Справа № 177/1307/16-ц
Провадження № 2-н/177/18/16
У Х В А Л А

Іменем України

14.06.2016

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н. В. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроптровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ , -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернулася до суду з зазначеною заявою 13.06.2016 року та просила суд видати наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ Дніпропетровськгаз збут заборгованість за спожитий газ за період з 01.07.2015 року по 01.04.2016 року в розмірі 9 989,00 грн., втрати від інфляції у розмірі 502, 39 грн., 3 % річних у розмірі 74,32 грн. та судовий збір 689,00.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням інфляції та 3 % річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження № 14 від 23.12.2011 року наявність спору про право, яке є підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги, документів, доданих до заяви.

Наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, його порушення або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, з яких би вбачалось, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

Як вбачається із повідомлення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.04.2016 року має заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 9 989,00 грн., яке особисто отримала та в попередженні зазначила, що боргу у неї не має, тобто із наданих представником заявника документів вбачається спір про право. А тому така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні.

Зважаючи на те, що наказне провадження є спрощеним видом

судового провадження у цивільному судочинстві, розгляд якого проводиться без проведення судового засідання, без виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів, що не дає можливості боржнику в повному обсязі реалізувати свої права відповідно до ст. 27 ЦПК України та надати заперечення, а із заяви та поданих документів вбачається спір про право, суд, вважає, що в прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.3, 5-8, 11, 14, 96, 100, 101, 107, 109, 208-210, 212, 213, 293, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження № 14 від 23.12.2011 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроптровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: