Справа №486/384/16-ц 09.06.2016 09.06.2016 09.06.2016
Провадження №22-ц/784/1479/16
Єдиний унікальний номер судової справи: 486/384/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Волкова О.І.
Провадження № 22-ц/784/1479/16 Доповідач апеляційного суду Козаченко В.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.

при секретарі судового засідання Андрієнко Л.Д.,

без участі осіб, які беруть участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 травня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та участі в його вихованні,

В С Т А Н О В И Л А :

5 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та участі в його вихованні.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 травня 2016 року вказана заява залишена без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України,

В апеляційній скарзі представник позивачки просив скасувати ухвалу суду, як незаконну, а справу передати до місцевого суду для продовження розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, місцевий суд виходив з того, що помилково відкрив провадження по даній справі, не з'ясувавши місця реєстрації відповідачки, оскільки ні вона, ні її малолітній син, в АДРЕСА_1 не проживають.

Між тим, з такими висновками погодитись не можна, оскільки вони не відповідають ні обставинам справи, ні вимогам процесуального права України.

Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України заява залишається без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за позовом, поданим без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, чи не оплаченим судовим збором, а позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Фактично, йдеться про відкриття провадження за позовною заявою, що не відповідала вимогам закону і це призвело до певних витрат (фінансових, витрат часу, тощо), оскільки залучені учасники процесу вчиняли процесуальні дії.

У даному випадку мова може йти і про порушення права на справедливий судовий розгляд, передбачений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, змістовний аналіз п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що для застосування цієї норми необхідно наявність декількох умов:

1) позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК чи не сплачено судовий збір;

2) постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі;

3) у встановлений судом строк позивач не усунув недоліків позовної заяви, чи не сплатив судовий збір.

Як свідчать матеріали справи, 7 квітня 2016 року суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області було відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та участі в його вихованні.

Тобто суддя вважала, що на час подачі позовної заяви до суду, позов відповідав нормам чинного процесуального законодавства.

До того ж, за весь час розгляду справи місцевим судом позовна заява без руху не залишалась і позивачці не надавався строк для усунення її недоліків, як того вимагають приписи статей 119-121 та п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Отже суд першої інстанції передчасно та всупереч зазначеним вимогам норм процесуального права постановив ухвалу про залишення позову без розгляду.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, оскаржена ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до місцевого суду для продовження розгляду.

Разом з тим, під час розгляду справи позивачка не заперечувала, що відповідачка ОСОБА_4, яка доводиться їй колишньою невісткою (дівоче прізвище ? «ОСОБА_4») та її онук ОСОБА_5 лише зареєстровані в м. Южноукраїнську у квартирі її батьків АДРЕСА_1, проте на теперішній час проживають без реєстрації у місті Києві, де винаймають квартири.

Відповідно з вимог ч. 1 ст. 109 та ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання чи перебування. Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідомо, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Тобто, позов був поданий в суд за останнім місцем реєстрації відповідачки (АДРЕСА_1), а зміна підсудності справи може вирішується лише відповідно до приписів ст. 116 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 311, 315 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 травня 2016 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та участі в його вихованні повернути тому ж суду для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: