18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Кабанченко О.А., Іванченко М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ПрАТ «СК «Дніпроінмед» - ІвахаЄвгенія Вікторовича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Дніпроінмед», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Дніпроінмед», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Завданої внаслідок ДТП.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_1 шкоду, пов'язану з лікуванням - 930,44 грн.; шкоду, пов'язану з тимчасовою втратою працездатності - 4 294,00 грн.; шкоду, спричинену пошкодженням транспортного засобу - 10 945,00 грн.; шкоду, пов'язану з пошкодженням майна - 1 950,00 грн.; моральну шкоду - 2 500,00 грн.; судові витрати - 120,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» в дохід держави судовий збір в сумі 214,60 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.12.2013 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 вартість ліків у розмірі 856,44 грн., вартість ремонту планшета у розмірі 1 950,00 грн., вартість ремонту велосипеда у розмірі 10 945,00 грн., моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 147,52 грн.

Справа 753/676/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1940/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Цимбал І.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.02.2015 рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.12.2013 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15.04.2015 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2015 рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.04.2015 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача пеню в розмірі 6 649,40 грн. за несвоєчасну сплату страхової виплати в розмірі 15,5 % від належної до сплати суми відшкодувань в розмірі 20 739,44 грн., визначену рішенням суду, за кожен день затримки, починаючи з першого дня звернення позивача до відповідача 05.06.2011 та відмови відповідача обслужити позивача згідно ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому, 09.02.2016 ОСОБА_1 подав до суду уточнення до своєї апеляційної скарги, в яких просив стягнути суму відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди внаслідок ДТП, скоєного 08.04.2011 з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» в сумі 38 268,00 грн. та пеню за період починаючи з першого дня звернення позивача до відповідача 05.06.2011 по 09.03.2016 в сумі 44 125,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що суд не прийняв до уваги вимоги позивача з огляду фактів, з'ясованих у судовому розгляді та викладених в матеріалах справи, що мали суттєве значення для справи, в рішенні має місце невідповідність висновків суду обставинам, з'ясованим судом в ході розгляду справи, доведеності обставин доказами, суд припустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, представник відповідача ПрАТ «СК «Дніпроінмед» - Івах Є.В. в своїй апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

В обґрунтування своїх вимог представник ПрАТ «СК «Дніпроінмед» - Івах Є.В. посилається на грубе порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення позивача ОСОБА_1, який з'явився в судове засідання, вивчивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника відповідача ПрАТ «СК «Дніпроінмед» - Іваха Є.В. не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2011 о 16 год. 35 хвил. ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Урлівській у м. Києві, скоїла наїзд на велосипедиста ОСОБА_1, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та особисте майно позивача.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2011 винною у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_4

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «СК «Дніпроінмед» з лімітом відповідальності 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страховання цивільнно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язанийневідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно п. 35.1 ст. 35 33 ЗУ «Про обов'язкове страховання цивільнно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, зокрема, зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про обов'язкове страховання цивільнно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та

обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з

моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

14.04.2011 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» з повідомленням про страховий випадок, письмова переписка щодо якого відбувалася між сторонами в подальшому з приводу надання відповідної документації.

Таким чином, ОСОБА_1 було виконано вимоги ЗУ «Про обов'язкове страховання цивільнно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Із п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

З урахування викладеного та обставин справи, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанці щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення із ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої майну потерпілого внаслідок ДТП, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована на момент вчинення ДТП саме в ПрАТ «СК «Дніпроінмед», який був вчасно повідомлений про страховий випадок ОСОБА_1, при цьому, сума збитків, завдана позивачу внаслідок ДТП, не перевищує ліміт відповідальності за договором страхування.

При цьому, із правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові при розгляді справи № 6-2808цс15 від20.01.2016, вбачається, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами різних інстанції в ході розгляду даної справи, внаслідок ДТП ОСОБА_1 було завдано майнову шкоду, яка підлягає відшкодуванню з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на його користь, а саме: вартість ліків у розмірі 856,44 грн.; вартість ремонту планшета у розмірі 1 950,00 грн.; вартість ремонту велосипеда у розмірі 10 945,00 грн., що всього складає - 13 751,44 грн.

Відтак, вирішуючи даний спір, судом першої інстанції не взято до уваги те, що за договором страхування цивільно-правової відповідальності франшиза за договором становить 510,00 грн.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страховання цивільнно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Тому, враховуючи, що страхове відшкодування становить суму в розмірі 13 751,44 грн., при цьому, сума франшизи складає 510,00 грн., тому з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню страхове відшкодування за мінусом франшизи, що становить 13 241,44 грн.

З огляду на зазначене, з урахуванням, того, що винною у ДТП було визнано ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, тому сума франшизи в розмірі 510,00 грн. підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 саме з ОСОБА_4

Разом з тим, колегія суддів враховує характер отриманих ОСОБА_1 травм та розмір збитків, вимоги співмірності, розумності і справедливості вважає за необхідне на підставі ст. ст. 23, 1168 ЦК України стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 500,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

З урахуванням п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 487,20 грн.

Таким чином, враховуючи розмір задоволених вимог та характер позовних вимог, з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору (1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати), та з ОСОБА_4 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 730,80 грн. (243,60 грн. ( 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати) + 487,20 грн. (щодо вимог немайнового характеру (моральна шкода).

За таких обставин, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ПрАТ «СК «Дніпроінмед» - Іваха ЄвгеніяВікторовича відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Дніпроінмед», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 13 241,44 грн. (тринадцять тисяч двісті сорок одна гривня 44 копійки).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму франшизи в розмірі 510,00 грн. (п'ятсот десять гривень 00 копійок) та моральну шкоду в розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п'ятсот гривень).

Стягнути з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 730,80 грн. (сімсот тридцять гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: