Справа № 761/6922/16-ц
Провадження № 2/761/3955/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.,

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити нарахування та виплату допомоги по вагітності та пологах, трьох відсотків річних та додаткових витрат,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до УДППЗ «Укрпошта» про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити нарахування та виплату допомоги по вагітності та пологах, трьох відсотків річних та додаткових витрат.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала у період з 01.07.2010 року по 31.03.2015 року у трудових відносинах з Центром поштового зв'язку № 1 Донецької дирекції УДППЗ «Укрпошта». ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона народила дитину у зв'язку з чим, має передбачені законодавством України гарантії виплати їй допомоги по вагітності та пологах. З 01.12.2014 року Центр поштового зв'язку № 1 Донецької дирекції УДППЗ «Укрпошта» було переміщено до м.Слов'янськ Донецької області через ведення бойових дій на території, де знаходиться вказане підприємство. Разом з тим, зазначає, що з 03.11.2014 року вона пішла у декретну відпустку і з того часу допомогу по вагітності та пологах не отримала. На неодноразові звернення позивачки з вимогою про виплату їй вказаної допомоги УДППЗ «Укрпошта» їй відмовляло, посилаючись на відсутність первинних документів, що підтверджують посадовий оклад позивачки, що був встановлений на момент настання страхового випадку та відсутність можливості відновити вказані документи, а також на відсутність будь-якої інформації про виплату позивачці коштів за період вересень - листопад 2014 року в розмірі 33% від посадового окладу. На підставі викладеного, позивачка просить суд, визнати дії УДППЗ «Укрпошта» про відмову нарахування та виплати їй допомоги по вагітності та пологах протиправними; зобов'язати УДППЗ «Укрпошта» нарахувати та виплатити їй допомогу по вагітності та пологах, за період з 03.11.2014 року по 08.03.2015 року років, виходячи з тарифної ставки (посадового окладу), встановленого на момент настання страхового випадку, а саме 3385,00 грн., згідно наказу № 612-е від 19.05.2014 року; індексувати прострочені виплати та додатково сплатити 3% річних від простроченої виплати допомоги по вагітності та пологах, за період з 03.11.2014 року по 08.03.2015 року; зобов'язати УДППЗ «Укрпошта» нарахувати та виплатити їй витрачені з його вини кошти на листування та поїздки в сумі 601,12 грн.; зобов'язати УДППЗ «Укрпошта» виплатити їй кошти, витрачені на сплату судового збору.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Враховуючи, що позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до особової картки працівника від 01.07.2010 року та наказу (розпорядження) № 29/к від 26.02.2015 року про прийняття на роботу, позивачка ОСОБА_1 працювала у Донецькій дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 01.07.2010 року по 14.03.2013 року оператором, а з 14.03.2013 року начальником відділення поштового зв'язку з посадовим окладом 3385,00 грн.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила дочку ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові випадки за соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім'ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону матеріального забезпечення або соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України). У разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації матеріальне забезпечення за страховими випадками, які настали до їх ліквідації (реорганізації), виплачується застрахованим особам їх правонаступником, а в разі відсутності правонаступника - робочим органом Фонду за місцем здійснення обліку ліквідованого підприємства, установи, організації як страхувальника.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу від 21.04.2015 року, наданими Пенсійним фондом України, позивачка ОСОБА_1 є застрахованою особою та сплачувала страхові внески.

Крім того, у зв'язку з перебуванням позивачки на лікарняному з 03.11.2014 року у зв'язку з вагітністю та пологами має місце факт настання страхового випадку за соціальним страхуванням з причин тимчасової втрати позивачкою працездатності.

Відповідно до ст. ст. 20, 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, у тому числі допомога по вагітності та пологах. Допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

З відповідей УДППЗ «Укрпошта» від 08.07.2015 року, 28.07.2015 року, 28.08.2015 року та 24.09.2015 року на неодноразові запити позивачки з вимогою виплату їй допомоги по вагітності та пологах, вбачається, що позивачкою було надано до Донецької дирекції лікарняний лист від 03.11.2014 року, довідку про доходи від 17.12.2014 року, індивідуальні відомості про застраховану особу за 2014-2015 роки, розрахунковий лист за липень 2014 року та картку реквізитів карткового рахунку в ВАТ «Ощадбанк», однак їй було відмовлено у здійснення зазначеної виплати, посилаючись на відсутність у Донецькій дирекції відповідних первинних документів, що підтверджують посадовий оклад позивачки, який був встановлений на момент настання страхового випадку, та відсутність можливості відновити дані документи. Разом з тим, відповідач УДППЗ «Укрпошта» у вказаних відповідях зазначив, що у Донецькій дирекції відсутня будь-яка інформація про виплату позивачці коштів за період вересень - листопад 2014 року в розмірі 33% від посадового окладу.

Положеннями ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено перелік випадків, коли допомога по тимчасовій непрацездатності не надається: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров'ю з метою ухилення від роботи чи інших обов'язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв'язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або дій, пов'язаних з таким сп'янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв'язку з навчанням. Крім того, застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з'являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до роз'яснень Міністерства соціальної політики України від 30.07.2015 року, наданих на лист Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати напрацездатності, вбачається, що відсутність даних для розрахунку страхових виплат у страхувальників, які здійснили реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження юридичної особи на підконтрольну українській владі територію, можна вважати поважною причиною відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266, до якої внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 року № 439 (далі - Порядок). Тому, якщо за деякі місяці розрахункового періоду відсутні дані для розрахунку страхових виплат, Міністерства соціальної політики України пропонує здійснювати розрахунок середньої заробітної плати на підставі даних за місяці розрахункового періоду, за які є такі дані (п.10 Порядку).

Разом з тим, Міністерство соціальної політики України у вказаному роз'ясненні від 30.07.2015 року також зазначило, що у разі відсутності у розрахунковому періоді даних для обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах за весь розрахунковий період, може бути застосований п.10 Порядку, який діяв на момент настання страхового випадку.

Відповідно до п. 10 Порядку (у редакції станом ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто на момент настання страхового випадку), якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку (грошового забезпечення) з поважних причин, що зазначені у пункті 4 цього Порядку, або якщо страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата (грошове забезпечення) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця визначається виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку.

Судом встановлено, що підстави для відмови позивачці у наданні допомоги по вагітності та пологах у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вичерпний перелік яких визначений ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відсутні, при цьому, посилання відповідача на відсутність первинних документів, що підтверджують посадовий оклад позивачки, який був встановлений на момент настання страхового випадку та відсутність можливості відновити вказані документи, а також на відсутність будь-якої інформації про виплату позивачці коштів за період вересень - листопад 2014 року в розмірі 33% від посадового окладу, є безпідставними.

Враховуючи роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 30.07.2015 року наданих на лист Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати напрацездатності, суд приймає до уваги, що позивачка не мала заробітку у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку з поважних причин, разом з тим, середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів відповідача необхідно визначати виходячи з посадового окладу, тобто 3385,00 грн., встановленого відповідачці на момент настання страхового випадку, а саме станом на 03.11.2014 року.

На підставі викладеного суду приходить до висновку, що позовні вимоги у частині щодо визнання дій УДППЗ «Укрпошта» про відмову нарахування та виплати позивачці допомоги по вагітності та пологах протиправними, а також зобов'язання УДППЗ «Укрпошта» нарахувати та виплатити позивачці допомогу по вагітності та пологах, за період з 03.11.2014 року по 08.03.2015 року років, виходячи з тарифної ставки (посадового окладу), встановленого на момент настання страхового випадку, а саме 3385,00 грн., згідно наказу № 612-е від 19.05.2014 року, підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги у відповідності до ст. 625 ЦК України щодо індексування прострочених виплат та додаткової сплати 3% річних від простроченої виплати допомоги по вагітності та пологах, за період з 03.11.2014 року по 08.03.2015 року, задоволенню не підлягають, оскільки на дані правовідносини вказана норма закону не поширюється, так-як це не є грошовим зобов'язанням, що виникає з договірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позовні вимоги щодо відшкодування відповідачем завданої позивачці майнової шкоди у вигляді витрат на листування та поїздки до м.Києва на прийом до дирекції УДППЗ «Укрпошта» у сумі 601,12 грн. також задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що позивачкою не надано доказів на підтвердження причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та вищевказаними витратами.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,40 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57-60, 79, 88, 169, 212, 213-215, 223-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 625, 1166, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити нарахування та виплату допомоги по вагітності та пологах, трьох відсотків річних та додаткових витрат - задовольнити частково.

Визнати дії Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 допомоги по вагітності і пологам протиправними.

Зобов'язати Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по вагітності і пологам за період з 03 листопада 2014 року по 08 березня 2015 року, виходячи з тарифної ставки (посадового окладу), встановленого на момент настання страхового випадку, а саме 3385 (три тисячі триста вісімдесят п'ять) гривень 00 копійок без врахуванні податків, зборів та обов'язкових платежів.

Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок.

В решті позов задоволенню не підлягає.

Рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом, або після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: