У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. вивчивши матеріали скарги Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, особа, рішення, дія або бездіяльність, якої оскаржується: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, особа, рішення, дія або бездіяльність, якої оскаржується: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_1.

13 вересня 2016 року вказану скаргу було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як убачається з матеріалів поданої заявником скарги, остання подана, зокрема також, щодо виконання відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наказу Господарського суду України № 910/17071/14, виданого 06 березня 2015 року.

В той же час, статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що скарга на дії державної виконавчої служби щодо виконання наказу Господарського суду України має розглядатися в порядку Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, з матеріалів поданої скарги вбачається, що заявником оскаржуються дії та бездіяльність державного виконавця в частині виконання зведеного виконавчого провадження № 48999785.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Як розяснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року №6, згідно із статтею 33 Закону про виконавче провадження кілька відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів лише з одного боржника обєднуються у зведене виконавче провадження.

Скарги стосовно рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) із метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому обєднано виконавчі провадження щодо виконання судових рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо за законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що заявник оскаржує дії та бездіяльність державного виконавця в частині виконання наказу Господарського суду м. Києва, що не передбачено нормами Цивільного процесуального кодексу України, також виконавче провадження, відкрите у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, є зведеним, при цьому оскарження дій державного виконавця в даному випадку має бути здійснено в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі в порядку ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 15, ч.1 ст.122, ст.ст. 210, 293, 294, 383 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, особа, рішення, дія або бездіяльність, якої оскаржується: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: