Справа № 199/9452/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», ОСОБА_2, Приватного підприємства «СТД Агротехніка», Приватного товариства «СТД Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛюбомирівкаАгро», третя особа Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на майно та зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ПАТ «АКБ «Новий», ОСОБА_2, ПП «СТД Агротехніка», ПП «СТД Агро» та ТОВ «Любомирівка-Агро» про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності та зняття арешту.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 23 вересня 2014 року між ним та відповідачами ПП «СТД Агро», ТОВ «Любомирівка-Агро» був укладений договір про спільну діяльність строком до 23 вересня 2017 року, за яким сторони зобовязалися спільно діяти для досягнення певної мети у вигляді втілення сучасних агротехнічних заходів з метою отримання високих врожаїв і збереження родючого шару землі, а також підвищення збору врожаю на території Першотравенської сільської ради та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 29 жовтня 2014 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів, за яким він передав у власність останньої грошові кошти у розмірі 1 315 000, 00 гривень, а остання зобовязалася повернути йому таку ж суму грошових коштів в строк до 29 липня 2015 року. 29 жовтня 2014 року в забезпечення виконання зазначеного договору позики між ним та ПП «СТД Агро», ТОВ «Любомирівка-Агро», які виступили у якості майнових поручителів, був укладений договір застави майбутнього врожаю на земельних ділянках Першотравенської сільської ради загальною площею 251, 7389 га та Новомиколаївської селищної ради загальної площею 491, 4105 га Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, які на той час знаходилися в оренді ПП «СТД Агро» та суборенді ТОВ «Любомирівка-Агро», за яким ОСОБА_1 має право у разі невиконання ОСОБА_2 умов договору позики від 29 жовтня 2014 року одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами боржника. У визначений ним та відповідачем ОСОБА_2 строк до 29 липня 2015 року повернення суми позики належним чином виконано не було. При цьому предмет застави, який був зібраний в подальшому ПП «СТД Агро» та представником ПАТ «АКБ «Новий» із земельних ділянок на території Першотравенської сільської ради та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, був описаний та арештований відділом ДВС в інтересах стягувача ПАТ «АКБ «Новий». ОСОБА_1 вважає, що відділом ДВС в інтересах стягувача ПАТ «АКБ «Новий» був накладений арешт не на майно боржника ПП «СТД Агро», а на майно, що належить йому з 29 липня 2015 року, оскільки боржник ОСОБА_2 у встановлений договором позики від 29 жовтня 2014 року строк не виконала взяті на себе зобовязання щодо повернення йому суми позики у розмірі 1 315 000,00 гривень, яка була забезпечена заставою на підставі договору застави майбутнього врожаю від 29 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «СТД Агро», ТОВ «Любомирівка-Агро». Позивач зазначає, що згідно з нормами ЦК України, Закону України «Про заставу» та Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» він, як обтяжував, на власний розсуд обирає один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача ОСОБА_1 в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання, у звязку з чим просив суд звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження із застосуванням позасудового способу та передати йому у власність: насіння соняшника у кількості 78 500, 00 кг, зберігачем якого є представник стягувача ПАТ «АКБ «Новий»; насіння соняшника у кількості 70 300, 00 кг, зберігачем якого є боржник ПП «СТД Агро»; насіння кукурудзи у кількості 19 920, 00 кг, зберігачем якого є боржник ПП «СТД Агро, а також зняти з нього арешт.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «АКБ «Новий» позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, де посилався на те, що 02 березня 2015 року між ПАТ «АКБ «Новий» та ОСОБА_4 був укладений договір про відступлення права вимоги, за яким новий кредитор ОСОБА_4 прийняла право вимоги, що належало ПАТ «АКБ «Новий» за кредитним договором № 367311/К1 від 31 березня 2011 року і здійснення стягнення грошових коштів на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2013 року. При цьому ОСОБА_4, як новий кредитор, вступила у виконавче провадження як правонаступник банку, що підтверджується заявою на адресу АНД відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 23 березня 2015 року про незаперечення заміни сторони у виконавчому провадженні з ПАТ «АКБ «Новий» на ОСОБА_4 та заяви на адресу Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 15 жовтня 2015 року про те, що стягувачем за наказом господарського суду Дніпропетровської області про справі № 5/5005/7423/2012 від 16 серпня 2013 року є ОСОБА_4.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 позовні вимоги визнав та суду пояснив, що ОСОБА_2 дійсно уклала з ОСОБА_1 договір позики та отримала від нього зазначені грошові кошти, але виконати свої зобовязання у визначений строк не змогла, оскільки органами ДВС був накладений арешт на предмет застави - врожай соняшника та кукурудзи, реалізацію якого здійснити на теперішній час неможливо.

Представник відповідача ПП «СТД Агротехніка» ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача ПП «СТД Агро» ОСОБА_7 позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що усі зазначені договори, на які посилається позивач, були укладені та належним чином виконувалися, але на предмет застави органами ДВС був накладений арешт за іншими зобовязаннями підприємства, у звязку з чим неможливо виконати умови договору застави незважаючи на те, що посів насіння соняшника та кукурудзи був здійснений виключно за кошти ТОВ «Любомирівка-Агро» та ОСОБА_2.

Представник відповідача ТОВ «Любомирівка-Агро» ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, оглянувши карти полів, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції з 07 жовтня 2013 року перебувало зведене виконавче провадження № 44332759 відносно боржника ПП «СТД Агро», яке складалося з 33-х виконавчих проваджень, загальна сума заборгованості по яким становила 2 751 515, 47 гривень.

08 травня 2015 року відділом ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції 32 виконавчих провадження були зупинені.

Виконавчі дії з 08 травня 2015 року проводилися лише з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 5/5005/7423 від 16 серпня 2013 року щодо стягнення з ПП «СТД Агро» на користь ПАТ «АКБ «Новий» суми заборгованості у розмірі 1 823 045, 17 гривень.

26 серпня 2015 року о 09-30 годині відділом ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції був складений акт опису й арешту майна ПП «СТД Агро», а саме майбутнього врожаю соняшника, що знаходився на земельних ділянках загальною площею 48,5462 га на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за кадастровими номерами: :01:032:0317; :01:032:0318; :01:022:0241; :01:022:0240; :01:022:0239; :01:022:0238; :01:022:0237 та на підставі постанови відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції від 26 серпня 2015 року передано на відповідальне зберігання представнику стягувача ПАТ «АКБ «Новий» - ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності від 13 березня 2015 року.

26 серпня 2015 року о 14-50 годині відділом ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції був складений акт опису й арешту майна ПП «СТД Агро», а саме майбутнього врожаю соняшника, що знаходився на земельних ділянках загальною площею 373,2223 га на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за кадастровими номерами: :01:022:0037; :01:022:0035; :01:022:0034; :01:022:0033; :01:022:0031; :01:022:0030; :01:022:0029; :01:026:0364; :01:026:0363; :01:026:0360; :01:026:0359; :01:026:0358; :01:026:0357; :01:026:0354; :01:026:0353; :01:026:0351; :01:026:0349; :01:026:0347; :01:025:0346; :01:023:0020; :01:023:0021; :01:023:0022; :01:023:0023; :01:023:0024; :01:023:0026; :01:023:0014; :01:023:0015; :01:023:0012; :01:023:0011; :01:023:0010; :01:023:0009; :01:023:0008; :01:023:0007; :01:023:0006; :01:023:0005; :01:023:0004; :01:023:0003; :01:023:0002; :01:023:0025; :01:024:0303; :01:024:0304; :01:024:0305; :01:024:0306; :01:024:0307; :01:024:0308; :01:024:0309; :01:024:0310; :01:024:0312; :01:024:0311; :01:024:0313; :01:024:0314; :01:024:0315; :01:024:0316; :01:024:0317; :01:024:0318; :01:024:0319; :01:024:0321; :01:024:0322; :01:024:0323; :01:024:0324; :01:024:0325; :01:024:0326; :01:024:0328; :01:024:0329; :01:024:0330; :01:024:0331; :01:024:0332; :01:024:0333; :01:024:0334; :01:024:0335; :01:024:0337; :01:024:0338; :01:024:0339 та на підставі постанови відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції від 26 серпня 2015 року передано на відповідальне зберігання представнику стягувача ПАТ «АКБ «Новий» - ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності від 13 березня 2015 року.

04 05 вересня 2015 року представником стягувача ПАТ «АКБ «Новий» був зібраний врожай соняшника з територій Першотравенської сільської ради та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у кількості 78 500, 00 кг та відвантажений до ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром».

Зазначене насіння соняшника в подальшому було відвантажено з ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» представником стягувача ПАТ «АКБ «Новий» у невідомому напрямку, що підтверджується відповіддю ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» №98 від 22 вересня 2015 року та доданими документами, і до теперішнього часу його місце знаходження не встановлено.

На підставі постанови відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції від 08 вересня 2015 року боржника ПП «СТД Агро» було зобовязано належним чином зібрати залишений врожай соняшника на території Першотравенської сільської ради та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та передати його на зберігання до елеватору.

09 вересня 2015 року на підставі постанови відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції був накладений арешт на 70 300, 00 кг зібраного насіння соняшника, яке передано на зберігання до ТОВ «Новомиколаївський елеватор» та на теперішній час знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Собінова,1 (АНД район).

Відповідно до ч.2 ст.114 ЦПК України позови про виключення майна з опису пред'являються за місцезнаходженням цього майна або його основної частини.

26 серпня 2015 року о 11-40 годині відділом ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції був складений акт опису та арешту майна ПП «СТД Агро», а саме майбутнього врожаю кукурудзи, що знаходилася на земельних ділянках загальною площею 67,5688 га на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за кадастровими номерами: :01:006:0049; :01:006:0047; :01:054:0586; :01:054:0587; :01:054:0597; :01:054:0600; :01:054:0601; :01:054:0589; :01:054:0591; :01:054:0592; :01:054:0594; :01:054:0595 та на підставі постанови відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції від 26 серпня 2015 року передано на відповідальне зберігання представнику стягувача ПАТ «АКБ «Новий» - ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності від 13 березня 2015 року.

Також під час дослідження оригіналів письмових доказів в судовому засіданні, а саме: договорів оренди земельних ділянок, додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, кадастрових планів земельних ділянок, актів прийому-передачі земельних ділянок в оренду, державних актів на право власності на земельні ділянки та карти полів земельних ділянок Першотравенської сільської ради загальною площею 251, 7389 га та Новомиколаївської селищної ради загальної площею 491,4105 га Верхньодніпровського району Дніпропетровської області судом встановлено, що опис та арешт майбутнього врожаю соняшника і кукурудзи органами ДВС був здійснений на земельних ділянках, що розташовані на території Першотравенської сільської ради загальною площею 251,7389 га та Новомиколаївської селищної ради загальної площею 491,4105 га Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

01 жовтня 2015 року на підставі постанови начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зведене виконавче провадження №44332759 відносно боржника ПП «СТД Агро» було передано з відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції до Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції для виконання.

08 жовтня 2015 року на підставі постанови Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції було звільнено від зберігання майбутнього врожаю кукурудзи, що знаходилася на земельних ділянках загальною площею 67,5688 га на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області представника стягувача ПАТ «АКБ «Новий» - ОСОБА_4 та переданий на відповідальне зберігання боржнику ПП «СТД Агро», та також зобовязано належним чином зібрати зазначений врожай кукурудзи і передати його на зберігання до елеватору.

15 жовтня 2015 року на підставі акту опису й арешту майна Красногвардійським відділом ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції був накладений арешт на 19 920,00 кг зібраного насіння кукурудзи, який 13 жовтня 2015 року був переданий боржником ПП «СТД Агро» на зберігання до ТОВ «Новомиколаївський елеватор», що підтверджується договором складського зберігання №47 від 08 вересня 2015 року, додатковою угодою від 12 жовтня 2015 року до договору складського зберігання №47 від 08 вересня 2015 року та товарно-транспортною накладною від 13 жовтня 2015 року.

Таким чином, на момент розгляду справи у суді накладений арешт на майно боржника ПП «СТД Агро» - врожай соняшника та кукурудзи, а саме: насіння соняшника у кількості 78 500, 00 кг, зберігачем якого є представник стягувача ПАТ «АКБ «Новий» і місце знаходження якого не відомо; насіння соняшника у кількості 70 300, 00 кг, зберігачем якого є боржник ПП «СТД Агро» і знаходиться на зберіганні у ТОВ «Новомиколаївський елеватор»; насіння кукурудзи у кількості 19 920, 00 кг, зберігачем якого є боржник ПП «СТД Агро» і знаходиться на зберіганні у ТОВ «Новомиколаївський елеватор», що було зібрано із земельних ділянок на територій Першотравенської сільської ради та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Також судом встановлено, що 23 вересня 2014 року між позивачем та відповідачами ПП «СТД Агро», ТОВ «Любомирівка-Агро» був укладений договір про спільну діяльність строком до 23 вересня 2017 року, за яким сторони зобовязалися спільно діяти для досягнення певної мети у вигляді втілення сучасних агротехнічних заходів з метою отримання високих врожаїв і збереження родючого шару землі, а також підвищення збору врожаю на території Першотравенської сільської ради та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. При цьому позивач у якості вкладу повинен був надати професійні знання, навички та вміння, а також ділові звязки, відповідач ПП «СТД Агро» повинен був здійснити збір майбутнього врожаю соняшника та кукурудзи належною сільськогосподарською технікою, а відповідач ТОВ «Любомирівка-Агро» повинен був забезпечити пошук та придбання насіння соняшника та кукурудзи для посіву, а також забезпечити посів даного насіння соняшника і кукурудзи, та збір майбутнього врожаю соняшника і кукурудзи належною сільськогосподарською технікою.

Згідно з ч.1 ст.1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобовязуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Відповідно до ч.1 ст.1131 ЦК України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі, у зв'язку з чим суд вважає, що договір про спільну діяльність від 23 вересня 2014 року є укладеним, оскільки сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

29 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів, за яким позивач передав у власність останньої грошові кошти у розмірі 1 315 000, 00 гривень, а вона зобовязалася повернути позивачу таку ж суму грошових коштів в строк до 29 липня 2015 року, що підтверджується розпискою від 29 жовтня 2014 року.

29 жовтня 2014 року в забезпечення виконання зазначеного договору позики між позивачем та ПП «СТД Агро», ТОВ «Любомирівка-Агро», які виступили у якості майнових поручителів, був укладений договір застави майбутнього врожаю на земельних ділянках Першотравенської сільської ради загальною площею 251,7389 га та Новомиколаївської селищної ради загальної площею 491,4105 га Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, які на той час перебували в оренді ПП «СТД Агро» та суборенді ТОВ «Любомирівка-Агро», за яким позивач має право у разі невиконання ОСОБА_2 умов договору позики від 29 жовтня 2014 року одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами боржника.

Згідно з вимогами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Як передбачено ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Ч.2 ст.576 ЦК України передбачено, що предметом застави може бути майно, яке заставодавець набуде після виникнення застави (майбутній урожай, приплід худоби тощо).

Як зазначено в ч.1 ст.577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з вимогами до ч.1 ст.13 Закону України «Про заставу» договір застави повинен бути укладений у письмовій формі.

Ч.2 ст.13 Закону України «Про заставу» вказує на те, що у випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні обєкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч.3 ст.577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

В ч.1 ст.16 Закону України «Про заставу» зазначено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно з ч.2 ст.16 Закону України «Про заставу» реєстрація застави не повязується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми права, суд приймає докази з боку позивача та приходить до висновку, що укладеними є як договір позики від 29 жовтня 2014 року, так і договір застави майбутнього врожаю від 29 жовтня 2014 року, оскільки обовязкове нотаріальне посвідчення зазначеного договору не вимагається та не впливає на його чинність. На думку суду, право застави виникає з моменту укладення договору застави, а реєстрація застави не повязується з моментом виникнення права застави, оскільки звернення до відповідного органу з метою реєстрації застави рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є правом заставодержателя або заставодавця.

15 грудня 2014 року між ТОВ «Любомирівка-Агро» та ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» був укладений договір купівлі-продажу насіння №15 НП 021 ЗПМВ, за яким відповідач придбав насіння кукурудзи у кількості 84 мішки загальною вартістю 42 000,00 гривень, що підтверджується видатковою накладною № АІ000004127 від 07 квітня 2015 року.

15 грудня 2014 року між ТОВ «Любомирівка-Агро» та ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» був укладений договір купівлі-продажу насіння №15 НП 019 ЗПМВ, за яким відповідач придбав насіння соняшника у кількості 204 мішки загальною вартістю 447 717,99 гривень, що підтверджується видатковими накладними № АІ000000343 від 05 лютого 2015 року, № АІ000000590 від 11 лютого 2015 року, № АІ000000667 від 16 лютого 2015 року.

15 квітня 2015 року між ТОВ «Любомирівка-Агро» та ПП «ОСОБА_9В.» був укладений договір про надання послуг №15/04-02, за яким останній повинен був надати послуги з боронування, культивації КГШ, обприскування ОП 3000 та внесення гербіциду СБ 2000, дискування ЛДФ-8 та прополки КРН 5,4. На підставі акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000001 зазначений договір про надання послуг № 15/04-02 від 15 квітня 2015 року був виконаний в повному обсязі на загальну суму у розмірі 382 783,00 гривень.

24 квітня 2015 року між ТОВ «Любомирівка-Агро» та ПП «Перемога АВК» був укладений договір про виконання сільськогосподарських робіт №24/04/15, за яким останнє повинно було виконати комплекс сільськогосподарських робіт з оброблення земельних ділянок на території Першотравенської сільської ради та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. На підставі акту надання послуг №263 від 28 травня 2015 року зазначений договір був виконаний в повному обсязі на загальну суму у розмірі 351 000,00 гривень.

Таким чином, аналізуючи зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що придбання насіння соняшника та кукурудзи, необхідного для посіву, а також весь необхідний комплекс сільськогосподарських робіт з оброблення та посіву на земельних ділянок на території Першотравенської сільської ради та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області соняшника та кукурудзи був зроблений за кошти ТОВ «Любомирівка-Агро» та ОСОБА_2, які вона отримала за договором позики у ОСОБА_1.

Судом встановлено, що у визначений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк до 29 липня 2015 року сума позики у розмірі 1 315 000, 00 гривень позивачу повернута не була.

Згідно з довідкою ТОВ «Любомирівка-Агро» від 10 листопада 2015 року, орієнтована вартість насіння соняшника у кількості 78 500, 00 кг складає 647 625,00 гривень; насіння соняшника у кількості 70 300, 00 кг - 579 975,00 гривень; насіння кукурудзи у кількості 19 920,00 кг - 60 158, 00 гривень, що разом складає 1 287 758,00 гривень, що не заперечували представники відповідачів ОСОБА_2 та ПП «СТД Агро», які також підтвердили, що зазначена вартість відповідає дійсній вартості такого майна і воно є достатнім для повного задоволення забезпеченої обтяженням вимоги позивача ОСОБА_1.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» передбачає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Як зазначено в ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору належить до забезпечувальних обтяжень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обовязок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з вимогами ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В силу ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає недоцільними посилання представника відповідача ПАТ «АКБ «Новий» на те, що належним відповідачем по справі є не ПАТ «АКБ «Новий», а ОСОБА_4, яка відповідно до договору про відступлення права вимоги від 02 березня 2015 року, як новий кредитор, вступила у виконавче провадження правонаступником банку на підставі заяви до АНД відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 23 березня 2015 року про незаперечення з боку банку заміни сторони у виконавчому провадженні з ПАТ «АКБ «Новий» на ОСОБА_4 та заяви на адресу Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 15 жовтня 2015 року про те, що стягувачем за наказом господарського суду Дніпропетровської області про справі № 5/5005/7423/2012 від 16 серпня 2013 року є ОСОБА_4.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про відкриття виконавчого провадження до АНД відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 09 вересня 2013 року з виконання наказу №5/5005/7423/2012, виданого 16 серпня 2013 року Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з боржника ПП «СТД Агротехніка» на користь стягувача ПАТ «АКБ «Новий» боргу у сумі 1 823 045,17 гривень була подана представником ПАТ «АКБ «Новий» ОСОБА_10.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження АНД відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ від 14 вересня 2013 року з виконання наказу №5/5005/7423/2012, виданого 16 серпня 2013 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з боржника ПП «СТД Агротехніка» на користь стягувача ПАТ «АКБ «Новий» боргу у сумі 1 823 045,17 гривень стягувачем є ПАТ «АКБ «Новий», а не ОСОБА_4

Згідно відповіді АНД відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 18 лютого 2016 року заміна сторони виконавчого провадження ПАТ «АКБ «Новий» на ОСОБА_4 відповідно до вимог та порядку, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», не проводилась, судове рішення з цього приводу відсутнє.

Заява про відкриття виконавчого провадження до відділу ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року з виконання наказу №5/5005/7423/2012, виданого 16 серпня 2013 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з боржника ПП «СТД Агро» на користь стягувача ПАТ «АКБ «Новий» боргу у сумі 1 823 045,17 гривень була подана ОСОБА_4, як представником ПАТ «АКБ «Новий».

Згідно з довіреністю від імені ПАТ «АКБ «Новий» на імя ОСОБА_4 від 13 березня 2015 року, останній були надані повноваження щодо представництва інтересів ПАТ «АКБ «Новий» в органах Державної виконавчої служби в якості стягувача у виконавчому провадженні.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження відділом ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року з виконання наказу №5/5005/7423/2012, виданого 16 серпня 2013 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з боржника ПП «СТД Агро» на користь стягувача ПАТ «АКБ «Новий» заборгованості у розмірі 1 823 045 17 гривень, стягувачем є ПАТ «АКБ «Новий», а не ОСОБА_4

Відповідно до листа Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 05 лютого 2016 року заміна сторони виконавчого провадження ПАТ «АКБ «Новий» на ОСОБА_4 згідно з вимогами та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», не проводилась.

В силу ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки виконання рішення суду є невідємною стадією процесу правосуддя, то й заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та в порядку, визначених ГПК та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1 ст.25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності субєкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.3 ст.25 ГПК України про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі й у разі заміни кредитора у зобовязанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому ст.25 ГПК України.

При цьому, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зазначити, що заміна кредитора в зобовязанні, як і саме зобовязання, є інститутом цивільного права, а відносини, повязані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Як вбачається, при укладанні договору про відступлення права вимоги від 02 березня 2015 року між ПАТ «АКБ «Новий» та ОСОБА_4, не замінюючи кредитора у зобовязанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення (виконавче провадження було відкрито АНД відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ з 14.09.2013 року по 07.07.2015 року), незважаючи на те, що відступлення права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що одним із належних співвідповідачів за даним позовом є саме ПАТ «АКБ «Новий», який є стягувачем за наказом №5/5005/7423/2012, виданим 16 серпня 2013 року господарським судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з боржників ПП «СТД Агро» та ПП «СТД Агротехніка» заборгованості у розмірі 1 823 045,17 гривень з урахуванням судового збору у розмірі 35 745,99 гривень, та в інтересах якого було накладено арешт на спірне рухоме майно, а не ОСОБА_4, яка здійснювала представництво сторони у виконавчому провадженні в розумінні ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» та глави 17 ЦК України.

Дані висновки суду відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові №3-56гс14 від 19 серпня 2014 року.

Окрім цього, як зазначено в правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 12 червня 2013 року в справі №6-32цс13, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такими чином, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги з посиланням на вищевказані норми права, суд вважає єдиним ефективним засобом захисту цивільних прав та інтересів позивача, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, а саме: шляхом визнання права власності на предмет застави: насіння соняшника у кількості 78 500,00 кг, зберігачем якого є представник стягувача ПАТ «АКБ «Новий»; насіння соняшника у кількості 70 300,00 кг, зберігачем якого є боржник ПП «СТД Агро»; насіння кукурудзи у кількості 19 920,00 кг, зберігачем якого є боржник ПП «СТД Агро, а також зняття з нього арешту, у звязку з тим, що зазначене спірне майно належить не відповідачу ПП «СТД Агро», а позивачу з 29 липня 2015 року, оскільки боржник ОСОБА_2 у встановлений договором позики від 29 жовтня 2014 року строк виконання зобовязання не виконала взяті на себе зобовязання щодо повернення позивачеві суми позики у розмірі 1 315 000,00 гривень, яка була забезпечена заставою на підставі договору застави майбутнього врожаю від 29 жовтня 2014 року, укладеного між позивачем та ПП «СТД Агро», ТОВ «Любомирівка-Агро». Також в розумінні зазначених норм ЦК України, Закону України «Про заставу» та Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивач має право як обтяжувач на власний розсуд обирати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у його власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання.

Щодо відображенні в рішенні суду пріоритету та розміру вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження, суд вважає зазначити, що оскільки вимоги позивача у розмірі 1 315 000, 00 гривень перевищують розмір вартості предмета забезпечувального обтяження, який складає 1 287 758, 00 гривень, тому пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів судом не досліджувався.

Що стосується визначення початкової ціни предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження, то суд також не досліджував правовідносини в цій частині, оскільки передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання здійснюється одним із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а не шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає стягнути солідарно з ПАТ «АКБ «Новий», ОСОБА_2, ПП «СТД Агротехніка», ПП «СТД Агро», ТОВ «Любомирівка-Агро» на користь позивача ОСОБА_1 6 090,00 гривень.

На підставі ч. 2 ст. 16, ст. 207, ст. 392, ст. 509, ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 546, ст. 572, ч. 2 ст. 576, ст. 577, 1046 ЦК України, ч.ч. 1-2 ст. 13, ч.ч. 1-2 ст. 16, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», п. 1 ч. 1ст. 21, ст. 25, п. 1 ч. 1 ст. 26, ч. 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 212, 214, 215, 222 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження із застосуванням позасудового способу та передати у власність ОСОБА_1 рухоме майно: насіння соняшника у кількості 78 500, 00 кг вартістю 647 625, 00 гривень; насіння соняшника у кількості 70 300, 00 кг вартістю 579 975, 00 гривень; насіння кукурудзи у кількості 19 920, 00 кг вартістю 60 158,00 гривень, в рахунок задоволення вимог ОСОБА_1 у розмірі 1 315 000,00 гривень до ОСОБА_2 за договором позики від 29 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вартості предмета забезпечувального обтяження за договором застави майбутнього врожаю від 29 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «СТД Агро», Товариством з обмеженою відповідальністю «Любомирівка-Агро».

Зняти арешт з рухомого майна: насіння соняшника у кількості 78 500, 00 кг; насіння соняшника у кількості 70 300,00 кг; насіння кукурудзи у кількості 19 920,00 кг, яке було зібрано на земельних ділянках на території Першотравенської сільської ради та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, описано та арештовано на підставі актів опису й арештів майна о 09-30 год. від 26.08.2015 року, о 14-15 год. від 26.08.2015 року, о 11-40 год. від 26.08.2015 року, о 18-37 год. 09.09.2015 року, о 14-30 год. від 15.10.2015 року.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», ОСОБА_2, Приватного підприємства «СТД Агротехніка», Приватного товариства «СТД Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛюбомирівкаАгро» на користь позивача ОСОБА_1 6 090 (шість тисяч дев'яносто) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя