Справа № 182/2911/16-ц
Провадження № 6/0182/84/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого-судді Рибакової В.В., при секретарі Затуливітер Н.В., розглянувши подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2016 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду надійшло подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 для вирішення питання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобовязань згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду від 02.02.2004 року про стягнення аліментів.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 знаходиться виконавче провадження № 2-669, відкрите 03.03.2005 року, по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-669, виданого 02.02.2004 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, починаючи з 12.01.2004 року і до повноліття дитини. Боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує. Станом на 30.04.2016 року заборгованість по аліментам складає 72047 грн. 85 коп. Згідно отриманих відповідей, що надійшли на запити державного виконавця, боржник пенсію не отримує, на обліку в Нікопольському МРЦЗ не перебуває. Згідно відповіді Державної податкової служби України, боржник має рахунки в АБ «Укргазбанк». Постановою державного виконавця на банківські рахунки боржника було накладено арешт. Право власності на нерухоме майно та транспорті засоби за боржником не зареєстровано. Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України боржник був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але за рішенням суду 18.11.2008 року виписаний. Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Згідно заяви боржника від 24.02.2016 року він має намір виїхати до Польщі. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 24.03.2014 року боржника було обмежено у праві виїзду за межі України за невиконання виконавчого листа № 2/0426/4458, виданого 28.12.2012 року Нікопольським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання доньок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку щомісячно, починаючи з 11.10.2012 року і до повноліття дітей. У вказаній ухвалі про обмеження боржника датою народження боржника зазначено ІНФОРМАЦІЯ_6, так як зазначено у виконавчому листі. А згідно паспорту боржника правильною датою народження є ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно листа з Державної прикордонної служби України 04.02.2016 року боржник намагався перетнути кордон України, але був зупинений у пункті пропуску через державний кордон.

Державний виконавець у поданні просив розглянути справу без його участі.

Суд, розглянувши подання, прийшов до наступного.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

Як було встановлено в судовому засіданні, 03.02.2004 року Нікопольським міським судом Дніпропетровської області у справі № 2-669/04 було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на її користь в особі матері ОСОБА_9, щомісячно, починаючи з 12.01.2004 року до повноліття дитини.

03.03.2005 року державним виконавцем відділу ДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного вище виконавчого документа № 2-669.

Дослідивши матеріали подання було виявлено наступне.

До матеріалів подання державним виконавцем було додано ухвалу Нікопольського міськрайонного суду від 24.03.2014 року, винесену у справі № 182/1959/14-ц (провадження № 6/0182/75/2014), якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, який мешкає за адресою: м. Нікополь, вул. Євдокімова, 227-Б, ІНН НОМЕР_1, було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, у звязку з його невиконанням боржником вимог виконавчого листа № 2-0426-4458, виданого 28.12.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Вказану ухвалу було направлено до Державної прикордонної служби України.

Таким чином, державний виконавець в обґрунтування вимог подання посилається на ухвалу, яка була винесена з приводу примусового виконання іншого виконавчого листа - № 2-0426-4458, а не № 2-669, який перебуває на виконанні у державного виконавця і з приводу примусового виконання якого державний виконавець звернувся до суду з вищевказаним поданням.

Листом Державної прикордонної служби України державному виконавцю було повідомлено, що до Державної прикордонної служби України надійшла ухвала Нікопольського міськрайонного суду від 24.03.2014 року. 04.02.2016 року в пункті пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення «Рава-Руська» службовими особами Львівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України під час прикордонного контролю було вивалено на виїзд з України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З огляду на те, що дата народження боржника ОСОБА_2, зазначена в ухвалі Нікопольського міськрайонного суду від 24.03.2014 року, відрізняється від дати народження, зазначеної в паспорті боржника, державному виконавцю було рекомендовано направити до Державної прикордонної служби України ухвалу Нікопольського міськрайонного суду із зазначенням вірної дати народження боржника ОСОБА_2

Відповідно ч.1 ст.219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Державний виконавець не позбавлений права подачі до суду заяви про виправлення описки в ухвалі Нікопольського міськрайонного суду від 24.03.2014 року, винесеної у справі № 182/1959/14-ц (провадження № 6/0182/75/2014), що передбачено ст.219 ЦПК України.

З доданих до подання матеріалів не вбачається, що боржник ухиляється від виконання зобовязань по виконавчому провадженню № 2-669. Заява боржника від 23.02.2016 року про намір виїхати до Польши та по поверненню зявитись до державного виконавця для вирішення питання по сплаті аліментів не є таким доказом. Доказів ухилення боржника від виконання зобовязань до подання не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не доведено факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. Доказів на підтвердження ухилення (дії або бездіяльності боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанню обовязків, покладених на нього судовим рішенням) суду не надано.

Тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209,210,377-1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_4