Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовської міської ради м. Житомира про визнання права власності на житлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті 26 січня 2013 року його матері ОСОБА_2

ОСОБА_1 зазначає, що він змушений у судовому порядку просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті його матері, оскільки не може це зробити через нотаріальну контору. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої він не має правовстановлюючого документа щодо права власності ОСОБА_2 на спірну частину квартири, що не зареєстроване за останньою в органах, які здійснюють державну його реєстрацію.

Сторони у судове засідання не зявились.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав свої позовні вимоги.

Представник відповідача до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За викладених обставин, суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що 26 січня 2013 померла ОСОБА_2, що підтвердилось копією свідоцтва про смерть (а. с. 12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на ? частки квартири АДРЕСА_1.

Факт належності ОСОБА_2 ? частки квартири АДРЕСА_1 встановлений рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2014 року (а. с. 11), у звязку з чим, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Згідно копій постанов Першої Житомирської державної нотаріальної контори за № 1404/02-31 від 16.09.2013 та за № 175/02-31 від 25.03.2016, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2

Відповідно копій паспорта та технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі, а також є власником її частини.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї, в звязку з чим суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2

25 березня 2016 року Першою Житомирською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 вдруге було відмовлено. Так, як ним не надано правовстановлюючих документів на спірну частину квартири і право власності на неї не зареєстровано за померлою в органах, які здійснюють державну його реєстрацію, згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради за № 4194 від 14.08.2013.

Таким чином, виникла ситуація при якій, через неможливість провести реєстрацію на померлу особу в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав до обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки встановити право власності на нерухоме майно через нотаріальну контору неможливо, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про визнання за ним права власності на вказану частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Такий спосіб захисту прав позивача відповідає вимогам статті 16 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 1216, 1218, 1269 ЦК України, та ст.ст.3, 10, 16, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Корольовської міської ради м. Житомира про визнання права власності на житлове приміщення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 15.07.1965 р. н., право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 26 січня 2013 року.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. П. Сингаївський