Провадження № 2/645/1186/16
Справа № 645/1082/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 червня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 майнову шкоду, заподіяну внаслідок скоєння злочину, у розмірі 148 968,60 грн., та моральну шкоду, заподіяну внаслідок скоєння злочину, у розмірі 20 000,00 грн. На обгрунтування позовних вимог зазначав, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року ОСОБА_3 засуджена за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обовязків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишена без змін. Стягнуто з відповідачки на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 118 855,00 грн. В ході розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 в червні-липні 2008 року, зловживаючи довірою позивача, під приводом будівництва та передачі йому у власність гаражу, розташованому за адресою: м. Харків, пр. Московський, 269, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у розмірі 5500,00 доларів США, які ОСОБА_2 передав ОСОБА_3, будучи помилково впевненим в добросовісності дій та намірів останньої. Не погодившись з вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року, захисник обвинуваченої та прокурор прокуратури Фрунзенської місцевої прокуратури м. Харкова подали апеляційні скарги до Апеляційного суду Харківської області. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.12.2015 року апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення, апеляційну скаргу прокурора задоволено частково. Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року скасовано, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закрито у звязку зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України внаслідок спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Цивільний позов ОСОБА_2, поданий у кримінальному провадженні, залишений без розгляду. Тобто, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закрито у звязку з нереабілітуючих підстав, що не звільняє її від обовязку відшкодувати позивачу спричинену злочином матеріальну та моральну шкоду. Таким чином, внаслідок злочину ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 5500,00 доларів США, що станом на 02.03.2016 року згідно офіційного курсу НБУ складає 148 968,60 грн. (з розрахунку 2708,52 грн. за 100 доларів США). Крім того, відповідачем заподіяна позивачу моральна шкода, яка полягає у наступному: в моральних переживаннях, емоційних перенапруженнях у звязку із неправомірними діями відповідача, яка спромоглась, незважаючи на великий життєвій досвід позивача, ввести його в оману; в необхідності перебування тривалий час у стані пригнічення, душевного дискомфорту, так як відповідач надавала неправдиві свідчення, вводила органи міліції і суду в оману, намагаючись уникнути відповідальності, ухиляючись від явок до суду, поводилась зухвало; у зміні у звязку з викладеними обставинами його звичайного способу життя; у необхідності витрачати кошти для доказування вини ОСОБА_3, для чого звертався до експертної установи за отриманням експертного висновку, до адвоката для надання юридичних послуг, що погіршило його матеріальний стан та матеріальне становище його сімї. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в 20 000,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 23.11.2015 року, у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року ОСОБА_3 визнана винною за ч. 2 ст. 190 КК України та засуджено до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обовязків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, крім того із засудженої стягнуто користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 118 855,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.12.2015 року вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року скасовано, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закрито у звязку зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України внаслідок спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Тобто, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закрито у звязку з нереабілітуючих підстав, що не звільняє її від обовязку відшкодувати позивачу спричинену злочином матеріальну та моральну шкоду.

В ході розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 в червні-липні 2008 року, зловживаючи довірою позивача, під приводом будівництва та передачі йому у власність гаражу, розташованому за адресою: м. Харків, пр. Московський, 269, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у розмірі 5500,00 доларів США, які ОСОБА_2 передав ОСОБА_3, будучи помилково впевненим в добросовісності дій та намірів останньої. Таким чином, внаслідок злочину ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 5500,00 доларів США, що станом на 02.03.2016 року згідно офіційного курсу НБУ складає 148 968,60 грн. (з розрахунку 2708,52 грн. за 100 доларів США).

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір.

Будь-яких доказів, що спростовують доводи позивача щодо завдання йому шкоди під час заволодіння шахрайським шляхом його грошовими коштами з боку відповідачки не надано.

З врахуванням встановленого Національним Банком України офіційного курсу долара США до гривні України станом на час винесення рішення у розмірі 24,90 грн. за 1 долар США стягненню з відповідачки на корить ОСОБА_2 підлягає 136 950 грн. (5 500 х 24,90 = 136 950).

Крім того, суд вважає доведеним, що протиправними діями відповідачки ОСОБА_2 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у наступному: в моральних переживаннях, емоційних перенапруженнях у звязку із неправомірними діями відповідача, яка спромоглась, незважаючи на великий життєвій досвід позивача, ввести його в оману; в необхідності перебування тривалий час у стані пригнічення, душевного дискомфорту, так як відповідач надавала неправдиві свідчення, вводила органи міліції і суду в оману, намагаючись уникнути відповідальності, ухиляючись від явок до суду, поводилась зухвало; у зміні у звязку з викладеними обставинами його звичайного способу життя; у необхідності витрачати кошти для доказування вини ОСОБА_3, для чого звертався до експертної установи за отриманням експертного висновку, до адвоката для надання юридичних послуг, що погіршило його матеріальний стан та матеріальне становище його сімї. На підставі ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом виходячи з вимог розумності і справедливості, з урахуванням співмірності до глибини та тривалості витрат немайнового характеру позивача, а тому визначений ним розмір компенсації моральної шкоди в 20 000 грн. суд вважає обґрунтованим.

На підставі ст.88 ЦПК України на відповідачку ОСОБА_3 покладаються судові витрати по сплаті судового збору у дохід держави у розмірі 1 % від задоволеної суми позовних вимог 1 596,50 грн. (136 950 + 20 000 = 156 950 грн.)

На підставі викладеного , керуючись ст.208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України , ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 136 950 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 569 грн. 50 коп.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя