У х в а л а

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, виселення, зобов'язання зняти з реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що 17 лютого 2010 року з прилюдних торгів він придбав квартиру, після здійснення повного розрахунку отримав свідоцтво про право власності на неї, яке зареєстрував 18 березня 2010 року в комунальному підприємстві ДОР «Криворізьке БТІ». Відповідач зареєстрований та проживає у зазначеній квартирі, добровільно її не звільняє, чим порушує право власності позивача. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_2 з указаної квартири. Зобов'язано Центрально-Міський районний відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Центрально-Міського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що згідно протоколу № 0490189-1 від 17 лютого 2015 року по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна - квартири АДРЕСА_1, яка належала боржнику ОСОБА_2, їх переможцем визнано ОСОБА_1, який набув права власності на цю квартиру.

При вирішенні спору суди правильно виходили з того, що у зв'язку із відчуженням належної ОСОБА_2 квартири на прилюдних торгах право власності останнього на неї припинилось, а, відповідно, і право відповідача на користування та володіння цим жилим приміщенням.

Порушені права нового власника вказаної квартири підлягали захисту в обраний ним спосіб - шляхом виселення ОСОБА_2, який добровільно квартиру не звільняє.

Доказів про наявність у відповідача правових підстав для проживання у спірній квартирі останнім не подано.

За таких обставин висновки судів про задоволення позову відповідають нормам матеріального і процесуального права та ґрунтуються на поданих сторонами доказах.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції в незміненій рішенням апеляційного суду частині, а також рішення апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні, вони не спростовують наведеного і зроблених в оскаржуваних рішеннях висновків.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова