АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2015 року за позовом Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року Дніпропетровський національний університет залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги(а.с.3-5).

Позивач зазначав, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються на підставі договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 19.01.2007 року.

За обслуговування будинку у період з 01 листопада 2009 року по жовтень 2014 року склалась заборгованість у сумі 6 893,30 грн.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 зазначену суму заборгованості за обслуговування будинків та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2015 року позов задоволено(а.с.50-52).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_3 заборгованість за обслуговування будинків у розмірі 6 893,30 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заявленого позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, пропуск позивачем позовної давності, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.96-98).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За положеннями ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 19, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачання організації за фактично отриману теплову енергію.

Із справи вбачається, що 09.01.2007 року між Дніпропетровським національним університетом залізничного транспорту імені ОСОБА_4ОСОБА_2 та ОСОБА_2, як власником квартири АДРЕСА_1, укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку №3 по вул.Академіка Лазаряна, та своєчасна оплата споживачем зазначених послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором(а.с.6-7). У передбаченому порядку договір не розірваний і не припинений.

Вказані обставини свідчать про те, що між сторонами склались правовідносини щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора(ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Із матеріалів справи вбачається, що свої зобов'язання по сплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідач не виконує, у зв'язку з чим за розрахунками позивача за період з 01 листопада 2009 року по жовтень 2014 року утворилась заборгованість у сумі 6 893,30 грн., що підтверджується даними довідки Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені ОСОБА_4ОСОБА_2 про заборгованість ОСОБА_2І.(а.с.8-9).

Встановивши вказані обставини, суд прийшов до правильного висновку, що боржник ОСОБА_2 зобов'язана оплатити отримані від Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені ОСОБА_4ОСОБА_2 послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Разом з тим, як видно із справи, в заяві про перегляд заочного рішення, ухваленого по справі 26 березня 2015 року, ОСОБА_2 в числі іншого зазначала, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки суд направляв повідомлення за адресою будинку №3 по вул.Академіка Лазаряна м.Дніпропетроська, в той час як вона зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, та що суд стягнув заборгованість за п'ять років без застосування позовної давності(а.с.72-74). При наведених обставинах, як зазначила ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, вона була позбавлена можливості заявити про застосування наслідків спливу позовної давності при розгляді справи, та просила застосувати наслідки спливу позовної давності до заявлених позивачем вимог(а.с.96-98).

Враховуючи викладене та положення ч.4 ст.267 ЦК України, згідно якої сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, колегія суддів важає можливим застосувати наслідки спливу позовної давності до заявлених Дніпропетровським національним університетом залізничного транспорту імені ОСОБА_4ОСОБА_2 позовних вимог та визначити заборгованість, що склалась у ОСОБА_2 по сплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах позовної давності, який ст.257 ЦК України встановлено тривалістю у три роки.

Таким чином, враховуючи дані довідки Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені ОСОБА_4ОСОБА_2, в якій щомісячні платежі за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначені у розмірі 114,83 грн., заборгованість ОСОБА_2 в межах позовної давності, тобто за три роки, а саме за період з листопада 2011 року по жовтень 2014 року складає 4 133,88 грн.(а.с.8-9), яка і підлягає стягненню з останньої на користь Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені ОСОБА_4ОСОБА_2.

Оскільки наведені обставини судом не враховані, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ст.309 ЦПК України підлягає зміні, а визначена до стягнення з ОСОБА_2 на користь Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_3 сума заборгованості за обслуговування будинків у розмірі 6 893,30 грн. підлягає зменшенню до 4 133,88 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та положенням діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що позивач не виконує своїх зобов'язань, а саме не ремонтує дах будинку №3 по вул.Академіка Лазаряна м.Дніпро- петроська, що призводить до постійсних затоплень квартири та псування майна, не можуть бути взяті до уваги, оскільки не є підставою для звільнення від сплати послуг за договором, а свідчать про наявність інших правовідносин.

Підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2015 року змінити, зменшити визначену до стягнення з ОСОБА_2 на користь Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_3 суму заборгованості за обслуговування будинків з 6 893,30 грн. до 4 133,88 грн.

В іншій оскаржуваній частині заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпро- петровська від 26 березня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-