Єдиний унікальний номер 226/290/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1215/2016
Головуючий в 1 інстанції Редько Ж.Є.
Доповідач Азевич В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Корчистої О.І., Новосядлої В.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-життя» про стягнення заборгованості (викупної суми) за договором страхування життя, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-життя» на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 19 квітня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-життя» (далі АТ «СК Оранта-життя») про стягнення заборгованості (викупної суми) за договором страхування життя, в обґрунтування якого вказала, що 31.03.2008 року між нею та відповідачем укладено договір страхування життя за програмою «Оранта-Лайф» згідно з Правилами добровільного страхування життя за програмою «Оранта-Лайф» від 19.04.2006 року (далі Правила) та відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування», що засвідчено полісом страхування життя № 1002048 від 31.03.2008 року. Валютою виконання договору було обрано долар США. Відповідно до п.п. 24.1.7, 24.4, 24.5 Правил вона має право в односторонньому порядку розірвати вказаний договір і гарантовано отримати викупну суму. Оскільки умови виконання договору її не влаштовували, вона звернулася до відповідача із заявою про виплату їй викупної суми, яка була прийнята до розгляду відповідачем 04.08.2014 року. Проте викупну суму до теперішнього часу вона не отримала, а на її звернення з приводу затримки виплати викупної суми відповідач у своєму листі від 19.08.2015 року підтвердив прийняття заяви до розгляду, а також - розраховану викупну суму у розмірі 2 027,80 доларів США, що за курсом Національного банку України на момент подання позову складає 54 860 грн. 89 коп. (100 доларів США станом на 29.02.2016 року дорівнює 2 705,4389 грн.). Відповідач повідомив, що для пришвидшення розрахунків по достроковим розірванням договорів проводяться консультації з акціонером компанії НАСК «Оранта». Оскільки страхова компанія не знаходиться в процедурі ліквідації або банкрутства та протягом тривалого часу (майже 15 місяців) з моменту розірвання договору зобовязання не виконує, тому вона була вимушена звернутися до суду з повозом про стягнення з відповідача вказаної суми (викупної суми).

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 19 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з АТ «СК «Оранта-життя» на користь ОСОБА_1 викупну суму за договором страхування життя від 31 березня 2008 року у розмірі 54 860.89 грн. та судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На вказане рішення суду страховою компанією подано апеляційну скаргу в якій відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи скарги зазначає, що відповідно до правил добровільного страхування життя та договору (поліса) страхування життя не передбачено термін виплати викупної суми. Згідно листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 24.06.2015 року законом, договором та правилами строк виплати викупної суми не визначений. Проте позивач, після прийняття рішення відповідачем щодо розміру викупної суми та припинення договору страхування життя, не звертався із заявами про виплату даних коштів.

Вважає, що права позивача на день подання позовної заяви не були порушені, тому у останнього відсутні підстави вимагати стягнення з товариства даних коштів в судовому порядку.

Сторони, належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи (телефонограмами та судовими повістками, що направлені рекомендованим поштовим повідомленням), не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід вихилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін за таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 та АТ «СК «Оранта-життя» уклали договір страхування життя за програмою «Оранта-Лайф» згідно із Правилами добровільного страхування життя за програмою «Оранта-Лайф» від 19.04.2006 року, що підтверджується полісом страхування життя № 1002048 від 31.03.2008 року.

Відповідно до цього полісу Поліс страхування та Правила розглядаються як єдине ціле та становлять договір страхування життя, строк дії якого становить 10 років, з щомісячним платежем у розмірі 47,71 доларів США, страхова сума становить 5 751 доларів США.

Згідно відповіді Нацкомфінпослуг від 24.06.2015 року на звернення ОСОБА_1 від 22.04.2015 року страховиком 04.08.2014 року отримано її заяву про дострокове припинення дії договору та повідомлено, що страхова компанія у відповідності до ст. 530 ЦК України повинна виплатити викупну суму протягом семи днів після отримання відповідної вимоги після розірвання договору страхування.

Листом від 19.08.2015 року АТ «СК «Оранта-Життя» повідомила ОСОБА_1 про те, що її заява на отримання викупної суми згідно полісу страхування життя № 1002048 від 31.03.2008 року прийнята компанією до розгляду 04.08.2014 року, а розрахована викупна сума складає 2 027,80 доларів США. При цьому страхова компанія зазначила що, враховуючи складну економічну ситуацію фінансової системи України, частиною якої є СК «Оранта-Життя», виплатити дану суму невідкладно немає можливості та запевнила позивача у позитивному вирішенні вказаного питання, вибачаючись за затримку у здійсненні виплати викупної суми.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до умов, укладеного між сторонами договору страхування життя та норм діючого законодавства, що регулює правовідносини в сфері страхування, у позивача виникло право на отримання викупної суми у розмірі 2 027,80 доларів США, що сторонами не оспорюється.

Суд першої інстанції не узяв доводи відповідача про те, що позивач після прийняття компанією рішення щодо розміру викупної суми та припинення договору страхування життя не зверталася із заявами про виплату даних коштів, оскільки ці доводи спростовуються вищенаведеним листом відповідача у відповідь на неодноразові звернення позивача щодо виплати їй викупної суми, яким страхова компанія визнала прийняття нею заяви ОСОБА_1 на отримання викупної суми, що є вимогою до страховика про виплату належних страхувальнику коштів, та у якому відповідач пояснює причини невиконання цієї вимоги та вибачається за затримку її виконання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача викупної суми в розмірі 54 860,89 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції можна погодитися, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (страхувальник) та АТ «СК «Оранта-життя» (страховик) уклали договір страхування життя, підписавши Поліс страхування життя №1002048 31.03.2008 року на підставі її Заяви на страхування життя № 101646 від 25.02.2008 року. (а. с. 7)

Істотні умови та особливості цього виду страхування, закріплені у Правилах добровільного страхування життя за програмою «Оранта-Лайф». (а. с. 11 18)

Зокрема, умови припинення договору страхування та викупної суми регламентовані розділом 24 цих Правил.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Як визначено частиною 1 статті 997 ЦК України, договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом.

Відповідно ч. 6 та ч. 8 ст. 28 Закону України «Про страхування» у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми.

Підпунктом 24.1.7 пункту 24.1 Правил передбачено, що дія Договору страхування припиняється за згодою сторін, а також у наступних випадках, зокрема, за вимогою хоча б однієї з сторін з дня, наступного за днем, що вказаний в письмовому повідомленні про факт припинення.

Пунктом 24.4 цих Правил встановлено, що у разі припинення дії Договору страхування за згодою сторін або відповідно до пунктів 24.1.5 24.1.7, 24.3 цих Правил страховик сплачує Страхувальнику викупну суму за Договором страхування.

Строк виплати викупної цими Правилами та законодавством про страхування не встановлений, тому, у даному випадку, діють правила статті 530 ЦК України, на яку обґрунтовано у рішення посилався суд першої інстанції, а саме: якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Така вимога (заява страхувальника ОСОБА_1С.) була прийнята страховою компанією до розгляду 04.08.2014 року, що вбачається з листа відповідача від 19.08.2015 року вихід. № 1.1.3 4/33/7 та з листа Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 24.06.2015 року № 5375/13-12. (а. с. 5 6)

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, відповідач не оспорює право страхувальника розірвати договір страхування в односторонньому порядку та розмір викупної суми у конкретному випадку, проте вважає, що позивач звернулася до суду передчасно, оскільки її право на отримання викупної суми на день подання позовної заяви не було порушено.

З цим твердженням не можливо погодитися, оскільки воно не ґрунтується на законі та обставинах справи.

Згідно частині 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказане право є субєктивним та здійснюється особою вільно, на свій розсуд.

Оскільки термін (строк) виплати викупної суми законом та договором (Правилами страхування життя) не встановлений, тому цей строк визначається моментом пред'явлення вимоги. В такому випадку кредитор має право вимагати виконання зобов'язання, а боржник відповідно виконати зобов'язання в будь-який час. За загальним правилом боржник має виконати свій обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення кредитором вимоги (ч. 2 ст. 530 України). Тобто пред'явлення кредитором вимоги є тільки початком строку виконання, і виконання боржником обов'язку в будь-який день семиденного строку буде вважатися належним виконанням. Це правило є важливим, оскільки боржник буде вважатися таким, що порушив умову про строк виконання, а кредитор відповідно отримує право звертатися за захистом свого порушеного права до суду тільки на восьмий день після пред'явлення вимоги. Відлік семиденного строку починається з наступного дня після пред'явлення кредитором вимоги за загальним правилом обчислення строків (ст. 253 ЦК України).

Оскільки питання про виплату суми, що є предметом спору, розглядається страховою компанією з 04.08.2014 року, тому ОСОБА_1 отримала право звернутися за захистом свого права до суду після спливу семи днів з цієї дати.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-життя» відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: