Справа № 2/760/2547/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 р. Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Кушнір С.І.,

при секретарі Беро В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: П'ята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 02.02.2016 р. звернулась до суду з позовом і просила визнати причини пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_3, поважними та визначити їй додатковий строк 2 місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер її батько - ОСОБА_3, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьки позивача розлучилися в 2006 р. Після їх розлучення позивач залишилася жити разом з мамою - ОСОБА_4, бабусею - ОСОБА_5 і дідусем - ОСОБА_6

Позивач зазначає, що у 2013 р. вона навчалася у Державному вищому навчальному коледжі легкої промисловості, в який поступила після закінчення 9-го класу загальноосвітньої школи. На цей час у них в сім'ї склалася дуже важка ситуація: бабуся (ОСОБА_5.) захворіла на онкологічне захворювання, яке вимагає постійних витрат на лікування, дідусю (ОСОБА_6.) було встановлено другу групу інвалідності, а з осені 2012 р. він майже взагалі не вставав та потребував постійної сторонньої допомоги.

Як вказує позивач, звістка про смерть батька дуже пригнітила її. Після його смерті вона намагалася підтримати його батьків - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з якими склалися непрості відносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. помер дідусь позивача ОСОБА_6 Після чого, ситуація в родині ускладнилася ще більше: бабусі ОСОБА_5 не можна було хвилюватися, оскільки це негативно впливає на її здоров'я, а смерть дідуся пригнічувала всіх членів родини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 р. померла бабуся позивачки по лінії батька - ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_5 р. - другий дідусь - ОСОБА_8

Так, за два роки вона втратила чотирьох рідних людей - батька, бабусю та двох дідусів, що вплинуло на її психологічний стан та можливість знайти час для оформлення спадщини.

Позивачка посилається на те, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька - ОСОБА_3 Інші спадкоємці першої черги ОСОБА_7 (бабуся) та ОСОБА_8 (дідусь) померли.

Через зазначені обставини вона пропустила строк, встановлений для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька - ОСОБА_3

Листом від 11.12.2015 р. П'ята Київська державна нотаріальна контора повідомила їй про неможливість видати Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв'язку з пропуском строку, встановленого для подачі заяви про прийняття спадщини. До складу спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_3 входить частина квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, враховуючи наведене, позивач вважає, що строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, наведених в позовні заяві та просили визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини два місяці, оскільки строк, встановлений для прийняття спадщини, позивачем пропущено з поважних причин.

Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду письмові пояснення по справі та просив прийняти рішення згідно чинного законодавства на підставі поданих стороною доказів, просив слухати справу у відсутність представника.

Представник 3-ї особи П'ятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.

Ухвалою суду від 31.03.2016 р. до участі в справі в якості 3-ї особи залучено ОСОБА_2.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 та його представник просили відмовити в задоволенні позову повністю. Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є сином ОСОБА_8 (дідуся позивачки) та рідним братом ОСОБА_3 (батька позивачки), тобто спадкоємцем першої черги після відкриття спадщини, а саме частини квартири АДРЕСА_2, проживав зі своїми батьками та своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивачкою пропущений шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, без поважних причин, оскільки вона знала про відкриття спадщини, але до нотаріальної контори звернулась з заявою вже після спливу 6-тимісячного строку. Батько позивачки - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Похованням ОСОБА_3 займався безпосередньо він. Позивачка ухилялась від надання допомоги як своєму батьку - ОСОБА_3, так і своєму дідусю - ОСОБА_8 Крім того, після смерті свого батька ОСОБА_3, позивачка зверталась до нього і він передав їй оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_3 для оформлення документів у Пенсійному фонді Солом'янського району м. Києва у зв'язку зі смертю батька. Таким чином, вважає, що позивачка знала про існування спадщини, яка відкрилася після смерті свого батька та після смерті дідуся, проте свідомо не вчинила необхідних дій для прийняття спадщини.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, пояснення третьої особи та його представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1, виданим 14.10.1994 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва, актовий запис №795.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 24.03.2013 р. Відділом реєстрації смерті у м.Києві, актовий запис №5291.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири АДРЕСА_3, яка належала померлому.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла Солом'янського району м. Києва від 30.10.2002 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась 11.12.2015 р. після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини.

З матеріалів справи встановлено, що 11.12.2015 р. П'ятою Київською державною нотаріальною конторою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неподаннями нею відповідної заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Звертаючись в суд з даним позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що в грудні 2015 р. звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, зазначала, що пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини через тривалу хворобу бабусі ОСОБА_5 та дідуся ОСОБА_6, за якими вона здійснювала догляд, що перешкоджало їй подати заяву до нотаріальної контори.

Відповідно до консультативного заключення Поліклінічного відділення Київської міської онкологічної лікарні від 22.07.2009 р. вбачається, що ОСОБА_10 проходила лікування в данній лікарні.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, серії НОМЕР_3 вбачається що ІНФОРМАЦІЯ_3 р. помер ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва №166/14, виданого 20.06.2013 р. Київським коледжом легкої промисловості вбачається, що ОСОБА_1 дійсно навчалась з 01.09.2010 р. по 30.06.2014 р. за спеціальністю «Дизайн».

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що ОСОБА_3 та його батьки дуже хворіли. ОСОБА_2 доглядав брата та батьків. Позивача бачили лише на похоронах батька та бабусі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом не може бути взято до уваги, як доказ поважності причин пропущення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, перебування позивача на навчанні та хвороба її бабусі та дідуся. Позивач мала можливість звернутися із заявою про прийняття спадщини, зокрема, поштою, повідомивши про свій намір щодо прийняття спадщини, так як надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

До нотаріальної контори позивач звернулася лише 11.12.2015 року, й не зазначила жодних причин такої тривалої затримки звернення до нотаріуса.

Згідно з вимогами законодавства, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача, необізнаність щодо права на направлення заяви про прийняття спадщини поштою.

За таких обставин, суд вважає, що позивач повинна була звернутися з заявою про прийняття спадщини в строк до 22.09.2013 року, проте в зазначений строк такі дії не вчинила, перешкоди у прийнятті спадщини були відсутні.

Будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причин, які б перешкоджали позивачу звернутися в шестимісячний строк в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, позивачем суду не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано доказів існування поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які пов'язані з об'єктивними непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України і на підставі ст.ст. 11, 16, 1216-1222, 1233-1235, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: П'ята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

СУДДЯ: С.І. Кушнір