БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/898/16-ц
Провадження № 2/497/420/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 34 231.70 гривен та суму судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 30.05.2007 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 банк надав останньому кредит у розмірі 6 900.00 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в звязку з чим у нього перед позивачем станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 34 231.70 гривен. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.23, 30). Подав заяву про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі та розгляд справи у його відсутність в заочному порядку (а.с.19).

Відповідач ОСОБА_1, будучи присутнім в судовому засіданні 19.05.2016 року позовні вимоги визнав частково. Не заперечував факту укладання ним названого кредитного договору, а також факт взяття ним названих коштів. Однак пояснив, що кредитною карткою він користування протягом тривалого часу, частково кредитні кошти повертав, останній платіж ним було здійснено 04 лютого 2014 року у розмірі 385.00 гривен. Не заперечує факту наявності заборгованості за цим кредитним договором. Зазначив, що кредитні кошти не повертав з поважних причин, так як важко хворів, переніс інсульт, на даний час є інвалідом та не працює. Однак не відмовляється у майбутньому, при наявності фінансової можливості повернути заборгованість.

За клопотання відповідача в судовому засіданні було оголошено перерву, для можливості досудового врегулювання названого спору.

В судове засідання 14 червня 2016 року відповідач не прибув, повідомлений належним чином (а.с.29), причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань до суду не надав.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобовязаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.05.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6 900.00 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с.6, 7-12).

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 31.03.2016 року має заборгованість - 34 231.70 гривен, яка складається з наступного:

- 4 947.00 гривен - заборгованість за кредитом;

- 27 178.43 гривен - заборгованість по процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 гривен штраф (фіксована частина).

- 1 606.27 гривен - штраф (процентна складова).

Таким чином, відповідачем порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору (а.с.4-5). З даного розрахунку вбачається, що останній платіж по дано кредитному договору відповідачем було здійснено 04.02.2014 року в розмірі 384.99 гривен, що також підтверджується копією квитанції наданої відповідачем (а.с.28).

Відповідач не заперечуючи факту укладання кредитного договору, позовні вимоги визнав частково, стверджуючи, що кредит не сплачував з поважних причин, так як хворів.

Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором.

Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики.

За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством.

Суд розцінює критично твердження відповідача щодо несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором в звязку з хворобою, та важким матеріальним положенням, оскільки в силу статті 625 ЦК України, яка визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання, грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 1378.00 гривен судового збору.

Керуючись ст.ст.11, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 629, 1049,1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 131, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КЕ № 655597, виданий 30.05.1997 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, № 50 (МФО 305299, , рахунок № 3111, заборгованість за кредитним договором без номера від 30.05.2007 року станом на 31.03.2016 року в розмірі 34 231.70 гривен (тридцять чотири тисячі двісті тридцять одна гривня сімдесят копійок) станом на 31.03.2016 року, у тому числі:

- 4 947.00 гривен - заборгованість за кредитом;

- 27 178.43 гривен - заборгованість по процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 гривен штраф (фіксована частина).

- 1606.27 гривен - штраф (процентна складова),

та суму судових витрат в розмірі 1 378.00 гривен (одна тисяча триста сімдесят вісім гривен).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В.Кодінцева