Ухвала

іменем україни

08 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Карпенко С.О.,

КафідовоїО.В., Наумчука М.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, Кіровського районного суду м. Донецька, треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровському районі м. Донецька, Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області, про зобов'язання скласти акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Петровського районного суду м. Донецька від 16 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 31 липня 2013 року комісією з розслідування нещасного випадку, що стався з нею 15 червня 2009 року, у складі представників Кіровського районного суду м. Донецька, Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кіровському районі м. Донецька та Управління праці і соціального захисту населення Кіровської районної у м. Донецьку ради складено акт форми Н-5, комісією зроблено висновок, що випадок, який стався із суддею Кіровського районного суду м. Донецька ОСОБА_3, не підпадає під дію Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок, затверджений постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11 червня 2009 року стосовно неї прокуратурою Донецької області була незаконно порушена кримінальна справа за ст. 14, ч. 2 ст. 368 КК України за приготування до отримання хабара.

Передача хабара правоохоронними органами була запланована на 12 червня 2009 року (п'ятницю), останній робочий день перед відпусткою, яка була надана їй згідно з наказом з 15 червня 2009 року, проте 12 червня 2009 року до 13.00 год. вона була відсутня на роботі, а з 13.00 до 16.00 год. розглядала кримінальні справи, тому операція щодо передачі хабара була зірвана.

Вказувала, що з метою завершення операції голова суду зобов'язав її вийти на роботу в понеділок 15 червня 2009 року для здачі справ до канцелярії. Приблизно об 11 год. 20 хв. вона прийшла до суду, де і відбулася провокація, під час якої їй відразу стало погано й у супроводі робітників СБУ її було госпіталізовано в неврологічне відділення лікарні № 25, де було встановлено діагноз ішемічний інсульт, а 22 червня 2009 року в неї діагностували гострий інфаркт міокарда. Вона тривалий час лікувалась, була визнана інвалідом 2 групи.

З 01 грудня 2010 року вона вийшла у відставку за станом здоров'я, що перешкоджає виконанню службових обов'язків.

Постановою прокуратури Донецької області від 28 грудня 2012 року кримінальне провадження стосовно неї було закрите, у зв'язку з відсутністю в її діях складу злочину.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати рішення комісії, створеної наказом від 19 квітня 2013 року № 471 Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з нею 15 червня 2009 року, незаконним та зобов'язати комісію скласти акт за формою Н-1.

Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 16 червня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 17 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення та ухвалу судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що до правовідносин, що виникли між сторонами, необхідно застосовувати Порядок, затверджений постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232, оскільки згідно з роз'ясненням Держгірпромнагляду України від 18 січня 2012 року № 311/0/5.2-6/12 нещасні випадки, про які своєчасно не було повідомлено роботодавця потерпілого або внаслідок яких втрата працездатності настала не одразу, розслідуються і беруться на облік згідно з указаним Порядком.

При цьому суд зазначив, що позивачем не доведено, що нещасний випадок стався з нею під час роботи, внаслідок якогось впливу на робітника з боку адміністрації або внаслідок небезпечних факторів, а обставини нещасного випадку, які зазначає ОСОБА_3, не містять даних про те, що з нею стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, перелік яких визначений в п. 15 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону. При цьому доказам, поданим сторонами, судами надана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Судом установлено, що згідно з Указом Президента України від 15 листопада 1995 року ОСОБА_3 призначена суддею Кіровського районного суду м. Донецька.

15 червня 2009 року в приміщенні Кіровського районного суду м. Донецька під час проведення оперативно-розшукових дій працівниками правоохоронних органів стан здоров'я судді Кіровського районного суду м. Донецька ОСОБА_3 погіршився і вона була госпіталізована до міської лікарні № 25 м. Донецька.

08 вересня 2009 року ОСОБА_3 визнано інвалідом 2 групи.

Після тривалого лікування їй було встановлено кінцевий діагноз ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги ФК 3. Постінфарктний (інфаркт міокарда задньої стінки 22 червня 2009 року) та атеросклеротичний кардіосклероз СН2а, пароксизмальна форма фібриляції підсердій. Наслідки перенесеного ішемічного інсульту від 15 червня 2009 року з легким лівобічним геміпарезом на фоні гіпертонічної хвороби 3 ст. 2 ст. церебральному атеросклерозі.

Додатково було встановлено діагноз ішемічний інсульт у басейні ИСМА з легким лівобічним геміпарезом, центральним парезом лівої лицевої мускулатури вазомоторною вестибулярною дисфункцією. Інфаркт міокарду від 22 червня 2009 року. ІБС: стенокардія напруги. Гіпертонічна хвороба 3 ст., 2 ступені.

14 березня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до роботодавця щодо розслідування нещасного випадку.

Наказом від 19 квітня 2013 року № 471 Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області було призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку з тяжкими наслідками, що стався 15 червня 2009 року об 11 год. 30 хв. із суддею Кіровського районного суду м. Донецька ОСОБА_3

Даною комісією було проведено перевірку, за результатами якої було складено акт форми Н-5, згідно з яким зроблено висновок, що вказаний випадок не підпадає під дію Порядку, з окремою думкою членів комісії - начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кіровському районі м. Донецька та головного спеціаліста Управління праці і соціального захисту населення Кіровської районної у м. Донецьку ради, які вважали, що комісія повинна визнати даний нещасний випадок пов'язаним з виробництвом та скласти акт за формою Н-1.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що позивач не довела, що вийшла на роботу у день своєї відпустки за вказівкою голови суду для опрацювання справ, оскільки ця функція діловодства не входить до функціональних обов'язків судді.

Також судами правильно зазначено, що позивачем не доведено, що нещасний випадок стався із нею під час роботи, внаслідок впливу на неї з боку адміністрації або внаслідок небезпечних факторів.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

При вирішенні даної справи судами попередніх інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про її відхилення та залишення без змін рішення Петровського районного суду м. Донецька від 16 червня 2014 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 17 лютого 2016 року, оскільки вони є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Петровського районного суду м. Донецька від 16 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

С.О. Карпенко

О.В. Кафідова

М.І. Наумчук