Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу № 426, третя особа - Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», про визнання нарахувань за споживання теплової енергії неправомірними та їх скасування,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до житлово-будівельного кооперативу № 246 (далі - ЖБК № 246), третя особа - Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», у якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача по нарахування суми боргу в розмірі 5 621 грн 55 коп. за період з 2010 року по липень 2012 року за отримання послуг по центральному опаленні в квартирі АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що тепло не надавалось належної якості.

Зазначила, що вона є єдиним власником квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат та кухні, з комунальними вигодами. На думку позивача, на протязі багатьох років відповідач послуги по опаленню, теплопостачанню та підігріву води в її квартиру надавав неякісно. Питання щодо неналежного надання послуг теплопостачання ще раніше було предметом розгляду судів 3-х інстанцій і було частково задоволено, зменшено розмір оплати у зв'язку з наданням послуг неналежної якості і відповідно ці суми знову ж таки включаються в загальний борг, що є недопустимим і незаконним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 березня 2016 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 березня 2016 року і ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з його безпідставності.

Зокрема, суди встановили, що Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ від 20 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК № 246 заборгованість в розмірі 5 621 грн 53 коп., яка включає витрати на утримання будинку в сумі 1 834 грн 21 коп., підігрів води в сумі 355 грн 24 коп. та 3 432 грн 08 коп. коштів за опалення.

У даній позовній заяві ставиться питання про визнання неправомірною загальної суми нарахованої заборгованості, яка була задоволена судом (судовим наказом) у розмірі 5 621 грн 53 коп.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2013 року апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 відхилено, судовий наказ №2н/1328/816/12 від 20 вересня 2012 року, виданий Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК № 246 заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 5 621 грн 53 коп. та судового збору в сумі 107 грн 30 коп., залишено без змін.

Правильність нарахування сум за надані послуги теплопостачання квартири АДРЕСА_1 належить до обставин, які підлягали з'ясуванню при розгляді спору про стягнення заборгованості, і за правилами ч. 3 ст. 61 ЦПК України такі обставини підлягають врахуванню при вирішенні даного спору.

Чинність судового наказу про стягнення з позивача боргу, який був предметом оскарження в апеляційному порядку, свідчить про обґрунтованість вимог відповідача щодо розміру нарахованої оплати за надані послуги. Крім того, чинність судового наказу про стягнення заборгованості з позивача виключає в даному випадку можливість визнання нарахувань (боргу) за споживання теплової енергії за той самий період неправомірними та їх скасування.

За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій про безпідставність заявленого позову є переконливими та такими, що не спростовуються доводами касаційної скарги і доданими до неї матеріалами.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу № 426, третя особа - Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», про визнання нарахувань за споживання теплової енергії неправомірними та їх скасування відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук