АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/735/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Шміло В.І.
Провадження № 22-ц/789/535/16 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2; представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - державної реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції, служби у справах дітей Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог - державної реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції, служби у справах дітей Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно в частині допоміжного приміщення на першому поверсі та паливної на другому поверсі та спільного коридору на другому поверсі,

ВСТАНОВИЛА:

04 червня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державної реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

22 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державної реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції про скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно. (а.с.59)

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою: м. Бережани, вул. Міцкевича 2а/2, Тернопільської області, видане реєстраційною службою Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області 03 червня 2014 року серії САМ № 064590 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - державної реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції, служби у справах дітей Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно за адресою: м. Бережани, вул. Міцкевича, 2 "а"АДРЕСА_1 в частині допоміжного приміщення на першому поверсі та паливної на другому поверсі, а також спільного коридору на другому поверсі - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бережанського районного суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, грунтується на неповно встановлених обставинах справи та однобічно оцінених доказах, чим в грубій формі порушує право власності.

У судовому засіданні представник особи, яка подала апеляційну скаргу, підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на доводи, викладені у ній.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 апеляційної скарги не визнав, рішення суду вважає законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що, рішенням Бережанської міської ради №717 від 26.05.2005 року Про розробку технічної документації та проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок підприємцю ОСОБА_6, спадкоємцем якої є позивач, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду на п'ять років із земель загального користування земельної ділянки площею 77,7 кв.м. для будівництва і обслуговування магазину та офісних приміщень в м.Бережани по вул.Міцкевича, 1а.

28 грудня 2005 року Бережанська міська рада прийняла рішення №838 Про оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначенння, яким затвердила, зокрема, проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 78 кв.м. для будівництва та обслуговування магазину з офісом підприємця ОСОБА_6 у м.Бережани по вул.Міцкевича, 1а.

21 березня 2006 року між Бережанською міською радою та ОСОБА_6 укладено договір оренди землі, яким орендодавець, згідно з рішенням №838 від 28.12.2005 року, надає, а орендар приймає, в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування магазину з офісом в м.Бережани по вул. Міцкевича, 2а.

За наслідками даних рішень,підприємцем ОСОБА_6, разом із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, замовлено, а Тернопільським колективним творчо-виробничим підприємством Тернопільархпроект, яке діє на підставі ліцензії на проектні роботи серії АВ №2311836, розроблено робочий проект магазинів з офісними приміщеннями по вул.Міцкевича, 1а в м.Бережани. Даний проект погоджений в управлінні містобудування та архітектури Тернопільської облдержадміністрації 21.05.2007 року, а також рекомендований до затвердження комплексним висновком №186-132-07 від 10.08.2007 року Тернопільської обласної служби УКРДЕРЖІНВЕСТЕКСПЕРТИЗА

У пунктах 7 завдань на проектування, замовники проекту ПП ОСОБА_7 та ПП ОСОБА_6 передбачили, що сходова клітка має бути спільною для обох суб'єктів господарювання. Дані умови були погоджені із проектною організацією, про що свідчать підписи посадових осіб та відтиск печатки КТВП Тернопільархпроект на вказаних документах.

11 квітня 2011 року ОСОБА_6 померла (свідоцтво про смерть ОСОБА_8 1-ИД №120666).

Спадкоємцем нежитлового приміщення незавершеного будівництва, що знаходиться в м.Бережани по вул.Міцкевича Тернопільської області, згідно договору про розподіл спадкового майна від 25.10.2011 року став син померлої ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 жовтня 2012 року серії САЕ № 824019, нежиле приміщення, магазин з офісними приміщеннями, А-2, загальною площею 91,3 кв.м.; торговою площею 38,8 кв.м. за адресою м.Бережани вул. Міцкевича, будинок 2а/1 належать на праві власності ОСОБА_3, яке він успадкував після померлої матері ОСОБА_6 (а.с.10)

Відповідно до вказаного свідоцтва, за даними технічної документації, що була виготовлена Бережанським ОК МБТІ, первинному позивачеві належить 63/100 нежитлового приміщення магазину з офісними приміщеннями в м.Бережани, по вул.Міцкевича,2а/1,Тернопільської області, загальною площею 91,3 кв.м., торговою площею - 38,8 кв.м, в спільному користуванні - сходова, площею 12,5 кв.м., та ще одна сходова клітка площею 12,5 кв.м. (а.с.17)

Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.12.2013 року магазин з офісними приміщеннями загальною площею 68,4 кв.м. за адресою: м.Бережани, вул. Міцкевича, будинок 2А/2 є власністю ОСОБА_1 (а.с.12)

ОСОБА_9 управлінням юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 надано відповідь від 04.06.2014 року. Вказано, що станом на 04.06.2014 р. не порушено права малолітньої особи ОСОБА_5 і, відповідно до чинного законодавства, він разом із своєю матір'ю ОСОБА_1 є співвласниками нерухомого майна, а саме: магазину з офісними приміщеннями, розташованого по вул. Міцкевича, 2а/2, у м.Бережани, Тернопільської області. (а.с.28)

Відповідно до наданої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області відповіді на звернення від 29.01.2014 р. перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 навела недостовірні дані в декларації про початок виконання будівельних робіт та в декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Крім цього, інспекцією видано ОСОБА_1 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. (а.с.29)

Згідно із повторно наданої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області відповіді на звернення від 19.06.2014 р. встановлено, що ОСОБА_1 вимог припису не виконала, за що її притягнено до відповідальності згідно із ч.1 ст. 188-42 КупАП та повторно вручено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. (а.с.30)

04.07.2014 року управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області повідомило, що, відповідно до позапланової перевірки дотримання вимог пожежної безпеки на об'єкти Магазин з офісними приміщенням по вул. Міцкевича, 1а в м. Бережани, що у відповідності до проектної документації, розробленої ТВП Тернопільархпроект, сходова клітка типу СК1 є єдиним евакуаційним виходом з приміщень другого поверху підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_3 На момент перевірки сходова клітка виконана з відхиленням від проектної документації, що унеможливлює здійснювати евакуацію людей з приміщень підприємця ОСОБА_3 та порушує вимоги ДБН В.1.1-7-2002*. (а.с.32)

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 30 липня 2009 року за відповідачкою за первинним позовом ОСОБА_1 та її неповнолітнім сином ОСОБА_5, як за спадкоємцями першої черги за законом, визнано спільне право на спадщину, яка складається із прав та обов'язків по будівництву магазину з офісними приміщеннями по вул.Міцкевича 1"а" (що в даний час 2"а"), в м. Бережани, Тернопільської області, яка відкрилася після смерті чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_7І.(а.с.33)

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 04 грудня 2013 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11 березня 2014 року, позов ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні сходовою було задоволено та зобов'язано відповідачку ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні сходовою, яка є у спільному користуванні та усунути наявні на той час перешкоди, а ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року оскаржуване ним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК № 211648 видане на ім'я ОСОБА_1 було скасовано та зобов'язано внести зміни до технічного паспорту та визнати недійсними зміни до робочого проекту на даний об'єкт. (а.с.34,40)

Згідно з ч.1 ст.3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягали обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 7 ст. 3 вказаного Закону зареєстровані речові права та їх обмеження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом; відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду; порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САМ №06459, видане 03 червня 2014 року реєстраційною службою Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області на ім'я ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 на загальну площу об'єкту нерухомого майна магазину з офісними приміщеннями за адресою: м. Бережани, вул. Міцкевича, 2а/2, Тернопільської області - 68,4 кв.м, що включає в себе і 25 кв.м загальної площі сходової, яка є приміщенням спільного користування, видане на підставі попереднього свідоцтва без внесення зазначених ухвалою суду змін до технічного паспорту, а тому є незаконим і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

При цьому з урахуванням норм Закону України "Про основи містобудування" та Закону України Про регулювання містобудівної діяльності для вирішення питання про визнання за особою права власності на об'єкт нерухомого майна в тому разі, коли в прийнятті такого об'єкту в експлуатацію відмовлено, обов'язковою умовою є дотримання усіх визначених законом вимог та умов, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Згідно з п.3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 13.06.2012 року № 304 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 липня 2012 р. за № 1132/21444, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не виконала вимог ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2015 року про внесення змін до технічного паспорту, а також припису Інструкції інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК № 211648 видане на ім"я ОСОБА_1 було скасовано та зобовязано внести зміни до технічного паспорту, а також визнано недійсними внесені зміни до робочого проекту на даний обєкт, а нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САМ № 064590, видане 03 червня 2014 року реєстраційною службою Бережанського районного управління юстиції в Тернопільській області на ім"я ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 на загальну площу обєкту нерухомого майна магазину з офісними приміщеннями, що за адресою м. Бережани, вул. Міцкевича, 2а/2, Тернопільської області- 68,4 кв.м, що включає в себе і 25 кв.м загальної площі сходової, яка є приміщенням спільного користування, було видане на підставі попереднього свідоцтва без внесення зазначених ухвалою суду змін до технічного паспорту,а тому суд вірно визнав дане свідоцтво незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів також вважає законним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно в частині допоміжного приміщення на першому поверсі та паливної на другому поверсі та спільного коридору на другому поверсі, оскільки ОСОБА_1 не доведено, а судом не установлено порушення її прав щодо зазначених приміщень. Як вбачається із Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 09.12.2013 року, спірні приміщення не є власністю та не перебувають у користуванні ОСОБА_1 Щодо змін до проектної документації, виготовленої архітектором ОСОБА_9, то зазначені зміни не є правовстановлюючим документом. Крім того, як зазначив допитаний свідок ОСОБА_9, ним такі зміни були внесені із порушенням будівельних норм та правил, внаслідок чого допоміжне приміщення по проекту зазначено в межах приміщення торгового залу ОСОБА_3 без зовнішніх стін. Що ж до коридору спільного користування та паливної, то розмір зазначених приміщень, котрі перебувають у власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно не відповідає розміру приміщень на котрі претендує ОСОБА_1

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки всім доказам у справі, зокрема, доводам головного архітектора ОСОБА_9 Зазначені докази суд першої інстанції не взяв до уваги, пославшись на те, що ОСОБА_1 склала декларацію про початок будівельних робіт 15 квітня 2013 року, тобто вона розпочала будівельні роботи за адресою вул.Міцкевича 2а/2, в м. Бережани, Тернопільської області, вже після отримання ОСОБА_3 документів, що посвідчують його право власності на магазин з офісними приміщеннями за адресою: вул. Міцкевича, 2а/1, в м.Бережани, Тернопільської області, а отже, ОСОБА_1 в період часу із 30 липня 2009 року по 26 жовтня 2013 року не мала законних прав виступати замовником по внесенні змін до проекту будівництва за вищенаведеною адресою.

Не спростовують правильних висновків суду і доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, в частині неприйняття судом до уваги технічного висновку Щодо приналежності приміщень у робочому проекті Магазини з офісними приміщеннями по вул. Міцкевича,2а,2 у м. Бережани, оскільки зазначений документ не є правовстановлюючим.

До того ж особа, яка подала апеляційну скаргу, помилково вважає, що посилання суду на висновок експертизи №186-132-07 від 10.08.2007 року є невірним, вказуючи на недійсність проекту, по якому проведена ескпертиза, тоді як в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо недійсності даного проекту.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вся первинна документація на приміщення магазину з офісним приміщенням виготовлена на адресу Міцкевича 1 А/1, а не на Міцкевича 2 А/1, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що такі доводи не спростовуються встановленими по справі обставинами.

Немає юридичного значення для вирішення спору і посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на факт проведення приміщення сходової виключно за її кошти.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не довів неправомірність дій відповідачів, тому правових підстав для зобовязання останніх вчинити певні дії не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, і не може бути скасованим правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що рішення суду незаконне , нічим не підтверджено та не наведено підстави, визначені у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави змінити рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 324, 325 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

ОСОБА_10