Справа № 184/1098/16-ц
Номер провадження 2/184/410/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Томаш В.І., при секретарі Михайловій Т.В., розглянувши у м. Покров цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 по довіреності в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням»,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 45 в будинку № 47 по вул. Соборній в м. Покров Дніпропетровської області.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги представника позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги представника позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу за її відсутності.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 травня 2016 року позивач по справі - ОСОБА_2 придбав за власні кошти трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (колишня вул. ОСОБА_6) в м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області у ОСОБА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №987, а також зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 21. З моменту укладення договору купівлі-продажу та державної реєстрації, право власності відповідача на квартиру було припинено. При купівлі квартири в ній значились зареєстрованими відповідачі по справі ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4, які обіцяли до 25.05.2016 року знятись з реєстрації з проданої квартири, однак свої зобовязання не виконали до теперішнього часу. Після продажу квартири відповідачі передали позивачу ключі, забрали особисті речі і до квартири не мають будь-яких відношень. Наскільки позивачу відомо, відповідачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак конкретно де, йому невідомо. На неодноразові претензії позивача стосовно зняття з реєстрації, відповідачі, крім обіцянок, нічого не роблять і до теперішнього часу значаться в квартирі зареєстрованими. Позивач фактично ними позбавлений права реєстрації в своїй квартирі, так як в ній значаться для нього вже сторонні особи.

Згідно п. 34 Постанови ПВСС України з РЦіКС від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п.3 ч.1 ст.346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст.. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Факт того, що відповідачі зареєстровані в квартирі позивача, однак там не проживають, підтверджений актом ОМКП «ЖЕО» від 26.05.2016 року.

Згідно з Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, що повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення вказаного Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом із тим одну з таких вимог: 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать віл вирішення питання про житлові права особи, наявність чи відсутність у особи таких прав, які регулюються нормами житлового законодавства (ст. ст. 71, 72, 156 ЖК України).

Своєю бездіяльністю відповідачі чинять ОСОБА_8 перешкоди в володінні, користуванні та розпорядженні його квартирою. Позивач вважає, якщо відповідачі зареєстровані в вищезазначеній квартирі, то мають формальне право прийти до неї в будь-який час, що викликає у нього турботу. Також позивач не має можливості оформити субсидію по оплаті за комунальні послуги з тих самих підстав.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна, у тому числі і житла, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 45 в будинку № 47 по вул. Соборній в м. Покров Дніпропетровської області.

Керуючись ст. 346, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, 72, 116, 156 Житлового кодексу України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 213 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 45 в будинку № 47 по вулиці Соборній в місті Покров Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_9