Провадження № 2/127/4000/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Кондратюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та просив визначити, що що частка померлої ОСОБА_4 в праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:020:0082, яка знаходиться в м. Вінниці по пров. Чернігівському № 8, становила 81/100, а частка ОСОБА_2 в праві власності на зазначену земельну ділянку становить 19/100, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_4, померлої 23.04.2009 року. Спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 Номер спадкової справи 5/2016. Спадкове майно, серед іншого, складається з частки земельної ділянки під № 8 по пров. Чернігівському в м. Вінниці. Це підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 045829, виданим 20.11.2009 року управління Держкомзему у м. Вінниці на підставі рішення Вінницької міської ради № 2434 від 26.06.2009 року 38 сесії 5 скликання, з додатком, згідно з яким земельна ділянка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Померлій ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.01.1999 року належала 81/100 частка жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель під № 8 по пров. Чернігівському в м. Вінниці. ОСОБА_2 належить 19/100 часток зазначеного жилого будинку, що підтверджується договором дарування від 15.06.1992 року. Звернувшись до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 отримав відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. У звязку з цим ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору дарування ОСОБА_2 належить 19/100 часток зазначеного жилого будинку, що підтверджується договором дарування від 15.06.1992 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_4, померлої 23.04.2009 року. Спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 Номер спадкової справи 5/2016. Спадкове майно, серед іншого, складається з частки земельної ділянки під № 8 по пров. Чернігівському в м. Вінниці. Це підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 045829, виданим 20.11.2009 року управління Держкомзему у м. Вінниці на підставі рішення Вінницької міської ради № 2434 від 26.06.2009 року 38 сесії 5 скликання, з додатком, згідно з яким земельна ділянка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Померлій ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.01.1999 року належала 81/100 частка жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель під № 8 по пров. Чернігівському в м. Вінниці. ОСОБА_2 належить 19/100 часток зазначеного жилого будинку, що підтверджується договором дарування від 15.06.1992 року.

З постанови приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 16.05.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні.

Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Зі змісту ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

При цьому, суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є належним позивачем, який не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток спадкодавця в спадковому майні.

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток позивача та спадкодавця у праві спільної сумісної власності на спадкове майно з метою можливості надалі реалізації позивачем права на спадкування.

Позивач, заявляючи вимогу про визначення частки померлої ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:020:0085, яка знаходиться в м. Вінниці по пров. Чернігівському, 8, а також ту обставину, що будь яких інших домовленостей про розмір часток у праві на земельну ділянку між співвласниками не було, жодних доказів щодо інших домовленостей суду не надано, а не визначення часток не дає можливості позивачу реалізувати своє право власності та право на спадкування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення що, частка померлої ОСОБА_4 в праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:020:0082, яка знаходиться в м. Вінниці по провулку Чернігівському № 8, становила 81/100, а частка ОСОБА_2 в праві власності на зазначену земельну ділянку становить 19/100, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 321, 328, 355, 357, 368, 370, 372, 1222, 1223, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:020:0082, яка знаходиться в м. Вінниці по провулку Чернігівському № 8, становила 81/100, а частка ОСОБА_2 в праві власності на зазначену земельну ділянку становить 19/100.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя