АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/7994/16-ц Головуючий суддя І інстанції Бородіна Н.М.
Провадження № 22-ц/790/4314/16 Суддя доповідач Пилипчук Н. П.
Категорія: Інші справи позовного провадження
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Гуцал Л.В., Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря - Сотнікової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року та задовольнити заяву про забезпечення позову. Вказує, що за договором іпотеки від 20.05.2016 року спірне нерухоме майно передано ОСОБА_2 в іпотеку ОСОБА_3.

Заслухавши доповідь судді, сторони, що з*явились, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, викладених у позовній заяві, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст. 152 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київського ВДВС Харківського управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання недійсними протоколу торгів, акту про проведення торгів та договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та про скасування свідоцтва на право власності.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2016 р. провадження у справі відкрито.

ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірне нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та про заборону будь-кому вчиняти дії по відчуженню вказаної квартири.

В обґрунтування заяви позивач посилається на ті обставини, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення її позовних вимог і порушить права позивачки та третіх осіб.

Позивач наполягає, що у разі задоволення позову мають бути призначені та проведені нові торги з реалізації майна у відповідності до вимог закону, втім відчуження спірного нерухомого майна призведе до неможливості вчинення таких дій.

Суд першої інстанції доводам позивача оцінку не надав, такі доводи не спростовані відповідачем.

Судова колегія вважає що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, оскільки спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позову. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливою реалізацію рішення суду у разі задоволення позову, якщо спірне нерухоме майно буде відчужено третім особам.

Представник відповідача у разі забезпечення позову вимагав зобов*язати позивача забезпечити його вимогу заставою у відповідності до ч. 4 ст. 153 ЦПК України.

Проте, представник відповідача не навів мотивів щодо того, які збитки можуть бути завдані його довірителю забороною відчуження спірного нерухомого майна, тому, судова колегія не знаходить підстав для зобов*язання позивача внести заставу на депозит суду.

Судова колегія вважає, що достатнім заходом забезпечення позову за даних обставин справи буде заборона відчуження нерухомого майна з приводу якого виник спір.

За таких обставин, ухвала судді першої інстанції підлягає скасуванню в силу п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, заява про забезпечення позову частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.312, ст.313, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді