скасувати, у справі ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором NKQWGL від 03 червня 2008 року станом на 28 грудня 2015 року у розмірі 60060,20 доларів США, що еквівалентно 657733 грн.74 коп., яка складається з 48312,99 доларів США, що еквівалентно 386020 грн. 79 коп., заборгованості визначеної за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2014 року, станом на 6 червня 2013 року; а також за період з 6 червня 2013 року по 28 грудня 2015 року: 8654, 16 доларів США, що еквівалентно 200170 грн.72 коп. заборгованості за відсотками, 2853, 75 долари США, що еквівалентно 66007 грн. 23 коп. заборгованості по пені та 239, 30 доларів США, що еквівалентно 5535 грн. заборгованості по комісії, а також 250 грн. штрафу, а в цілому стягнути 657983 грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 20727 грн. 45 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Т.З. Бондаренко

Л.М. Прокопчук

В.І. Темнікова