РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Мамаєвої О.В.,

із секретарем Баришніковою І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

представника Служби у справах дітей ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у спілкуванні з онуком, третя особа служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з неповнолітнім онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити спосіб участі у вихованні та спілкуванні між онуком та позивачами, а саме: кожні вихідні дні з 09:00 годин суботи до 19:00 годин неділі, з можливістю відвідувати дитиною місце проживання позивачів, з правом ночівлі з суботи на неділю.

В обґрунтування позову позивачі вказали, що їх син ОСОБА_7 та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 2010 року по квітень 2015 року. Після розірвання шлюбу відповідач забрала свого сина ОСОБА_8 і пішли жити до своєї матері ОСОБА_9, з того часу позивачі не мають змоги бачити свого онука, окрім цього відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивачів з їх онуком.

В судовому засіданні 18 березня 2016 року суд задовольнив клопотання позивача про заміну належного відповідача по справі на ОСОБА_2, замість ОСОБА_10.

В судовому засіданні ОСОБА_1 як позивач та представник позивача ОСОБА_5 підтримала позовні вимогив повному обсязі.

Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували. Відповідач вказала, що категорично проти, щоб її син ОСОБА_8 бачився з позивачами, оскільки при зустрічі її сина з бабусею та дідусем буде присутній батько дитини. ОСОБА_8 був свідком насилля його батька над матір'ю, і з того часу він боїться свого батька. Також, відповідач зазначила, що одного разу позивач ОСОБА_1 мала намір викрасти свого онука, чим злякала дитину.

Представник третьої особи просила суд прийняти рішення, виходячи насамперед з інтересів дитини.

Вислухавши пояснення сторін по справі та свідків, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7, який є рідним сином позивачів, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.6/, та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі /а.с.7/, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.

Як слідує із пояснень сторін, відповідач з дитиною проживала у будинку позивачів, після того, як відбувся конфлікт із ОСОБА_7, з грудня 2014р., відповідач з дитиною переїхала та на даний час проживає у своїх батьків.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась із заявами до Служби у справах дітей Центрального району м.Миколаєва про захист її прав у спілкуванні та участі у вихованні онука /а.с. 8, 10/, однак, отримала відповідь із роз'ясненням права звернутись до суду із відповідним позовом /а.с. 11/.

Згідно Соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру Соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 20.01.2016 року, було встановлено, що ОСОБА_6 як свою сім'ю сприймає себе, маму, бабусю ОСОБА_9 та дідуся Олега. На даний час стосунки з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_5 є напруженими, емоційно дискомфортними. Дитина відчуває на них образу за те, що вони не повернули йому улюблені іграшки. Проявляє стурбованість та нерозуміння того, чому вони не люблять його маму, до якої він має тісну емоційну прив'язаність та сприймає її як важливу особистість у своїй життєдіяльності. Відчуває тривогу за те, що бабуся з дідусем будуть ображати його маму та його /а.с.61-62/.

Як пояснила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, яка є спеціалістом відділу соціальної роботи Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Миколаївської міської ради, ОСОБА_11 категорично не хоче бачитися з батьком через його агресивну поведінку відносно його матері. Зі слів психолога який працював з дитиною, будь-яка згадка про батька викликає у дитини почуття страху. Висновком комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради було рекомендовано батькам відвідувати разом з дитиною психолога у Миколаївському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з метою зняття у дитини симптомів страху перд батьком та налагодження їх стосунків. Проте, батько дитини на зустрічі з психологм не з'являвся.

Згідно поясненнь допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_12, яка є близькою подругою матері дитини, ОСОБА_11 останнім часом сам не бажає спілкуватися з бабусею та дідусем, через образу на них, також він не має бажання навідуватися до бабусі та дідуся, оскільки з ними проживає його батько, який в свою чергу кривдив його матір, свідком чого був ОСОБА_11. Також свідок вказала, що між позивачами та відповідчем є неприязні відносини.

Відповідно до ч.7 та 8 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.257 СК України, баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баб, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст.157-159, 257, 263 СК України, суд дійшов до висновку, що вимоги про усунення перешкод у спілкуванні позивачів з неповнолітнім онуком підлягають задоволенню, так як в ході розгляду справи встановлено, що дійсно існують особисті неприязні стосунки між позивачами та їх колишньою невісткою, відповідачкою по справі.

При цьому суд, враховуючи вік дитини, його психологічний стан, зважаючи на те, що дитина тривалий час не спілкувалась з дідом та бабою зі сторони батька, вважає, що в інтересах дитини зустрічі позивачів з онуком мають бути без ночівлі за місцем проживання баби та діда, кожної першої та третьої неділі місяця з 11-00 год. до 15-00 год. за адресою проживання відповідача: м.Миколаїв, вул.Берегова, 10 або в іншому місці за їх спільною домовленістю з ОСОБА_2, перші шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили у присутності матері дитини. В подальшому визначити участь позивачів у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім онуком, встановивши наступний порядок побачень з дитиною: кожної першої та третьої неділі місяця з 10-00 год. до 18-00 год. з можливістю відвідування дитиною місця проживання бабусі та діда без присутності матері дитини.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

В силу ст 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачів в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 3,4,10, 14, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 159, 257, 263 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у спілкуванні з онуком - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_5 у спілкуванні з неповнолітнім внуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити участь ОСОБА_1, ОСОБА_5 у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши наступний порядок побачень з дитиною: кожної першої та третьої неділі місяця з 11-00 год. до 15-00 год. за адресою проживання відповідача: м.Миколаїв, вул.Берегова, 10 або в іншому місці за їх спільною домовленістю з ОСОБА_2, перші шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили у присутності матері дитини.

В подальшому визначити участь ОСОБА_1, ОСОБА_5 у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши наступний порядок побачень з дитиною: кожної першої та третьої неділі місяця з 10-00 год. до 18-00 год. з можливістю відвідування дитиною місця проживання бабусі та діда без присутності матері дитини та без присутності батька дитини.

Надати право ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 змінювати порядок побачень з неповнолітнім ОСОБА_6 за їх взаємною згодою.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_5 по 243,60 грн. кожному.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.В.Мамаєва